АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2632/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 19, 20 Кузьменко
В.А. Доповідач в апеляційній інстанції
Бородійчук В. Г. РІШЕННЯ
13 жовтня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоБородійчука В.
Г.суддівПодороги В. М. , Демченка В. А.
при секретаріВолвенко А.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на
рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 11 вересня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_6 до публічного
акціонерного товариства
«ЧЕРКАСИ-АВТО» про стягнення
неустойки.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
представників сторін, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а :

17 липня 2014 року ОСОБА_6 звернулася до
суду з позовом до ПАТ «ЧЕРКАСИ-АВТО»
про стягнення неустойки.

Свої позовні вимоги мотивувала тим, що
12 грудня 2013 року між нею та ПАТ
«ЧЕРКАСИ-АВТО» був укладений Договір №
купівлі-продажу автомобіля.
Відповідно до п. 1.1. договору продавець,
керуючись рішенням покупця, який
вибрав потрібний йому автомобіль,
модель Mersedes-Bens GL 350 BLUTEC 4МХ166, рік випуску
2014, замовлення № із
представлених в салоні зразків,
зобов'язується передати у власність
покупцеві автомобіль аналогічний
вибраному взірцю і який буде придбаний
продавцем в майбутньому, а покупець
зобов'язується прийняти переданий
автомобіль і оплатити його за ціною в
розмірі та порядку, визначеного цим
договором. За умовами зазначеного
договору термін передачі автомобіля
становить - 30 квітня 2014 року. З метою
виконання покладених на ОСОБА_6
договором обов'язків 12 грудня 2013 року
вона сплатила на поточний рахунок
відповідача частину повної вартості
автомобіля 149 078 грн.. Натомість, у
визначений договором строк автомобіль
їй поставлений не був, фактично
доставлений автомобіль до місця
продажу був лише 16 травня 2014 року.
Пунктом 6.1 договору від 12 грудня 2013 року
передбачено, що у разі не виконання
положень договору щодо строків
поставки автомобіля з вини продавця,
покупець має право зобов'язати
продавця сплатити неустойку в розмірі
подвійної облікової ставки НБУ від
суми сплачених коштів за автомобіль за
кожний день прострочення, але не більш
ніж 10 % від суми сплачених коштів за
автомобіль. З метою вирішення питання
позасудовим шляхом позивачкою 01 липня
2014 року на адресу відповідача була
направлена вимога про сплату
неустойки, яка відповідно до наданих
розрахунків за 16 днів прострочення
складає 1 241,64 грн.. Вважає, що це є
порушенням умов договору, вирішити
спір позасудовим шляхом неможливо, що
стало підставою для звернення до суду.
Позивачка просила суд стягнути з ПАТ
«ЧЕРКАСИ-АВТО» на свою користь
неустойку в сумі 1 241,64 грн. та судові
витрати.

Рішенням Соснівського районного суду
м. Черкаси від 11 вересня 2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_6 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_6 - ОСОБА_7 просить скасувати
рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 11 вересня 2014 року як
незаконне та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги
ОСОБА_6.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення з
слідуючих підстав.

Ст. 213 ЦПК України вказує, що рішення
суду повинно бути законним та
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Однак, дане рішення суду вказаним
вимогам не відповідає.

Відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є:
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Норми матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.

Судом встановлено, що 12 грудня 2013 року
між ОСОБА_6 та ПАТ «ЧЕРКАСИ-АВТО» був
укладений Договір №
купівлі-продажу автомобіля. (а.с. 5-11).

Відповідно до п. 1.1. договору продавець,
керуючись рішенням покупця, який
вибрав потрібний йому автомобіль,
модель Mersedes-Bens GL 350 BLUTEC 4МХ166, рік випуску
2014, замовлення № із
представлених в салоні зразків,
зобов'язується передати у власність
покупцеві автомобіль аналогічний
вибраному взірцю і який буде придбаний
продавцем в майбутньому, а покупець
зобов'язується прийняти переданий
автомобіль і оплатити його за ціною в
розмірі та порядку, визначеного цим
договором. За умовами зазначеного
договору термін передачі автомобіля
становить - 30 квітня 2014 року.

