Справа №442/2734/14-ц
Провадження №2/442/1180/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2014 року
Дрогобицький міськрайонний суд
Львівської області

в складі: головуючої-судді
Гарасимків Л.І.

при секретарі Петрів
В.М.

за участю адвоката : ОСОБА_2

за участю позивачів: ОСОБА_3,
ОСОБА_4. ОСОБА_5,

представника позивача
ОСОБА_6

представника ПП Славія -Світ
Ткач Я.Б

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Дрогобичі
цивільну справу за позовом ОСОБА_3,
ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_10 до
Приватного підприємства « Славія
-Світ» за у частю третіх осіб
Регіонального відділення ФДМУ у
Львівській області , КП ЖЕО «
Дрогобицької міської ради» про
визнання частково недійним договору
купівлі - продажу нежитлового
приміщення, рішення виконкому та
скасування свідоцтва про право
власності на нерухоме майно, усунення
перешкод у користуванні загальним
входом за зустрічним позовом
Приватного підприємства «
Славія - Світ» до ОСОБА_3, ОСОБА_9,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_4. ОСОБА_5, ОСОБА_10
про усунення перешкод в користуванні
майном.,

в
с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_3, ОСОБА_9,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_10 звернулися до
Дрогобицького міськрайонного суду
Львівської області із позовом до
Приватного підприємства « Славія
-Світ» за участю третіх осіб
Регіонального відділення ФДМУ у
Львівській області , КП ЖЕО «
Дрогобицької міської ради» про
визнання частково недійним договору
купівлі - продажу нежитлового
приміщення, рішення виконкому та
скасування свідоцтва про право
власності на нерухоме майно, усунення
перешкод у користуванні загальним
входом, мотивуючи свої вимоги тим , що є
власниками квартир у
багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 .
Даний будинок складається із 9-ти
квартир, які знаходяться на другому
поверсі та будинок перебуває на
балансі КП ЖЕО. На першому поверсі
будинку розміщено приміщення
колишньої «гарнізонної» їдальні та з
вул. Мазепи є вхід до їдальні і квартир
будинку. З вул. Малий ринок відповідач у
викуплених приміщеннях у напівпідвалі
будинку облаштував магазин та кафе
«Славія».

З 1956 року в вказаний житловий
будинок був вхід з вулиці Мазепи, що
вбачається з поверхового плану в
матеріалах інвентарної справи
Дрогобицького МБТІ. Так з поверхового
плану вбачається: вхід у будинок,
вхідні сходи всередині будинку,
приміщення, позначене на плані літ.1
площею 51,1кв.м., з якого йдуть три види
сходів, одні з яких до їх квартир.

З поверхового плану першого
поверху, розробленого ще 30.08.1988р.
вбачається, що вказане вище приміщення,
яке було позначено на плані циф.1 є
поділено на три приміщення, позначені
циф.1 площею 21 кв.м. - коридор, 2 коридор
площею 7,8кв.м., З - коридор площею 7,0кв.м.
При цьому видно, що з вікна внутрішньої
сторони будинку зроблено вхід у
будинок, який веде до сходів на житлову
частину будинку. Документів, які б
свідчили про те, що є наявний дозвіл на
поділ спільного коридору, облаштування
перегородки у коридорі в матеріалах
інвентарної справи не має, тобто вони
відсутні.

У 2013 році мешканцям будинку
стало відомо, що 30 листопада 1998 року між
представництвом ФДМУ в м. Дрогобичі та
Малим приватним підприємством «Перла»
(правонаступником якого є відповідач
ПП «Славія- Світ» було укладено
договір №232 купівлі-продажу
нежитлового приміщення, який
нотаріально посвідчений державним
нотаріусом Другої Дрогобицької
державної нотаріальної контори Бекиш
В.І., зареєстрований в реєстрі за №3794.

З п.1 договору вбачається, що
продавець - Представництво ФДМ
зобов'язується передати у власність
нежитлове приміщення площею 60,1кв.м.,
розташоване в АДРЕСА_2, а покупець - МПП
«Перла» зобов'язується прийняти
вказане приміщення та сплатити ціну
відповідно до умов, визначених у
договорі; характеристика приміщення
наводиться у технічному паспорті, який
видається МБТІ та є додатком до
договору.

