Справа №577/3804/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Гетьман В. В.Номер
провадження 22-ц/788/1721/14 Суддя-доповідач -
Сибільова Л. О. Категорія - 20
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

08 жовтня 2014 року
м. Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Сибільової Л. О.,

суддів - Лузан Л. В. , Криворотенка В. І. ,

з участю секретаря судового засідання -
Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3

на рішення Конотопського
міськрайонного суду Сумської області
від 11 серпня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 до ОСОБА_3, третя особа:
приватний нотаріус Конотопського
міського нотаріального кругу Сумської
області ОСОБА_8, про розірвання
договору купівлі-продажу,

в с т а
н о в и л а:

Рішенням Конотопського міськрайонного
суду Сумської області від 11 серпня 2014
року розірвано договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1, укладений 22
листопада 2013 року між ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_3, посвідчений
приватним нотаріусом Конотопського
міського нотаріального округу
Сумської області ОСОБА_8

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 по 62,15 грн.
судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просить рішення скасувати та ухвалити
нове рішення, яким дати відстрочку
повної виплати за квартиру терміном 6
місяців.

Вказує, що не виконання вказаної угоди
не залежало від її волі, оскільки її
чоловік був на заробітках у Російській
Федерації, але в результаті погіршення
міжнародних відносин з РФ він не має
стабільного заробітку. Крім того, на
той час у неї тяжко хворів батько, що
потребувало значних витрат на
лікування.

Вислухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення позивачки ОСОБА_7 та її
представника, які заперечують проти
скарги та вважають рішення суду вірним,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

01 серпня 2014 року позивачі звернулись до
суду з вказаним позовом, мотивуючи
вимоги тим, що 22 листопада 2013 року між
ними та відповідачем ОСОБА_3 був
укладений договір купівлі-продажу
трикімнатної квартири АДРЕСА_1, яка
належала їм на праві приватної
спільної сумісної власності на
підставі свідоцтва про право власності
на житло, виданого Фондом комунального
майна міської ради 28 листопада 2002 року.

Відповідно до п. 2.1 вказаного договору
продаж квартири вчинено за 148 500 грн. За
домовленістю сторін встановлений
такий порядок розрахунків між ними із
сплати ціни за квартиру: 41 900 грн.
сплачується відповідачем до
підписання цього договору, а решта 106 600
грн. покупець зобов'язується виплатити
їм до 01 червня 2014 року.

Відповідно до умов договору вони
звільнили вказану квартиру від речей
та передали відповідачу ключі, але по
даний час вона свої зобов'язання за
договором не виконала і кошти в сумі 106
600 грн. не виплатила.

Вони неодноразово зверталися до
відповідачки з вимогою виплатити кошти
за квартиру, пропонували різні
варіанти мирного вирішення спору,
однак жоден з них не був сприйнятий
відповідачкою. Обіцяючи виплатити
кошти, вона по даний час їх не
сплатила.

Відповідно до п. 2.3 Договору, сторонам
роз'яснено, що домовленість про ціну
продажу є істотною умовою цього
договору.

ОСОБА_3, сплативши менше третини ціни
квартири і не бажаючи сплачувати її
повну ціну, істотно порушила умови
укладеного між ними договору
купівлі-продажу, чим завдала їм
матеріальної та моральної шкоди.

Посилаючись на ст. 651 ЦК України та на
істотне порушення договору
відповідачкою, просили розірвати
договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1, який укладений 22 листопада 2013
року між ними та ОСОБА_3 і посвідчений
приватним нотаріусом Конотопського
міського нотаріального округу ОСОБА_8
(а.с.2-3).

Вирішуючи спір та задовольняючи позов,
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідачка ОСОБА_3 істотно порушила
умови спірного договору, оскільки
внаслідок завданої їм шкоди позивачі
значною мірою позбавлені того, на що
вони розраховували при його укладенні.

Цей висновок суду узгоджується з
обставинами справи, вірно
встановленими судом, та відповідає
вимогам матеріального та
процесуального права.

Судом першої інстанції вірно
встановлено та з матеріалів справи
вбачається, що 22 листопада 2013 року
сторони уклали договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1. Відповідно до п.1.1
договору, продавці передають у
власність, а покупець зобов'язується
прийняти у власність квартиру АДРЕСА_1,
і сплатити за неї обумовлену грошову
суму відповідно до цього договору.

Згідно умов вказаного договору:

2.1. Продаж вчиняється за 148 500 грн. За
домовленістю сторін встановлений
такий порядок розрахунків між ними із
сплати ціни за квартиру: 41 900 грн.
сплачені покупцем продавцям в рівних
частинах кожному під час оформлення
вказаного договору. Решту 106 600 грн.
покупець зобов'язується виплатити
продавцям до 01 червня 2014 року.

2.2. Розрахунок має бути здійснено в м.
Конотоп з одночасним підтвердженням
цього факту письмовою заявою
продавців, що є невід'ємною частиною
цього договору, справжність підписів
на якій засвідчується нотаріально.

