ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" жовтня 2014 р. Дарницький районний суд
міста Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Цибулюк М.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за скаргою
ОСОБА_2 на дії державного виконавця
Відділу Державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції у м. Києві Сидоренка Р.Г.,

В С Т
А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до Дарницького
районного суду м.Києва зі скаргою на
дії державного виконавця ВДВС
Дарницького РУЮ у м. Києві Сидоренка
Р.Г. та просив суд визнати дії
державного виконавця неправомірними,
скасувати постанову державного
виконавця за ВП № 44475790 від 21.08.2014 року
про відмову у відкритті виконавчого
провадження, зобов'язавши відкрити
виконавче провадження та виконати
рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 13.03.2014 року. Скарга
обгрунтована тим, що за рішенням
Дарницького районного суду м. Києва від
13.04.2014 року було видано виконавчий лист
про стягнення з ТОВ «Гринвич-Юг» на
користь ОСОБА_2 1102 грн. 00 коп. -
заборгованість по заробітній платі за
липень 2012 року та зобов'язання ТОВ
«Гринвич-Юг» повернути ОСОБА_2 трудову
книжку на його ім'я. З даним виконавчим
листом заявник звернувся до ВДВС
Дарницького РУЮ у м. Києві, проте
державним виконавцем Сидоренком Р.Г.
була винесена постанова про відмову у
прийнятті до провадження виконавчого
документа на підставі ст.26 Закону
України «Про виконавче провадження»,
оскільки на кожну резолютивну частину
рішення має бути поданий окремий
виконавчий документ та заява про
відкриття виконавчого провадження.
Зазначену постанову ОСОБА_2 вважає
незаконною, оскільки законом не
передбачено таких підстав для відмови
у відкритті виконавчого провадження.

Завник та Державний виконавець відділу
Державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції у м. Києві Сидоренко Р.Г. в
судове засідання не з'явилися.

Оскільки неявка сторін в судове
засідання не є перешкодою для
вирішення даного питання, суд в
порядку, визначеному ст. 386 ЦПК України
вважає за можливе розглянути скаргу за
їх відсутністю.

Повно і всебічно вивчивши письмові
докази по справі, суд вважає скаргу
такою, що підлягає задоволенню
частково, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що рішенням
Дарницького районного суду м. Києва від
13.03.2014 року, зміненим Апеляційним судом
м. Києва від 03.07.2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до товариства з
обмеженою відповідальністю «Гринвич -
Юг» про стягнення заборгованості по
заробітній платі, середнього заробітку
за час вимушеного прогулу та
повернення трудової книжки 01.08.2014 року
видано виконавчий лист № 2602/4774/12 про
стягнення з ТОВ «Гринвич-Юг» на користь
ОСОБА_2 1102 грн. 00 коп. - заборгованість по
заробітній платі за липень 2012 року та
зобов'язання ТОВ «Гринвич-Юг»
повернути ОСОБА_2 трудову книжку на
його ім'я (а.с. 10-11).

19.08.2014 року стягувач звернувся до ВДВС
Дарницького районного управління
юстиції у м.Києві з заявою про
прийняття до примусового виконання
зазначеного виконавчого листа та
відкриття виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи,
21.08.2014 року головним державним
виконавцем ВДВС Дарницького районного
управління юстиції у м.Києві
Сидоренком Р.Г. була винесена постанова
про відмову у відкритті виконавчого
провадження з посиланням на п.8 ч.1 ст.26
Закону України «Про виконавче
провадження», оскільки на кожну
резолютивну частину рішення має бути
поданий окремий виконавчий документ та
заява про відкриття виконавчого
провадження (а.с. 13).

Згідно з п.8 ч.1ст.26 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі
наявності інших передбачених законом
обставин, що виключають здійснення
виконавчого провадження.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про
виконавче провадження», якою
встановлені вимоги до виконавчого
документа, визначено, що у виконавчому
документі зазначаються: 1) назва і дата
видачі документа, найменування органу,
прізвище та ініціали посадової особи,
що його видали; 2) дата прийняття і номер
рішення, згідно з яким видано документ;
3) повне найменування (для юридичних
осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та
по батькові) (для фізичних осіб)
стягувача і боржника, їх
місцезнаходження (для юридичних осіб)
або місце проживання чи перебування
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника (для юридичних
осіб), індивідуальний ідентифікаційний
номер стягувача та боржника (для
фізичних осіб - платників податків) або
номер і серія паспорта стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України, а також інші дані, якщо вони
відомі суду чи іншому органу, що видав
виконавчий документ, які ідентифікують
стягувача та боржника чи можуть
сприяти примусовому виконанню,
зокрема, дата народження боржника та
його місце роботи (для фізичних осіб),
місцезнаходження майна боржника,
рахунки стягувача та боржника тощо; 4)
резолютивна частина рішення; 5) дата
набрання законної (юридичної) сили
рішенням; 6) строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання.

На підставі ст.368 ЦПК України за
кожним судовим рішенням, яке набрало
законної сили, за заявою осіб, на
користь яких воно ухвалено, видається
один виконавчий лист. Якщо на підставі
ухваленого рішення належить передати
майно, що перебуває в кількох місцях,
або якщо рішення ухвалено на користь
кількох позивачів чи проти кількох
відповідачів, суд має право за заявою
стягувачів видати кілька виконавчих
листів, точно зазначивши, яку частину
рішення треба виконати за кожним
виконавчим листом.