З технічного паспорту на
нежитлові приміщення у напівпідвалі,
який складений 19.10.1998 року вбачається,
що приміщення розташовані у
півпідвалі. З експлікації внутрішніх
площ до плану будівлі у напівпідвалі по
АДРЕСА_2 вбачається, що до нежитлового
приміщення площею 60,1кв.м. включено
наступні приміщення: 1- склад площею
27,3кв.м.; 2- бухгалтерія - площею 2,5кв.м.; З -
склад площею 1,5кв.м.; 4 - склад площею
2,1кв.м; 5 - склад площею 1,5кв.м.; 6- туалет
площею 1,5кв.м.; 7 - коридор площею 1,5кв.м., 8
- склад площею 2,9кв.м.; 11- кабінет площею
12,5кв.м.; І - кіоск площею 4,8кв.м. та II -
кіоск площею 2,0кв.м.

13.02.2008 року виконавчим
комітетом Дрогобицької міської ради
видано свідоцтво на нерухоме майно ПП
«Славія-Світ» - нежитлове
напівпідвальне приміщення, позначене
на плані літ.2А , площею 61,7кв.м. у будинку
АДРЕСА_2 на підставі рішення виконкому
Дрогобицької міської ради від 21.12.2007
року №383 та від 31.08.2007 року №245.

З поверхового плану,
виготовленого 19.10.1998 року вбачається,
що вказані вище приміщення, окрім
кіосків знаходяться у напівпідвалі
будинку АДРЕСА_2, при цьому між
кабінетом та складами є приміщення
загального користування та вхід у
будинок, який на даний час відповідач
фактично захопив і використовує як
свою приватну власність для здійснення
підприємницької діяльності.
Приміщення, позначені на плані цифрами
І - кіоск площею 4,8кв.м. та II - кіоск
площею 2,0кв.м. розміщені не в
напівпідвалі, а в антресолі будинку
АДРЕСА_3.

Якщо співставити вказаний
поверховий план та поверхові плани за
1956 та 1988 роки, то приміщення так званих
кіосків є не що інше як спільний
коридор у будинку через який мешканці
будинку заходили у свої квартири через
загальний вхід у будинок АДРЕСА_2. У 2012
році позивачі вирішили відновити вхід
до своїх квартир через загальний
коридор з вулиці Мазепи. За кошти
мешканців було встановлено двері в
коридорі ( в тій частині де є сходи до
квартир мешканців) та демонтовано
незаконно встановлену перегородку з
дерев'яних дощок, яка розділяла
коридор.

Вважають, що відповідачем
незаконно приватизовано у 1998 році
місце загального користування -
позаквартирний коридор у
багатоквартирному будинку АДРЕСА_2,
шляхом викупу з напівпідвальним
приміщенням у вказаному будинку. Про
це їм стало відомо у 2012 році, коли виник
конфлікт між власником підприємства та
власниками квартир у будинку з приводу
користування спільним коридором, який
є допоміжним приміщенням житлового
будинку АДРЕСА_2 і має перебувати у
спільній сумісній власності всіх
співвласників квартир даного будинку.
Неправомірним вважають і включення у
об»єкт, який підлягав викупу ПП «Перла»
частини коридору у будинку АДРЕСА_2 ,
який вказаний в технічному паспорті як
додатку до договору купівлі-продажу
приміщеннями познач, на плані циф. І -
кіоск площею 4,8кв.м. та циф.II - кіоск
площею 2,0кв.м. Тому змушені звернутися
до суду за захистом своїх прав.

Приватне підприємство « Славія -
Світ» звернулося до Дрогобицького
міськрайонного суду Львівської
області із зустрічним позовом до
ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_10 про усунення перешкод в
користуванні майном, мотивуючи свої
вимоги тим, що згідно свідоцтва на
право власності від 13.02.2008 року він
володіє і користується нежитловим
приміщенням 2А пл. 61.7 кв.м. ( в тому числі
і кіоск пл. 6.8. кв.м, який розташований на
1 поверсі біля сходів) по АДРЕСА_2. 21.05.2012
року група людей під керівництвом
ОСОБА_15 розбили та пограбували його
кіоск площею 6.8 кв.м. та заволоділи ним.
На його звернення до міліції йому було
відмолено в порушенні кримінальної
справи та рекомендовано звернутися до
суду. 10 05.2013 року він найняв робітників ,
придбав будівельні матеріали і
повністю відновив кіоск пл.. 6.8 кв.м,
однак ця ж група людей на чолі з ОСОБА_15
знову зруйнували кіоск і забрали
вхідні двері. Вартість відновлювальних
робіт, згідно будівельно-технічної
експертизи становить 8190 грн. Так як
відповідачі нищили кіоск два рази,
відтак і шкода нанесена йому в
подвійному розмірі, що становить
16380грн.. Крім того йому було завдано і
моральну шкоду, яку він оцінює в
розмірі 1700 грн. та просить стягнути з
відповідачів понесені ним судові
витрати .

В судове засідання представник
позивача ОСОБА_10 не з»явився, хоч
належним чином був повідомлений про
день та час слухання справи.

Позовні вимоги позивачів
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ухвалою суду від
06.10.2014 року залишені без розгляду у
зв»язку із їх повторною неявкою в
судове засідання.

В судовому засіданні позивачі
ОСОБА_3, представник ОСОБА_9, ОСОБА_6,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 первісні позовні вимоги
підтримали, посилаючись на обставини
викладені у позовній заяві, крім того
суду пояснили, що у їхньому будинку
було три входи: на вул.. Шевську, на пл..
Ринок це входи з внутрішнього дворику
житлового будинку та з вул.. Мазепи.
Вихід на вул.. Мазепи був закритий
перегородками, які забив колишній
мешканець будинку, тому вони виходили з
будинку або на пл.. Ринок або вул.
Шевська. В даний час зі сторони пл..
Ринок Кредитна спілка перегородила
вихід на пл.. Ринок, а з вулиці Шевська
ПП « Славія - Світ » здійснила добудову ,
і закрила вихід із будинку. Тому вони
змушені виходити із будинку через
під»їзд іншого будинку . Оскільки
такий вихід із будинку у них викликає
певні незручності, потрібно
підніматися аварійними сходами, туди
не може заїхати транспортний засіб,
взимку там дуже слизько, вони розбили
перегородку та відкрили вихід із
будинку на вул.. Мазепи, так як
вважають, що цей вихід був там постійно
і вони мають право користуватися цих
входом. В даний час вони і користуються
цих входом. А посилання відповідача,
що цей вхід є його власністю не
відповідає вимогам законодавства,
оскільки ні коридор, ні під»їзд, які є
допоміжними приміщеннями не можуть
бути у власності однієї людини, а
повинні перебувати у спільному
користуванні всіх мешканців будинку.
Тому договір купівлі - продажу
нежитлового приміщення не відповідає
вимогам законодавства і його слід
скасувати, скасувати слід і свідоцтво
про право власності на нерухоме майно
та зобов»язати відповідача ПП « Славі -
Світ» не чинити їм першкод у
користуванні загальним входом у
будинку з вулиці Мазепи, надати їм
ключі від дверей у коридорі із
зовнішньої сторони будинку і
внутрішнього двору, забезпечити
безперешкодний доступ по вказаному
загальному коридору. Тому просять
первісні позовні вимоги задоволити, а
в задоволенні зустрічних позовних
просять відмовити.

Представник відповідача ПП «Славія
-Світ» Ткач Я.Б. та його захисник
ОСОБА_2, первісні позовні вимоги
заперечили та суду пояснили , що ще у 1998
році представництвом ФДМУ в
м.Дрогобичі та Малим приватним
підприємством «Перла»
(правонаступником якого є відповідач
ПП «Славія- Світ») було укладено
договір №232 купівлі-продажу
нежитлового приміщення, який
нотаріально посвідчений державним
нотаріусом Другої Дрогобицької
державної нотаріальної контори Бекиш
В.І., зареєстрований в реєстрі за №3794. З
п.1 вказаного договору вбачається, що
продавець - Представництво ФДМ
зобов'язується передати у власність
нежитлове приміщення площею 60,1кв.м.,
розташоване в АДРЕСА_2, а покупець - МПП
«Перла» зобов'язується прийняти
вказане приміщення та сплатити ціну
відповідно до умов, визначених у
договорі; характеристика приміщення
наводиться у технічному паспорті, який
видається МБТІ та є додатком до
договору. З технічного паспорту на
нежитлові приміщення у напівпідвалі,
який складений 19.10.1998 року вбачається,
що приміщення розташовані у
півпідвалі. З експлікації внутрішніх
площ до плану будівлі у напівпідвалі по
АДРЕСА_2 вбачається, що до нежитлового
приміщення площею 60,1кв.м. включено
наступні приміщення: 1- склад площею
27,3кв.м.; 2- бухгалтерія - площею 2,5кв.м.; З -
склад площею 1,5кв.м.; 4 - склад площею
2,1кв.м; 5 - склад площею 1,5кв.м.; 6- туалет
площею 1,5кв.м.; 7 - коридор площею 1,5кв.м., 8
- склад площею 2,9кв.м.; 11- кабінет площею
12,5кв.м.; І - кіоск площею 4,8кв.м. та II -
кіоск площею 2,0кв.м.. 13.02.2008 року
виконавчим комітетом Дрогобицької
міської ради було видано свідоцтво на
нерухоме майно ПП «Славія-Світ» -
нежитлове напівпідвальне приміщення,
позначене на плані літ.2А , площею
61,7кв.м. у будинку АДРЕСА_2 на підставі
рішення виконкому Дрогобицької
міської ради від 21.12.2007 року №383 та від
31.08.2007 року №245. Вважає, що він все купив
правомірно, ніякого входу там не було,
а позивачі розбили та пограбували його
кіоск площею 6.8 кв.м. та заволоділи ним.
А тому просить в задоволенні
первісного позову відмовити.
Зустрічний позов просить задоволити.

Представник КП «ЖЕО»
Дрогобицької міської Ради в судове
засідання не з»явився, однак надіслав
заяву в якій просить слухати справу за
їх відсутності.

Представник Регіонального
відділення ФДМУ у Львівській області в
судове засідання не з»явився, хоч
належним чином був повідомлений про
день та час слухання справи.

Заслухавши пояснення осіб, які
беруть участь у справі, покази свідків,
дослідивши матеріали справи, оцінюючи
подані докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному і об'єктивному
розгляді в судовому засіданні всіх
обставин справи в їх сукупності, та,
враховуючи те, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, суд вважає,що в
задоволенні як в первісному так і в
зустрічному позову, слід відмовити з
таких міркувань.

Конвенція про захист прав
людини і основоположних свобод (1950 р.),
ратифікована Законом України від 17
липня1997 р. № 475/97-ВР (далі -
Конвенція), зокрема ст. 1 Протоколу №
1 (1952 р.) передбачає право кожної
фізичної чи юридичної особи
безперешкодно користуватися своїм
майном, не допускає позбавлення особи
свого майна, крім як в інтересах
суспільної необхідності і на умовах,
передбачених законом і загальними
принципами міжнародного права, визнає
право держави на здійснення контролю
за використанням власності у
відповідності з загальними інтересами
або для забезпечення податків, інших
зборів чи штрафів.

Гарантії здійснення права
власності та його захисту закріплена і
у вітчизняному законодавстві України

Так, відповідно до ч. 4 ст. 41
Конституції України ніхто не може бути
протиправно позбавлений права
власності. Право приватної власності є
непорушним.

Неприпустимість позбавлення
права власності, крім випадків,
встановлених Конституцією України та
законом, є однією із загальних засад
цивільного законодавства (п. 2 ч. 1
ст. З Цивільного кодексу України).
Непорушність права приватної
власності і недопущення протиправного
позбавлення власності визначено також
серед конституційних основ
правопорядку у сфері господарювання (ч.
2 ст. 5 Господарського кодексу
України.

Кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК).
Судовий захист права власності
здійснюється шляхом розгляду позовів
про визнання права власності на майно,
витребування його із чужого
незаконного володіння чи від
добросовісного набувача у
передбачених законом випадках, про
визнання правочину недійсним, про
визнання незаконним правового акта, що
порушує право власності, про усунення
перешкод у здійсненні права
користування та розпорядження майном,
про заборону вчинення дій, які можуть
порушити право власності, або про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню, про визначення
порядку володіння та користування
спільним майном, про поділ спільного
майна або виділ з нього частки, про
виключення майна з опису, про
відшкодування шкоди, заподіяної майну,
або збитків, завданих порушенням права
власності і подібне.

Судом встановлено, що позивачі
ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_10
є власниками квартир у
багатоквартирному будинку АДРЕСА_1, що
стверджується правовстановлюючими
документами долученими до матеріалів
справи. Їх квартири знаходяться на
другому поверсі будинку.

Перший поверх будинку АДРЕСА_1,
є не житловим, це приміщення колишньої
« гарнізонної» їдальні

30 листопада 1998 року між
представництвом ФДМУ в м. Дрогобичі та
Малим приватним підприємством «Перла»
(правонаступником якого є відповідач
ПП «Славія- Світ») було укладено
договір №232 купівлі-продажу
нежитлового приміщення, який
нотаріально посвідчений державним
нотаріусом Другої Дрогобицької
державної нотаріальної контори Бекиш
В.І., зареєстрований в реєстрі за №3794.

З п.1 договору вбачається, що продавець -
Представництво ФДМ зобов'язується
передати у власність нежитлове
приміщення площею 60,1кв.м., розташоване
в АДРЕСА_2, а покупець - МПП «Перла»
зобов'язується прийняти вказане
приміщення та сплатити ціну відповідно
до умов, визначених у договорі;
характеристика приміщення наводиться
у технічному паспорті, який видається
МБТІ та є додатком до договору.

З технічного паспорту на нежитлові
приміщення у напівпідвалі, який
складений 19.10.1998 року вбачається, що
приміщення розташовані у півпідвалі. З
експлікації внутрішніх площ до плану
будівлі у напівпідвалі по АДРЕСА_2
вбачається, що до нежитлового
приміщення площею 60,1кв.м. включено
наступні приміщення: 1- склад площею
27,3кв.м.; 2- бухгалтерія - площею 2,5кв.м.; З -
склад площею 1,5кв.м.; 4 - склад площею
2,1кв.м; 5 - склад площею 1,5кв.м.; 6- туалет
площею 1,5кв.м.; 7 - коридор площею 1,5кв.м., 8
- склад площею 2,9кв.м.; 11- кабінет площею
12,5кв.м.; І - кіоск площею 4,8кв.м. та II -
кіоск площею 2,0кв.м.

13.02.2008 року виконавчим комітетом
Дрогобицької міської ради видано
свідоцтво на нерухоме майно ПП
«Славія-Світ» - нежитлове
напівпідвальне приміщення, позначене
на плані літ.2А , площею 61,7 кв.м. у
будинку АДРЕСА_2 на підставі рішення
виконкому Дрогобицької міської ради
від 21.12.2007 року №383 та від 31.08.2007 року №245

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК до
правомочностей власника належать
права володіння, користування та
розпорядження своїм майном.

Під правомочністю володіння
розуміється передбачена законом (тобто
юридично забезпечена) можливість мати
(утримувати) у себе певне майно
(фактично панувати над ним,
зараховувати на свій баланс і под.).

Правовомочності користування
означають передбачену законом
можливість використовувати,
експлуатувати майно, отримувати від
нього корисні властивості, його
споживання.

Правомочності розпорядження
означають юридично забезпечену
можливість визначення і вирішення
юридичної долі майна шляхом зміни його
належності, стану або призначення
(відчуження за договором, передача у
спадщину, знищення, переробка і т. ін.).

Згідно з нормою ст. 319 ЦК власник
володіє, користується і
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Він сам вирішує, що
робити зі своїм майном, керуючись
виключно власними інтересами,
здійснюючи щодо цього майна будь-які
дії, котрі, однак, не повинні суперечити
закону та не порушувати прав інших
осіб та інтересів суспільства.
Діяльність власника може бути обмежена
чи припинена або власника може бути
зобов'язано допустити до користування
його майном інших осіб лише у випадках
і в порядку, встановлених законом.

