Справа № 459/4494/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014 року
Червоноградський міський суд
Львівської області

в складі: головуючого - судді
Грабовського В.В.

з участю: секретаря судових засідань
Черник Т.І.,

позивача
ОСОБА_2,

представника позивача
ОСОБА_3,

представника відповідача
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Червонограді
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_5, з участю третьої особи: ОСОБА_6,
про розірвання договорів
купівлі-продажу квартири, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2013 року позивач
звернулася до суду з позовом, у якому,
посилаючись на ст. 651 ЦК України,
просить розірвати укладений між нею та
ОСОБА_5 договір купівлі-продажу
квартири від 04.02.2013 року, посвідчений
державним нотаріусом П'ятої Львівської
державної нотаріальної контори
Кіріловою Т.М. і зареєстрованого в
реєстрі за № 3-397, відповідно до якого
ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_5 - купила
квартиру АДРЕСА_1 та повернути квартиру
у її власність; розірвати укладений між
нею та відповідачем попередній договір
від 04.02.2013 року, посвідчений державним
нотаріусом П'ятої Державної
нотаріальної контори Кіріловою Т.М. і
зареєстрованого в реєстрі за № 3-400. На
обґрунтування позову послалась на те,
що 04.02.2011 року між нею та відповідачем
був укладений нотаріально посвідчений
договір купівлі-продажу квартири,
відповідно до якого позивач продала, а
відповідач - купила за 160 000,00 грн., що
еквівалентно 20 000 доларів США
трикімнатну квартиру, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1. Цього ж дня між
ними був укладений нотаріально
посвідчений попередній договір від
04.02.2011 року, відповідно до якого останні
зобов'язались в майбутньому у строк до
04.08.2011 року укласти інший договір
купівлі-продажу, згідно з яким на цих же
умовах, але вже за суму 236 800,00 грн., що
еквівалентно 29 600 доларів США, позивач
відкупить у відповідача цю ж квартиру.
Ці два договори були укладені з метою
приховати інші правочини, які були
вчинені насправді, а саме: по наданню
позивачеві в кредит валютних коштів у
розмірі 20 000 доларів США терміном на 6
місяців під 8% в місяць, що загалом мало
становити на момент повернення коштів -
29 600 доларів США. Відбулось так зване
тіньове фінансування, з метою ухилення
від податків. Відповідно до п. 4
попереднього договору одностороння
відмова від виконання зобов'язань за
цим договором не допускається.
Незважаючи на це, 07.02.2011 року відповідач
зареєструвала за собою право власності
на цю квартиру в КП ЛОР
«Червоноградське МБТІ» так і не
оплативши позивачеві за неї кошти та не
повернувши їх останній у спосіб,
визначений договором. Рішенням
Червоноградського міського суду
Львівської області від 06.06.2012 року
визнано недійсними, як удавані договір
купівлі-продажу квартири від 04.02.2011
року та попередній договір
купівлі-продажу квартири від 04.02.2011
року. Рішенням Апеляційного суду
Львівської області від 26.11.2012 року, яке
набрало законної сили, рішення
Червоноградського міського суду
Львівської області від 06.06.2012 року
скасовано та ухвалено нове, яким у
задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.
Дане рішення мотивоване тим, що
сторонами вищевказаних договорів є
ОСОБА_2 та ОСОБА_5, а правовідносини по
отриманню в кредит коштів виникли між
ОСОБА_2 та ОСОБА_6, тобто сторони
договору купівлі-продажу та сторони
кредитного договору є різними, а відтак
немає підстав вважати, що цей договір є
удаваним, так як для визнання договору
удаваним сторонами договору, який
удавався для приховування іншого
договору, і договору, який укладався
насправді, повинні бути одні і ті ж
особи. Вважає, що таким чином
Апеляційний суд Львівської області
визнав, що ОСОБА_5 не оплатила їй кошти
за квартиру.

15.05.2014 року представник
відповідача подала заперечення на
позовну заяву, у якому, посилаючись на
його безпідставність та
необґрунтованість, просить відмовити
позивачеві у задоволенні позову. На
обґрунтування заперечення послалась
на те, що 04.02.2011 року між позивачем та її
довірителькою був укладений
нотаріально посвідчений договір
купівлі-продажу квартири, відповідно
до якого позивач продала, а відповідач -
купила за 20 000 доларів США трикімнатну
квартиру, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1. Цього ж дня між останніми був
укладений нотаріально посвідчений
попередній договір від 04.02.2011 року,
відповідно до якого останні
зобов'язались в майбутньому у строк до
04.08.2011 року укласти інший договір
купівлі-продажу, згідно з яким на цих же
умовах, але за 29 600 доларів США позивач
відкупить у відповідача цю ж квартиру.
Після укладення договору відповідач
зареєструвала право власності на
спірну квартиру. У встановлений
попереднім договором строк позивач не
уклала основний договір, на
попередження власника про
необхідність звільнення квартири за
умовами договору купівлі-продажу не
відреагувала.

Позивач та її представник у
судовому засіданні позовні вимоги
підтримали. Позивач пояснила, що її
квартира захоплена шахрайським
способом. Вона була власником квартири,
що за адресою: АДРЕСА_1. Кошти потрібні
були Крічфалушій, якого вона знає з 2006
року, він працює з її сином. Крічфалушій
попросив її позичити гроші, які він
повинен був віддати своєму тестю,
пообіцявши ці кошти повернути з
відсотками. Крічфалушій у м. Львові
познайомив її з ОСОБА_6 як з особою, яка
дає гроші в позику під заставу. ОСОБА_6,
який попередньо оглянув квартиру,
передав їй у нотаріуса Кірілової Т.М. 20
000 доларів США під заставу цієї
квартири і на протязі 6 місяців вона
повинна була їх повернути. Жодних
відносин з відповідачем вона не мала.
На прохання ОСОБА_6 переписала квартиру
на ОСОБА_5 у нотаріуса Кірілової Т.М.
Вважає, що так як від відповідача
коштів за квартиру не отримувала, то
фактично квартири не продавала. Визнає,
за позикою винна ОСОБА_6 кошти, однак не
повернула останньому позики, оскільки
Крічфалушій не віддав їй позичених у
неї грошей. Група осіб займалася цією
справою, кошти ділять між собою,
останні мають заплановану схему, по
якій працюють. Просять позов
задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у
судовому засіданні позов не визнала з
підстав, вказаних у запереченні на
позовну заяву. Крім того зазначила, що
позивач підписала договір купівлі
продажу від 04.02.2011 року, в якому було
вказано, що розрахунок за квартиру з
нею проведено повністю. Кошти за
квартиру оплачувалися у приміщенні
нотаріальної контори. На сьогоднішній
день дія договору закінчилася, позивач
не вчинила жодних дій аби відкупити
квартиру. Просить у задоволенні позову
відмовити. У подальшому подала заяву
від 16.10.2014 року про розгляд справи за її
відсутності. Зазначила, що повністю
заперечує позов, тому просить у його
задоволенні відмовити.

Третя особа, будучи належним
чином повідомленою про час та місце
розгляду справи, у судові засідання не
з'являлася, про причини неявки суд не
повідомляла, заяви про розгляд справи
за її відсутності не подала.

Позивач, її представник та
представник відповідача, будучи
належним чином повідомленими про час
та місце розгляду справи, у судове
засідання, призначене на 10:30 год. 16.10.2014
року, не з'явилися, у своїй заяві від
15.10.2014 року позивач просить відкласти
розгляд справи у зв'язку з її хворобою,
а представник відповідача подала заяви
як про відкладення розгляду справи, так
і про розгляд справи за її відсутності.
Представник позивача у судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив.

Ураховуючи надання позивачем, її
представником та представником
відповідача пояснень у судовому
засіданні, беручи до уваги достатність
у матеріалах справи даних про спірні
відносини, тривалість розгляду справи
з незалежних від суду причин, суд
дійшов висновку про можливість
закінчення судового розгляду на
підставі наявних у матеріалах справи
доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК
України у разі неявки в судове
засідання всіх осіб, які беруть участь
у справі, фіксування судового процесу
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши позивача, її
представника та представника
відповідача у судових засіданнях, що
відбулися раніше, оглянувши матеріали
справи, з'ясувавши обставини справи,
суд вважає, що у задоволенні позову
слід відмовити з наступних підстав.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України
договір може бути змінено або
розірвано за рішенням суду на вимогу
однієї із сторін у разі істотного
порушення договору другою стороною та
в інших випадках, встановлених
договором або законом.

Істотним є таке порушення
стороною договору, коли внаслідок
завданої цим шкоди друга сторона
значною мірою позбавляється того, на що
вона розраховувала при укладенні
договору.

Як видно з нотаріально
посвідченого договору купівлі-продажу
квартири від 04.02.2011 року (а.с. 6), ОСОБА_2
продала, а ОСОБА_5 - купила квартиру
АДРЕСА_1 за 160000,00 грн., що еквівалентно
20000 дол. США, які продавець одержав від
покупця до підписання цього договору.
Сторонам роз'яснено, що домовленість
про ціну є істотною умовою даного
договору. Продавець своїм підписом під
цим договором підтверджує отримання
повного розрахунку за дану квартиру та
відсутність грошових претензій до
покупця (абз. 2, 3, 6 цього договору).

Таким чином, своїм підписом у
зазначеному договорі позивач
підтвердила одержання указаної у ньому
суми коштів за відчуження квартири
саме від відповідача, у зв'язку з чим
суд відхиляє твердження сторони
позивача про неотримання позивачем
коштів від відповідача у зв'язку з
продажем спірної квартири, а отже,
наявність підстав для розірвання цього
договору на підставі ч. 2 ст. 651 ЦК
України.

Незважаючи на задоволення
клопотання представника позивача про
виклик свідків у судове засідання, які
двічі підряд на виклик суду не
з'явилися, суд не вважає за доцільне
здійснювати їх допит, оскільки
оспорюваний договір купівлі-продажу
квартири від 04.02.2011 року не містить
жодних даних про те, що його учинено у
присутності будь-яких інших осіб
(свідків). Водночас із цього договору
випливає, що його підписано лише у
присутності нотаріуса.

Недоведеність наявності підстав
для розірвання договору
купівлі-продажу квартири від 04.02.2011
року є підставою для висновку про
безпідставність позовної вимоги, як
похідної, про розірвання укладеного у
подальшому між сторонами нотаріально
посвідченого попереднього договору
купівлі продажу спірної квартири від
04.02.2011 року.

За таких обставин у задоволенні
позову необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212-215, 218 ЦПК
України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду
Львівської області протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Головуючий:
В. В.
Грабовський