Також встановлено, що з метою виконання
покладених на ОСОБА_6 договором
обов'язків 12 грудня 2013 року вона
сплатила на поточний рахунок
відповідача частину повної вартості
автомобіля 149 078 грн., що
підтверджується наявною в матеріалах
справи квитанцією № 6338497 (а.с. 12) і дану
обставину сторони не заперечували під
час судового розгляду справи.

Оскільки, у визначений договором строк,
автомобіль не був поставлений ОСОБА_6, а
фактично доставлений автомобіль до
місця продажу був лише 16 травня 2014 року,
з метою вирішення питання позасудовим
шляхом позивачкою 01 липня 2014 року на
адресу відповідача була направлена
вимога про сплату неустойки (а.с. 14), яка
задоволена відповідачем не була.

Звертаючись до суду з позовною заявою (
а.с. 2-4) ОСОБА_6 вказала, що нею всі умови
договору купівлі-продажу автомобіля
виконані у визначені договором строки
та в належній формі, а от відповідач ПАТ
«ЧЕРКАСИ-АВТО» прострочив виконання
умов договору та з запізненням
доставив вказаний в договорі
автомобіль покупцю, внаслідок чого
повинен сплатити неустойку за
неналежне виконання умов договору
кожен день прострочення.

Розглядаючи справу та відмовляючи в
задоволенні позовних вимог, суд першої
інстанції мотивував свої висновки тим,
що ОСОБА_6 не довела обґрунтованості
своїх позовних вимог, а відповідач ПАТ
«ЧЕРКАСИ-АВТО» належним чином виконало
умови укладеного договору №
купівлі-продажу автомобіля, тому й
підстав для стягнення неустойки за
кожен день прострочення виконання
договору суд не вбачав.

Колегія суддів не може визнати такі
висновки районного суду
обгрунтованими та вважає, що суд
помилково дійшов до таких висновків,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Ч. 1 ст. 628 ЦК України визначає, що зміст
договору становлять умови (пункти),
визначені на розсуд сторін і погоджені
ними та умови, які є обов'язковими
відповідно до актів цивільного
законодавства.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

На підставі ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

Колегією суддів встановлено, що дійсно
позивач по справі ОСОБА_6 у визначений в
договорі строк сплатила на поточний
рахунок продавця частину повної ціни
автомобіля (не менше 18,86 %) у сумі 149 078
грн., що підтверджується квитанцією №
6338497 від 12 грудня 2013 року, що свідчить
про належне виконання умов договору.
Сторони по справі не заперечили такого
факту.

Також, пунктом 10.2 договору (а.с. 10)
сторони визначили, що усі зміни і
доповнення в цей договір вносяться
лише за письмовою згодою сторін,
оформленою належним чином. Суду не
надано доказів, що сторони вносили
зміни чи доповнення до умов договору.
Крім того, сторони погодилися з тим, що
фактично автомобіль був доставлений до
місяця продажу лише 16 травня 2014 року.

Відповідно до ст. 663 ЦК України
продавець зобов'язаний передати товар
покупцеві у строк, встановлений
договором купівлі-продажу, а якщо зміст
договору не дає змоги визначити цей
строк - відповідно до положень статті 530
цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, а
саме змісту п. 2.4.3. договору (а.с. 6)
сторони погодили, що орієнтовний
термін передачі автомобіля за умов
виконання покупцем положень даного
договору становить квітень 2014 року.
Точну дату готовності автомобіля до
передачі покупцю продавець має
повідомити додатково.

Заперечуючи проти вимог позовної заяви
та доводів апеляційної скарги,
представник позивача вказав на ту
обставину, що ПАТ «ЧЕРКАСИ-АВТО»,
виконуючи умови договору, 22 квітня 2014
року на адресу ОСОБА_6 направлено
поштою простим листом письмове
повідомлення про точну дату готовності
автомобіля. В підтвердження таких
доводів до матеріалів справи в суді
першої інстанції було долучено
ксерокопію листа повідомлення від 22
квітня 2014 року.

Колегія суддів критично оцінює такий
доказ, як доказ належного повідомлення
сторони про кінцеву дату доставлення
автомобіля. Оскільки, ні на самому
листі-повідомленні, ні в матеріалах
справи не мітиться розписка ОСОБА_6 про
отримання даного листа. Відсутні також
і інші відомості належного
повідомлення позивачки про зміну дати
отримання автомобіля. Крім того і під
час розгляду справи в суді апеляційної
інстанції, представником відповідача
дана обставина доведена не була і
підтверджень належного повідомлення
позивачки щодо даних обставин суду
надано не було, що дає підстави колегії
суддів вважати, що ПАТ «ЧЕРКАСИ-АВТО» в
цій частині договору купівлі-продажу
неналежним чином виконало взяті на
себе зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, при триманням,
завдатком.

На підставі ч. 1 ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.

Пенею, в розумінні ч. 3 ст. 546 ЦК України є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасного виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

З умов укладеного між сторонами
договору, а саме п. 6.1 вбачається, що у
разі невиконання п.п. 2.4.3 цього договору
з вини продавця, покупець має право
зобов'язати продавця сплатити
неустойку в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від суми
сплачених коштів за автомобіль,
визначеної у п. 2.4 цього договору, за
кожний день прострочення, але не більше
ніж 10 % від суми сплачених коштів за
автомобіль, або вимагати розірвання
цього договору з поверненням раніше
внесених коштів з нарахуванням індексу
інфляції за період, починаючи з дня
зарахування вказаної суми на поточний
рахунок продавця і до дня повернення
коштів покупцю.

Так як, в судовому засіданні під час
розгляду справи в суді апеляційної
інстанції було встановлено, що
відповідач порушив умови договору в
частині передачі автомобіля та
враховуючи, що за вказане порушення при
укладенні договору сторонами була
погоджена відповідальність продавця у
вигляді неустойки за кожен день
прострочення, тому колегія суддів
вважає за можливе задовольнити позовні
вимоги про стягнення неустойки в
розмірі, передбаченому п. 6.1
вищезазначеного договору і який
дорівнює 1 241 грн. 64 коп. (149 048 грн. х 9,5% х 2
х 16 дн. / 100 % х 365 дн. = 1241 грн. 64 коп.), де:

149 078 грн. - сума сплачених грошових
коштів за автомобіль;

9,5 % - облікова ставка НБУ з 15 квітня 2014
року (встановлена Постановою правління
НБУ від 14 квітня 2014 № 212 «Про
регулювання грошово-кредитного
ринку»);

16 дн. - кількість днів прострочення
подачі автомобіля за період з 01 травня
2014 року по 16 травня 2014 року;

365 дн. - загальна кількість днів у році.

Згідно зі змістом ч.ч. 1, 5 ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо суд апеляційної або
касаційної інстанції, не передаючи
справи на новий розгляд, змінює рішення
або ухвалює нове, суд відповідно змінює
розподіл судових витрат.

Оскільки, в апеляційній скарзі апелянт
просить задовольнити позовні вимоги,
до яких відноситься і вимога про
стягнення судового збору, тому колегія
суддів вважає, що оскільки колегією
суддів позов задоволено повністю, тому
на користь позивача підлягає
задоволенню і вимога щодо
відшкодування витрат судового збору на
суму 365 грн. 40 коп., що підтверджено
платіжними квитанціями про сплату
судового збору за подачу позовної
заяви в розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с. 1) та
апеляційної скарги на суму 121 грн. 80 коп.
(а.с. 46).

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що судом першої інстанції
неправильно застосовано норми
матеріального права та ухвалено
рішення без додержанням положень
чинного законодавства.

Доводи апеляційної скарги суттєвими
являються і дають підстави для
висновку про неправильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального права, які призвели
або могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_6 - ОСОБА_7 задовольнити.

Рішення Соснівського районного суду м.
Черкаси від 11 вересня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_6 до публічного
акціонерного товариства
«ЧЕРКАСИ-АВТО» про стягнення неустойки
скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги ОСОБА_6 задовольнити.

Стягнути з до публічного акціонерного
товариства «ЧЕРКАСИ-АВТО» на користь
ОСОБА_6 неустойку в сумі 1 241 грн. 64 коп..

Стягнути з до публічного акціонерного
товариства «ЧЕРКАСИ-АВТО» на користь
ОСОБА_6 понесені судові витрати по
сплаті судового збору за подачу
позовної заяви та апеляційної скарги в
розмірі 365 грн. 40 коп..

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий :

Судді :