Норми цивільно-процесуального
законодавства, що регулюють порядок
видачі виконавчого листа, встановлюють
його форму і зміст, не передбачають
обов'язок суду видавати окремі
виконавчі на кожну резолютивну частину
рішення.

Пунктом 3.6.1. Інструкції про
проведення виконавчих дій державний
виконавець зобов'язаний прийняти до
виконання виконавчий документ і
відкрити виконавче провадження, якщо
не закінчився строк пред'явлення
виконавчого документа до виконання і
цей документ відповідає вимогам
статті 19 Закону та пред'явлений до
виконання до органу державної

виконавчої служби за належним місцем
виконання рішення.

Виконавчі документи, що не
відповідають вимогам згаданої статті
Закону, а також ті, що повернулися з
підприємств, установ, організацій та
ін., де провадилися стягнення з
заробітку чи інших доходів боржника,
як виконані направляються органом
державної виконавчої служби до суду чи
органу (посадовій особі), що видав
даний виконавчий документ. У разі
помилкового надходження виконавчих
документів (не за територіальністю або
підвідомчістю) державний виконавець
виносить постанову про відмову у
відкритті виконавчого провадження.

Відповідно до п 3.8.1. Інструкції
про проведення виконавчих дій
Державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження в
разі: пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання;
неподання виконавчого документа,
зазначеного в пункті 1.1 цієї
Інструкції (наприклад, подання
судового рішення без виконавчого
листа або наказу, у випадках, коли
передбачена видача останніх);
помилкового надходження виконавчого
документа (не за територіальністю або
підвідомчістю); якщо рішення, на
підставі якого видано виконавчий
документ, не набрало законної сили,
крім випадків, коли воно в
установленому законом порядку
допущено до негайного виконання; якщо
не закінчилася відстрочка виконання
рішення, надана судом, яким
постановлено рішення; у разі
невідповідності виконавчого
документа вимогам, передбаченим
статтею 19 Закону ; наявності інших
обставин, передбачених законом, які
виключають здійснення виконавчого
провадження.

Про відмову у відкритті виконавчого
провадження державний виконавець
виносить постанову, яка
затверджується начальником
відповідного органу державної
виконавчої служби, і не пізніше
наступного дня надсилає її
заявникові (додаток 6). У разі
відмови у відкритті виконавчого
провадження на підставі абзацу 7 цього
пункту державний виконавець у
відповідній постанові роз'яснює
стягувачу право на звернення до суду чи
іншого органу (посадової особи), які
видали виконавчий документ, про
приведення виконавчого документа у
відповідність до вимог, визначених
чинним законодавством.

Так, підстави за якими державний
виконавець може відмовити у відкритті
виконавчого провадження містяться в
ст. 26 Закону України «Про виконавче
провадження», однак про необхідність
викладення у виконавчих листах кожної
резолютивної частини рішення окремо
та, як наслідок, подання окремих заяв
про відкриття виконавчого провадження
чинним законодавством не передбачено.

Зазначені положення чинного
законодавства не були враховані
державним виконавцем при вирішенні
питання щодо відкриття виконавчого
провадження, а тому суд вважає, що
вимоги скаржника в частині визнання
дій державного виконавця Сидоренка Р.Г.
неправомірними при винесенні
постанови про відмову у відкритті
виконавчого провадження № 44475790 від
21.08.2014 року є обґрунтованими і
підлягають задоволенню.

Як вбачається із заявлених скаржником
вимог, він просить зобов'язати
державного виконавця Сидоренка В.Г. та
начальника ВДВС Дарницького РУЮ у м.
Києві скасувати постанову про відмову
у відкритті виконавчого провадження,
проте дана постанова є такою, що
підлягає скасуванню судом, а так як
заявник про вчинення таких дій не
просить, суд не може виходити за межі
заявлених вимог.

Не підлягають задоволенню вимоги
скаржника щодо зобов'язання державного
виконавця Сидоренка В.Г. та начальника
ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві
відкрити виконавче провадження та
виконати рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 13.03.2014 року,
оскільки в силу положень Закону
України «Про виконавче провадження»
суд сам не повинен вчиняти виконавчі
дії. Суд може покласти на суб'єктів
оскарження виконання лише тих
обов'язків, які передбачені Законом
України «Про виконавче провадження»,
не підмінюючи та не беручи на себе при
цьому функції виконавчого органу.

Згідно ч.2 ст. 387 ЦПК України у разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Враховуючи викладене, оцінюючи всі
досліджені судом докази, суд вважає, що
скарга ОСОБА_2 підлягає частковому
задоволенню.

Керуючись ст.ст.209, 210, 383-387 ЦПК України,
суд,-

У
Х В А Л И В:

Скаргу державного виконавця Відділу
Державної виконавчої служби
Дарницького районного управління
юстиції у м. Києві Сидоренка Р.Г.-
задовольнити частково.

Визнати дії державного виконавця
Сидоренка Р.Г. при винесенні постанови
про відмову у відкритті виконавчого
провадження № 444757990 від 21.08.2014 року -
неправомірними.

У задоволенні іншої частини скарги -
відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали до Апеляційного суду
м.Києва через Дарницький районний суд
м.Києва.

СУДДЯ
О.Р.ЛУЖЕЦЬКА