Тобто правомочності власника не
є безмежними, закон може встановлювати
певні обмеження здійснення права
власності. Такі обмеження
встановлюються з метою створення
рівноваги в суспільстві та здійснення
майнових прав усіма суб'єктами права.

Частина 2 статті 382 ЦК України
визначає правовий режим щодо
допоміжних приміщень та приміщень
загального користування у дво- або
багатоквартирному будинку.

Зокрема за власниками квартир
у таких будинках на праві спільної
сумісної власності закріплюються
приміщення загального користування,
опорні конструкції будинку, механічне,
електричне, сантехнічне та інше
обладнання за межами або всередині
квартири, яке обслуговує більш ніж одну
квартиру. Ця норма встановлює порядок
користування мешканцями квартир
зазначеними приміщеннями та
обладнаннями, які є невідємною
частиною будинку, а тому переходять до
набувача разом із відчуженням самої
квартири.

Відповідно до ст.391 ЦК України,
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Тобто власник майна має право
вимагати захисту свого права від особи,
яка перешкоджає йому користуватися чи
розпоряджатися своїм майном. Підставою
відповідного звернення до суду може
слугувати посилання позивача на
належне йому право користуватись і
розпоряджатись майном, а також факти ,
що підтверджують дії відповідача у
створені позивачеві перешкод, щодо
здійснення ним цих правомочностей. При
цьому для задоволення вимог власника
достатньо встановити факт обєктивно
існуючих перешкод у здійсненні ним
своїх правомочностей.

Факт чинення перешкод, а саме
відповідачем ПП» Славія Світ»
позивачам у користуванні загальним
входом у будинок судом не встановлено,
ні наявними матеріалами справи , ні
поясненнями допитаними у судовому
засіданні свідками : ОСОБА_17, ОСОБА_15,
ОСОБА_18, ОСОБА_5, які є теж мешканцями
вище вказаного будинку і які пояснили,
що вихід з будинку на вул.. Мазепи був
закритий, однак вони його власними
силами відкрили і на даний час ним
користуються. Зокрема, які саме
перешкоди відповідач чинить суду не
пояснили. Не надали суду і докази, що
входи у будинок із інших сторін
перекриті, не надали суду докази, що
виникають труднощі користуватися
іншими входами у будинок тощо.

Навпаки допитані у судовому
засіданні свідки : ОСОБА_13, ОСОБА_19, та
ОСОБА_20 суду пояснили, що входу у
будинок АДРЕСА_2, ніколи не було, що
позивачі самовільно розбили стіну та
зробили собі вхід у будинок, маючи при
цьому інші входи у будинок із
внутрішнього дворика будинку.

Таким чином суд приходить до
висновку, що первісні позовні вимоги
позивачів щодо усунення перешкод у
користуванні ним загальним входом у
будинок АДРЕСА_2а є необґрунтованими і
не підлягають до задоволення.

Немає і підстав для задоволення
вимог про визнання недійним договору
купівлі - продажу нежитлового
приміщення, рішення виконкому та
скасування свідоцтва про право
власності на нерухоме майно,з таких
підстав.

Законодавець встановлює, що
вирішуючи спори про визнання
правочинів недійсними, суд повинен
встановити наявність тих обставин, з
якими закон пов'язує визнання угод
недійсними і настання відповідних
наслідків, а саме: відповідність змісту
угод вимогам закону; додержання
встановленої форми угоди;
правоздатність сторін за угодою; у чому
конкретно полягає неправомірність дій
сторони та інші обставини, що мають
значення для правильного вирішення
спору.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК
України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього кодексу.
Зміст правочину не повинен суперечити
положенням також інших, крім актів
цивільного законодавства,
нормативно-правових актів, прийнятих
відповідно до Конституції України
(статті 1, 8 Конституції України), а
відповідність чи невідповідність
правочину вимогам законодавства має
оцінюватися судом відповідно до
законодавства, яке діяло на момент
вчинення правочину.

Недійсним є правочин, якщо його
недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається. Якщо недійсність
правочину прямо не встановлена
законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його
дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним (оспорюваний
правочин).

Частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203
Цивільного кодексу України
встановлено, що зміст правочину не може
суперечити цьому Кодексу, іншим актам
цивільного законодавства, а також
інтересам держави і суспільства, його
моральним засадам; особа, яка вчиняє
правочин, повинна мати необхідний
обсяг цивільної дієздатності;
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі; правочин має бути
спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Постановою пленуму Верховного
суду України № 9 від 6 листопада 2009 року
зазначено, відповідно до частини
першої статті 215 ЦК підставою
недійсності правочину є недодержання
стороною (сторонами) вимог, які
встановлені статтею 203 ЦК, саме на
момент вчинення правочину. Не може бути
визнаний недійсним правочин, який не
вчинено, у зв'язку з цим судам необхідно
правильно визначати момент вчинення
правочину (статті 205- 210,640 ЦК тощо).

Фактичні обставини справи та
докази на їх підтвердження свідчать
про те, що позивачі необґрунтовано
стверджують про протиправність
укладання спірного договору купівлі -
продажу нежитлового приміщення шляхом
викупу від 30.11.1998 року, оскільки за його
змістом вбачається що він укладений на
підставі вільного волевиявлення, не
суперечить законодавству, не порушує
права і охоронювальні законом інтереси
громадян або суб'єктів господарювання,
сторони досягли істотних його умов, а
тому, в розумінні вимог ст. 638, 655 - 697 ЦК
України, та вимог ст. ст. 180,181 ГК
України він вважається укладеним, а
саме, подія та прагнення сторін на його
укладення відбулося.

Пунктом 5 ст. 27 Закону України
«Про приватизацію державного майна»
передбачено, що на вимогу однієї із
сторін договір купівлі-продажу може
бути розірвано або визнано недійсним
за рішенням суду в разі невиконання
іншою стороною зобов'язань,
передбачених договором купівлі -
продажу, у визначені строки.

Відповідно до ч. 6 ст. 29 Закону
України «Про приватизацію державного
майна» порушення встановленого
законодавством порядку приватизації
або прав покупців є підставою для
визнання недійсним договору купівлі -
продажу об'єкта приватизації в порядку,
передбаченому законодавством України.

Інших підстав для визнання
договорів купівлі - продажу об'єкта
приватизації ніж визначені наведеними
статтями приватизаційне законодавство
не містить.

Відповідно до ст. 17 Закону
України «Про виконання рішень та
застосування практики Європейського
суду з прав людини», суди застосовують
при розгляді справ Конвенцію
(«Конвенція про захист прав людини і
основоположних свобод») та практику
Суду (Європейського суду з прав людини
та Європейської комісії з прав людини)
як джерело права.

У рішенні від 24 червня 2003 року у
справі «Стретч проти Об'єднаного
Королівства» Європейський суд з прав
людини зазначив: «наявність порушень з
боку органу публічної влади при
укладенні договору щодо майна не може
бути підставою для позбавлення цього
майна іншої особи, яка жодних порушень
не вчинила». У цій справі Європейський
суд дійшов висновку про те, що, оскільки
особу позбавили права на його майно
лише з тих підстав, що порушення були
вчинені з боку публічного органу, а не
громадянина, в такому випадку мало
місце "непропорційне втручання у право
заявника на мирне володіння своїм
майном та, відповідно, відбулось
порушення статті 1 «Першого протоколу
Конвенції». Тобто визнання недійсними
рішення публічного органу та договору,
згідно яких майно отримане у власність
від держави, та подальше позбавлення
цього права на підставі того, що
державний орган порушив закон, є
неприпустимим та незаконним.

Відповідно до статті 1
Протоколу 1 до Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
кожна фізична або юридична особа має
право мирно володіти своїм майном.
Ніхто не може бути позбавлений своєї
власності інакше як в інтересах
суспільства і на умовах, передбачених
законом і загальними принципами
міжнародного права.

У наведеній справі
Європейський суд з прав людини дійшов
висновку, що оскільки особу позбавили
права на його майно лише з тих підстав,
що порушення були вчинені з боку
публічного органу, а не громадянина, в
такому випадку мало місце
«непропорційне втручання у право
заявника на мирне володіння своїм
майном та, відповідно, відбулось
порушення статті 1 Першого протоколу
Конвенції».

