Справа № 633/220/14-Ц
Номер провадження 2/633/92/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 жовтня 2014 року Печенізький районний
суд Харківської області у складі:

головуючого судді
- Танасевич О.В.,

при секретарі судового засідання -
Криворучко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у смт. Печеніги, Харківської
області цивільну справу за позовом

ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА
«ДЕЛЬТА БАНК» до

ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

16 червня 2014 року ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК»
звернувся до суду з позовом (а.с. 2-4), в
якому просив стягнути з ОСОБА_1
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 10 587 гривень 31 копійки,
зокрема: 8 823 гривень 53 копійок
заборгованості за кредитом та 1 763
гривні 78 копійок. Зазначав, що 15 червня
2006 року між відповідачем та ВАТ КБ
«Кредитпромбанк» було укладено
договір № 49.29/00784/06-ТК190200014, 20 травня 2013
року право вимоги за цим договором було
куплено позивачем, станом на 16 червня
2014 року загальна заборгованість
відповідача складає 10 587 гривень 31
копійку. Свої вимоги позивач
обґрунтовує статтями 526, 530, 536, 1049, 1050
Цивільного кодексу України та
положеннями кредитного договору.

Позивач в судове засідання не з'явився,
про дату та час розгляду справи
повідомлявся належним чином та
своєчасно, просив суд розглядати
справу за відсутності його
представника (а.с. 47).

Відповідач повідомлявся своєчасно та
належним чином (а.с. 33, 36, 44), про причини
неявки в судове засідання суд не
повідомив. Відповідач та його
представник проти позову заперечували,
посилаючись на сплив строку позовної
давності за кредитним договором №
49.29/00784/06-ТК190200014 від 15 червня 2006 року, що
відповідно до статті 267 Цивільного
кодексу України є підставою для
відмови у позові (а.с. 42).

Враховуючи, що розгляд справи
відбувався за відсутності сторін,
відповідно до частини 2 статті 197
Цивільного процесуального кодексу
України, фіксування судового процесу
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Судом встановлено наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

15 червня 2006 року між Відкритим
акціонерним товариством комерційний
банк «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 було
укладено договір № 49.29/00784/06-ТК190200014
(далі за текстом, Кредитний договір»)
(а.с. 5-8). Згідно пункту 1.1. Кредитного
договору відповідачу було надано
кредитні кошти в сумі 7 500 гривень для
придбання комп'ютера CPU Intel Celeron-D 341, а
також 1 323 гривні 53 копійки для
здійснення оплати комісії за переказ
коштів, на загальну суму 8 823 гривні 53
копійки, зі сплатою процентів за
користування кредитом з розрахунку 24 %
річних та з остаточним терміном
погашення 16 червня 2009 року.

20 травня 2013 року було укладено договір
купівлі-продажу прав вимоги з Додатком
№ 1, за умовами яких ПАТ
«КРЕДИТПРОМБАНК» продав ПАТ «ДЕЛЬТА
БАНК» право вимоги за Кредитним
договором (а.с. 13, 14 - 19).

Згідно довідки від 12 травня 2014 року
заборгованість відповідача за
Кредитним договором станом на цю дату
складає 10 587 гривень 31 копійки (а.с. 12).

Відповідно до витягу зі Статуту та
згідно Свідоцтва про державну
реєстрацію юридичної особи Публічне
акціонерне товариство «Дельта Банк» є
правонаступником Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Комерційний банк «Дельта» (а.с. 19, 20-21).

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи та
проаналізувавши зібрані по справі
докази в їх сукупності, суд вважає
позов таким, що не підлягає
задоволенню, при цьому виходить з
наступного.

Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного
кодексу України зобов'язання повинні
виконуватись належним чином і в
установлений строк відповідно до умов
договору та вимог закону. В порушення
зазначених норм та умов Кредитного
договору відповідачем допущено
невиконання грошових зобов'язань,
внаслідок чого станом на день
звернення до суду у нього є непогашена
заборгованість у сумі 10 587 гривень 31
копійки, зокрема: 8 823 гривні 53 копійки
заборгованість за кредитом та 1 763
гривні 78 копійок заборгованість за
відсотками, у зв'язку з чим, суд дійшов
висновку про обґрунтованість вимог
позивача.

Разом з тим, згідно статті 257 Цивільного
кодексу України загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки. Відповідно до частин 1, 5
статті 261, частиною 1 статті 530 цього ж
Кодексу за зобов'язанням з визначеним
строком виконання перебіг позовної
давності починається зі спливом строку
(терміну) виконання.

Виходячи з системного аналізу положень
статей 261, 530, 631 Цивільного кодексу
України та провівши розмежування
понять «строк договору» та «строк
зобов'язання», суд вважає датою початку
перебігу позовної давності за
договірним зобов'язанням відповідача
щодо повернення ним грошових коштів 16
червня 2009 року, визначену пунктом 1.1.1.
Кредитного договору.

Строк дії Кредитного договору,
визначений пунктом 10.1., до повного
виконання позичальником зобов'язань не
може вважатись строком виконання
грошового зобов'язання відповідачем,
оскільки не відповідає вимогам статті
252 Цивільного кодексу України, згідно
якої строк визначається роками,
місяцями, тижнями, днями або годинами, а
термін визначається календарною датою
або вказівкою на подію, яка має
неминуче настати. Таке ж тлумачення
цього питання наведене у пункті 24
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин».

Як убачається зі змісту пункту 1.1.
Кредитного договору, сторонами було
узгоджено строк виконання грошового
зобов'язання, тобто повернення
кредитних коштів, не пізніше, ніж 16
червня 2009 року. Позивачем не надано
доказів наявності будь-якої
домовленості між сторонами щодо
збільшення строку позовної давності за
грошовими зобов'язаннями відповідача.
Отже, строк позовної давності сплив 17
червня 2012 року.

Попре зміну сторони у зобов'язанні,
відповідно до статті 262 Цивільного
кодексу України порядок обчислення та
перебігу позовної давності не
змінився, а позивачем не наведено
поважних причин пропущення позовної
давності, що виключає можливість
захисту порушеного права судом в
порядку частини 5 статті 267 цього ж
Кодексу.

Таким чином, встановлення судом
пропуску позивачем строку позовної
давності, який за Кредитним договором
сплив 17 червня 2012 року, є підставою для
відмови у позові відповідно до частини
4 статті 267 Цивільного кодексу України.

На підставі вищевикладеного та
керуючись статтями 11, 79, 88, 169, 197, 209, 212-215,
218, 224, 226 Цивільного процесуального
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У позові ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО
ТОВАРИСТВА «ДЕЛЬТА БАНК» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо воно
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через Печенізький районний суд
Харківської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь в справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: