У х в а л а

іменем україни

8 жовтня 2014 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.

суддів: Закропивного О.В., Лесько А.О.,
Хопти С.Ф., Черненко В.А.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом приватного
підприємства «Золота нива 1» до ОСОБА_1
про відшкодування збитків та
повернення неправомірно отриманих
авансових платежів за касаційною
скаргою приватного підприємства
«Золота нива 1» на рішення Ізюмського
міськрайонного суду Харківської
області від 1 квітня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Харківської області
від 13 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року приватне підприємство
«Золота нива 1» (далі - ПП «Золота нива
1») звернулось до суду з указаним
позовом, в якому просило відшкодувати
майнові збитки у розмірі 2 410 грн 13 коп.
та неправомірно отримані авансові
платежі з орендної плати за 2012 рік у
розмірі 8 489 грн 72 коп.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 3
серпня 2012 року між ним та
ОСОБА_1 були укладені два договори
оренди землі відповідно до умов яких
відповідач надав, а підприємство
отримало в строкове платне
користування земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
площею 7,1690 га та 6,9444 га для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва. Зазначав, що вказані
земельні ділянки розташовані на
території АДРЕСА_1. Строк дії договорів,
відповідно до п. 3.1., складає 7 років. У
вересні 2012 року відповідач отримав від
ПП «Золота нива 1» авансовий платіж
орендної плати за землю за 2012 рік у
розмірі 4 835 грн 04 коп., а у жовтні 2012 року
- доплату в розмірі 3 654 грн 68 коп.
Вказував, що ПП «Золота нива 1» мало
намір здійснити державну реєстрацію
договорів оренди земельних ділянок
НОМЕР_1 та НОМЕР_2, однак, їм стало
відомо, що ОСОБА_1 уклала договори
оренди зазначених земельних ділянок із
ОСОБА_2, який зареєстрував їх
відповідно до чинного законодавства.

Рішенням Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 1
квітня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Харківської
області від 13 травня 2014 року, у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ПП «Золота нива 1»,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить судові
рішення скасувати та ухвалити нове
рішення, яким позов задовольнити.

Касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
задоволенні позову, з висновками якого
погодився й апеляційний суд, виходив із
того, що позивачем не було надано
доказів факту спричинення
відповідачем йому шкоди, внаслідок
самовільного використання земельних
ділянок ( ст. 22 ЦК України), та розміру
вказаної шкоди ( ч. 2 ст. 157 ЗК України, п. 2
постанови Кабінету Міністрів України
від 19 квітня 1993 року № 284 «Про порядок
відшкодування збитків власникам землі
та землекористувачам»).

Установлено й це убачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Частиною 2 ст. 792 ЦК України передбачено,
що відносини щодо найму (оренди)
земельної ділянки регулюються законом.

Згідно із ч. 1 ст. 210 ЦК України та ч. 1 ст.
20 Закону України «Про оренду землі»
договір оренди землі підлягає
державній реєстрації, після чого він
відповідно до ст. 18 Закону України «Про
оренду землі» набирає чинності.

З матеріалів справи убачається, що 3
серпня 2012 року між ПП «Золота нива 1» та
ОСОБА_1 були укладені два договори
оренди землі відповідно до умов яких
відповідач надав, а підприємство
отримало в строкове платне
користування земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
площею 7,1690 га та 6,9444 га для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва, які розташовані на
території АДРЕСА_1. Строк дії договорів,
відповідно до п. 3.1., складає 7 років.

Вказані договори не були зареєстровані
у встановленому законом порядку, отже,
вони не набрали чинності у
встановленому законом порядку, тому
вони не можуть бути підставою для
правових наслідків.

У вересні 2012 року ОСОБА_1 отримала від
ПП «Золота нива 1» авансовий платіж
орендної плати за землю за 2012 рік у
розмірі 4 835 грн 04 коп., а у жовтні 2012 року
- доплату в розмірі 3 654 грн 68 коп.

12 листопада 2012 року між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 було укладено два договори
оренди землі відповідно до умов яких,
останній отримав у строкове платне
користування спірні земельні ділянки
площею 7,1690 га та 6,9444 га.

Вказані договори оренди зареєстровані
28 листопада 2012 року у Міськрайонному
управлінні Держкомзему у м. Ізюм і
Ізюмському району Харківської області.

Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа
має право на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання. Способи захисту
цивільних прав та інтересів визначені
ч. 2 ст. 16 ЦК України.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених законом.

Отже, оскільки договори оренди між
сторонами не пройшли державну
реєстрацію, то кошти, отримані за
такими договорами, які не набрали
чинності, не можуть бути предметом
регулювання ст. 23 ЦК України.

Матеріали витребуваної справи, зміст
оскаржуваних судових рішень, не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судами норм
матеріального права і порушення норм
процесуального права, які передбачені
ЦПК України як підстави для скасування
рішень.

Таким чином рішення суду першої
інстанції та ухвала апеляційного суду
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для їх скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, -

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу приватного
підприємства «Золота нива 1» відхилити.

Рішення Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 1 квітня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Харківської області від 13 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Д.Д. Луспеник

Судді:
О.В. Закропивний

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

В.А. Черненко