Номер провадження: 22-ц/785/7410/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Сегеда С. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого
Сегеди С.М.,

суддів:
Гайворонського С.П.,

Кононенко Н.А.,

за участю секретаря
Феленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на
рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 23 травня 2014 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про розірвання шлюбу,

встановила:

18 квітня 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом, в якому ставив питання
про розірвання шлюбу, укладеного між
ним і ОСОБА_3 і зареєстрованого у
Першому Малиновському відділі
державної РАЦС Одеського міського
управління юстиції 19 вересня 2008 року.

Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народився
син ОСОБА_5

Свої позовні вимоги мотивував тим, що з
січня 2014 року позивач та відповідач не
підтримують шлюбні відносини,
припинили вести спільне господарство,
проживають окремо. У подружжя різні
погляди на спільне життя, примирення з
відповідачем ОСОБА_4 вважав неможливим.

Посилаючись на вищевказане, ОСОБА_4
просив суд його позовні вимоги
задовольнити.

Справу було заслухано за відсутності
відповідача.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 23 травня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_4 були задоволені, а саме:
розірвано шлюб, зареєстрований 19
вересня 2008 року Першим Малиновським
відділом державної РАЦС Одеського
міського управління юстиції, актовий
запис № 530, між ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Після розірвання шлюбу ОСОБА_3 залишено
прізвище «ОСОБА_3».

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 ставить
питання про скасування вищевказаного
рішення та ухвалення нового, яким
рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 23 травня 2014 року скасувати,
розірвати шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3,
зареєстрований 19 вересня 2008 року
Першим Малиновським відділом держаної
РАЦС Одеського міського управління
юстиції, актовий запис № 530.

Після розірвання шлюбу повернути
ОСОБА_3 дівоче прізвище - «ОСОБА_3».

Звільнити ОСОБА_3 від обов'язку щодо
сплати на користь ОСОБА_4 судового
збору у розмірі 243 грн.60 коп.,
посилаючись на те, що рішення суду
ухвалено із порушенням норм
процесуального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваного
судового рішення, заслухавши
доповідача, доводи апеляційної скарги,
заперечень проти неї, колегія суддів
дійшла висновку про необхідність
часткового задоволення апеляційної
скарги, виходячи з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення про
задоволення позовних вимог, суд першої
інстанції виходив із того, що подальше
життя подружжя і збереження шлюбу буде
суперечити їх інтересам, а тому у
відповідності до ч. 2 ст.112 СК України
шлюб між сторонами має бути розірваний.
При цьому судом враховано, що
відповідач надала свою письмову згоду
на розірвання шлюбу (а.с.15)

З таким висновком суду погоджується
колегія суддів, оскільки він повністю
підтверджується наявними у справі
доказами.

В даному випадку спірним є питання щодо
прізвища відповідача ОСОБА_3, яке їй
має бути залишено після розірвання
шлюбу, а також щодо розподілення між
сторонами судових витрат.

З цього приводу колегія суддів
зазначає наступне.

Як вбачається із позовних матеріалів
та подальших письмових доказів, які
маються в матеріалах справи, суд при
розгляді справи, взагалі не з'ясовував
питання щодо прізвища відповідача
ОСОБА_3, яке їй має бути залишено після
розірвання шлюбу.

Оскільки позовні матеріали не місить
позиції позивача з цього приводу, суду
належало з'ясувати у сторін питання
щодо прізвища відповідача ОСОБА_3, яке
їй має бути залишено після розірвання
шлюбу.

З цих підстав, даючи згоду на
розірвання шлюбу, відповідач ОСОБА_3
також не виразила свою думку щодо свого
прізвища, яке їй має бути залишено
після розірвання шлюбу.

Таким чином, залишаючи після
розірвання шлюбу відповідачу ОСОБА_3
прізвище «ОСОБА_3», суд вийшов за межі
позовних вимог і ухвалив рішення, яке в
цій частині не відповідає вимогам,
передбаченим ст. 113 СК України.

З цих підстав колегія суддів вважає за
необхідне оскаржуване рішення суду
змінити, в частині прізвища
відповідача ОСОБА_3, яке їй має бути
залишено після розірвання шлюбу, та
залишити їй прізвище «ОСОБА_3».

Що стосується розподілу між сторонами
судових витрат, то суд обгрунтовано
стягнув з відповідача ОСОБА_3 на
користь позивача ОСОБА_4 судовий збір у
розмірі 243,60 грн., який ним був сплачений
при подачі позову (а.с.1).

При цьому суд виходив із вимог,
передбачених ст. 88 ЦПК України і
врахував те, що позов ОСОБА_4
задоволений у повному обсязі, а тому на
його користь із відповідача підлягає
стягненню сплачений судовий збір.

Доводи заявника апеляційної скарги з
приводу того, що вона намагалась
врятувати сім'ю, а тому її вина у
розірванні шлюбу відсутня, не є
підставою для відмови у стягненні з неї
судового збору, оскільки, як було
зазначено вище, не дивлячись на те, що
відповідач ОСОБА_3 не була ініціатором
розірвання шлюбу, позов був
задоволений.

Згідно ч.ч. 1,2,3 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

У відповідності до ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія судів
дійшла висновку про те, що оскаржуване
рішення не в повній мірі відповідає
зазначеним вимогам, доводи апеляційної
скарги його частково спростовують,
рішення ухвалено не в повній
відповідності до вимог матеріального і
процесуального права, у зв'язку з чим
апеляційну скаргу слід задовольнити
частково, оскаржуване рішення суду
змінити в частині прізвища відповідача
ОСОБА_3, яке їй має бути залишено після
розірвання шлюбу.

В іншій частині рішення слід залишити
без змін, оскільки воно ухвалено у
відповідності до вимог матеріального і
процесуального права.

Враховуючи, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, у
відповідності до ст. 88 ЦПК України
колегія суддів вважає за необхідне
стягнути на користь заявника
апеляційної скарги ОСОБА_3 з ОСОБА_4 50
відсотків сплаченого нею судового
збору за подання апеляційної скарги, що
складає 60,90 грн.

Керуючись ст.ст. 88, 303, 304, п.3 ч.1 ст. 307, п. 4
ч. 1 ст. 309, ст.ст. 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 23 травня 2014 року змінити в
частині прізвища відповідача ОСОБА_3,
яке їй має бути залишено після
розірвання шлюбу,у зв'язку з чим абзац
третій резолютивної частини рішення
наступного змісту: «Після розірвання
шлюбу залишити ОСОБА_3 прізвище
«ОСОБА_3» замінити абзацом наступного
змісту: «Після розірвання шлюбу
залишити ОСОБА_3 прізвище «ОСОБА_3».

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
судовий збір у сумі 60 грн. 90 коп.
(шістдесят гривень дев'яносто копійок).

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржене шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Судді апеляційного суду Одеської
області: С.М.
Сегеда

С.П. Гайворонський

Н.А. Кононенко