Виходячи із підтверджених
матеріалами справи обставин
приватизації спірного об'єкту та умов
оспорюваного договору купівлі-продажу,
відповідач ПП « Славія -Світ»
правомірно набув право власності в
значенні статті 1 Першого протоколу до
Конвенції.

Абзацом 22 Постанови
Верховного Суду України від 14.03.2007р. у
справі № 21-8во07 „Про аспекти розгляду
справ про приватизацію майна"
визначено, що самі по собі допущені
органами публічної влади порушення при
визначенні умов і порядку приватизації
не можуть бути безумовною підставою
для визнання приватизаційних
договорів недійсними, повернення
приватизованого майна державі,
порушуючи право власності покупця,
якщо вони не допущені в наслідок
винної, протиправної поведінки самого
покупця.

Аналогічну правову позицію
наведено в постановах Вищого
господарського Суду України від 02.03.12 у
справі № 36/310, від 21.07.10 у справі № 8/19пд.

З огляду на зазначене, наведені
позивачам обставини не дають підстав
для висновку про незаконність
проведеної приватизації спірного
майна, шляхом його викупу, та як
наслідок не свідчать про наявність
підстав для визнання договору
купівлі-продажу такого майна
недійсним, а тому в задоволенні позову
в наведеній частині необхідно
відмовити.

Оскільки, судом не встановлено
наявності підстав для задоволення
позову в частині визнання недійсним
договору купівлі-продажу нежитлового
примміщення, то підстави для
задоволення позову в частині
скасування свідоцтва про право
власності на рухоме майно, також
відсутні.

Відсутні підстави і для
задоволення зустрічного позову
Приватного підприємства « Славія -
Світ» до ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_4. ОСОБА_5, ОСОБА_10 про
усунення перешкод в користуванні
майном з таких підстав.

Судом встановлено, що Ухвалою
Дрогобицького міськрайонного суду від
17.02.2014 року по цивільній справі за
позовом ПП « Славія Світ до ОСОБА_15 про
усунення перешкод в користуванні
спірним приміщення» провадження було
закрито на підставі визнання мирової
угоди між сторонами по справі. Докази,
на які посилається ПП « Славія Світ «
містяться в матеріалах вище вказаної
справи, які досліджувалися та
оцінювалися по іншій справі. Інших
доказів ПП « Славія Світ « суду не
надала.

Таким чином, виходячи з меж
заявлених позовних вимог, системного
аналізу положень чинного
законодавства України та матеріалів
справи, суд дійшов висновку про те, що
як первісні позовні вимоги ОСОБА_3,
ОСОБА_9, ОСОБА_4. ОСОБА_5, ОСОБА_10 до
Приватного підприємства « Славія
-Світ» за участю третіх осіб
Регіонального відділення ФДМУ у
Львівській області , КП ЖЕО «
Дрогобицької міської ради» про
визнання частково недійним договору
купівлі- продажу нежитлового
приміщення, рішення виконкому та
скасування свідоцтва про право
власності на нерухоме майно, усунення
перешкод у користуванні загальним
входом так і зустрічні позовні вимоги
Приватного підприємства « Славія
-Світ» до ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_10 про
усунення перешкод в користуванні
майном є необґрунтованими та такими, що
не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 88 , 209, 213,
215ЦПК України, ст.ст. 203, 215, 386, 390, 391 ЦК
України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні первісного позову
ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_4. ОСОБА_5, ОСОБА_10
до Приватного підприємства « Славія
-Світ» за участю третіх осіб
Регіонального відділення ФДМУ у
Львівській області , КП ЖЕО «
Дрогобицької міської ради» про
визнання частково недійним договору
купівлі- продажу нежитлового
приміщення, рішення виконкому та
скасування свідоцтва про право
власності на нерухоме майно, усунення
перешкод у користуванні загальним
входом, відмовити.

В задоволенні зустрічного
позову Приватного підприємства «
Славія -Світ» до ОСОБА_3, ОСОБА_9, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_10 про
усунення перешкод в користуванні
майном, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Дрогобицький міськрайонний суд
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Головуюча суддя ______________________