2.3. Сторонам роз'яснено, що домовленість
про ціну продажу є істотною умовою
цього договору.

4.1. Сторони за договором домовляються
про те, що:

а) квартира, котра продається за цим
договором, вважається переданою
покупцеві після передачі їй
документів, що підтверджують
відсутність заборгованості із сплати
комунальних та інших обов'язкових
платежів, що здійснюються після
отримання продавцями грошей від
продажу квартири;

б) повний комплект ключів від квартири
(вилучення ключів від квартири в осіб,
які їх мали), що є предметом цього
договору, має бути переданий покупцеві
не пізніше 30 листопада 2013 року. Факт
отримання ключів підтверджується
розпискою покупця, вчиненою у простій
письмовій формі.

В п. 8.3 договору нотаріус роз'яснив
сторонам зміст прав та обов'язків за
цим договором, про правові наслідки
укладеного правочину в тому числі, але
не обмежуючись, положення ст. ст. 651, 654
ЦК України про умови, підстави для
зміни або розірвання договору та форму
змін або розірвання правочину (а.с.4-6).

З врахуванням вищенаведених умов
договору та положень діючого
законодавства, яке регулює спірні
правовідносини, що виникли між
сторонами, суд першої інстанції
ухвалив, відповідно до вимог ст. ст. 213,
214 ЦПК України, законне та обгрунтоване
рішення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України
зміна або розірвання договору
допускається лише за згодою сторін,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною
договору, коли внаслідок завданої цим
шкоди друга сторона значною мірою
позбавляється того, на що вона
розраховувала при укладенні договору.

Згідно ст. 655 ЦК України за договором
купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Ч.1 ст. 691 ЦК України передбачає, що
покупець зобов'язаний оплатити товар
за ціною, встановленою у договорі
купівлі-продажу, або, якщо вона не
встановлена у договорі і не може бути
визначена виходячи з його умов, - за
ціною, що визначається відповідно до
статті 632 цього Кодексу, а також вчинити
за свій рахунок дії, які відповідно до
договору, актів цивільного
законодавства або вимог, що звичайно
ставляться, необхідні для здійснення
платежу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України
покупець зобов'язаний оплатити товар
після його прийняття або прийняття
товаророзпорядчих документів на нього,
якщо договором або актами цивільного
законодавства не встановлений інший
строк оплати товару.

Покупець зобов'язаний сплатити
продавцеві повну ціну переданого
товару. Договором купівлі-продажу може
бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 695 ЦК України
договором про продаж товару в кредит
може бути передбачено оплату товару з
розстроченням платежу.

Істотними умовами договору про продаж
товару в кредит з умовою про
розстрочення платежу є ціна товару,
порядок, строки і розміри платежів.

Якщо покупець не здійснив у
встановлений договором строк
чергового платежу за проданий з
розстроченням платежу і переданий йому
товар, продавець має право відмовитися
від договору і вимагати повернення
проданого товару.

Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачі довели, що відповідачка
істотно порушила договір, оскільки не
сплатила у передбачений п. 2.1 договору
строк решту ціни квартири - 106600 гр.

Вказана обставина дає підстави
вважати, що таке порушення прав
позивачів, тобто заподіяння їм шкоди у
вигляді не сплати решти ціни квартири,
за яку вони від покупця отримали менше
третини визначеної ними взаємно ціни,
значною мірою позбавило їх того, на що
вони розраховували при укладенні
договору.

Посилання відповідачки на відсутність
її вини у невиконані умов договору та
прохання постановити рішення про
розстрочення решти платежу за
договором, не спростовують висновків
суду, оскільки відповідного позову про
зміну умов договору на підставі ч. 1 ст.
652 ЦК України вона не подавала.

Ч. 3 ст. 509 ЦК України передбачає, що
зобов'язання має ґрунтуватися на
засадах добросовісності, розумності та
справедливості.

Відповідно до ст. 3 ЦК України,
загальними засадами цивільного
законодавства є, зокрема, свобода
договору.

Згідно ст. 626 ЦК України, договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Згідно ч. 1 ст. 627 ЦК України, відповідно
до ст. 6 цього Кодексу сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Вказані норми законів, а також ст. 6 ЦК
України, передбачають добровільність в
укладенні угод.

Ст. 628 ЦК визначає, що зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Ч.1 ст. 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України
передбачають, що порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом виконання
(неналежне виконання); боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Відповідачка не надала доказів на
підтвердження необґрунтованості
позову, і апеляційна скарга не містить
посилань на факти чи обставини, які б
могли бути підставою для скасування
рішення.

Таким чином, рішення суду є законним і
обґрунтованим, відповідає вимогам ст.
ст. 213, 214 ЦПК України і підстав для його
скасування не вбачається.

У відповідності до п. 1 ч.1 ст.307 ЦПК
України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд має
право постановити ухвалу про
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення без змін;

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л
и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Конотопського міськрайонного
суду Сумської області від 11 серпня 2014
року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді -