БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
справа № 361/6779/14-ц
провадження № 2/361/2597/14
РІШЕННЯ

Іменем України

24 вересня 2014 року

м. Бровари

Броварський міськрайонний суд
Київської області у складі:

головуючого суддіПетришин Н.М. при
секретарі Масловській А.В., розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі
суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу, та за
зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3
про поділ майна подружжя,-

в с т а н о в и в :

У серпні 2014 року до суду надійшла
зазначена позовна заява ОСОБА_3 про
розірвання шлюбу із ОСОБА_4,
зареєстрованого 23.03.2001 року відділом
реєстрації актів громадянського стану
Мінського районного управління
юстиції у місті Києві, актовий запис №
307.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на те, що подружнє життя з
відповідачем не склалося. Починаючи з
червня 2014 року між нею та відповідачем
припинилися шлюбні стосунки і ведення
спільного господарства, оскільки
постійно виникають конфлікти,
внаслідок того, що кожний із подружжя
має різні погляди на сімейне життя та
ведення спільного господарства. Сім'я
фактично розпалася, а шлюб носить
формальний характер. Також вказала, що
примирення між нею та відповідачем не
можливе. Від спільного подружнього
життя мають двох дітей - сина
ОСОБА_5,ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочку ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Ухвалою Броварського міськрайонного
суду Київської області від 16 вересня
2014 року прийнято до
розгляду зустрічну позовну заяву
ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про поділ майна
подружжя.

В обґрунтування своєї зустрічної
позовної заяви ОСОБА_4 посилається на
те, що 22 березня 2001 року
між ним та ОСОБА_7 укладено шлюбний
контракт, який набирає чинності з
моменту реєстрації шлюбу.

23 березня 2001 між ОСОБА_4 та ОСОБА_7
зареєстровано шлюб. Згодом, прізвище
дружини із ОСОБА_7 змінено на ОСОБА_4.

Як вказує ОСОБА_4 у своїй позовній
заяві, за час перебування у шлюбі із
ОСОБА_3 ними за спільні кошти придбано:
автомобіль HyundaiTucson, 2008 року випуску, д/н
НОМЕР_1, вартістю 142 400 грн.; автомобіль
HyundaiSantaFe, 2008 року випуску, д/н НОМЕР_2,
вартістю 210 000 грн.; автомобільний
причеп бортовий НОМЕР_4 - 2009 року
випуску, вартістю 6 300 грн.

Отже, загальна вартість спільного
сумісного майна подружжя складає 358 700
грн.

Відповідно до умов вищевказаного
шлюбного контракту майно, що буде
нажите в період шлюбу, у тому числі і те,
що підлягає державній реєстрації,
вважається спільною сумісною
власністю подружжя. При цьому частка
чоловіка у спільному майні становить 90
(дев'яносто) відсотків, а частка дружини
- 10 (десять) відсотків.

За таких обставин, та враховуючі умови
шлюбного контракту, ОСОБА_4 просить у
порядку поділу майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності,
визнати за ним на вищевказане майно та
стягнути із нього на користь ОСОБА_3
грошову компенсацію на належну їй
частку у спільному майні подружжя в
розмірі 10 відсотків вартості
транспортних засобів у розмірі 35 870 грн.

У судовому засіданні позивач за
первісним позовом ОСОБА_3 свої позовні
вимоги підтримала у повному обсязі та
просила їх задовольнити, зустрічні
позовні вимоги визнала, проти їх
задоволення не заперечила.

Представник відповідача за первісним
позовом ОСОБА_4 - ОСОБА_8 не заперечив
проти розірвання шлюбу між сторонами,
одночасно позовні вимоги за зустрічним
позовом підтримав у повному обсязі.

Судом встановлено такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Згідно із ч. 1 ст. 110 СК України, позов про
розірвання шлюбу може бути пред'явлено
одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне подружнє життя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них.

Із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5
вбачається, що 23 березня 2001 року
відділом реєстрації актів
громадянського стану Мінського
районного управління юстиції у місті
Києві зареєстровано шлюб між ОСОБА_4 та
ОСОБА_7 (а. с 4).

Відповідно до свідоцтва про зміну
імені серії НОМЕР_6, виданого 18 травня
2013 року відділом державної реєстрації
актів цивільного стану Оболонського
районного управління юстиції у м.
Києві, прізвище дружини ОСОБА_7 змінено
на ОСОБА_4.

Матеріалами справи встановлено, що від
спільного шлюбу у сторін народилося
двоє дітей - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З огляду на викладене, та враховуючи те,
що відповідач позовні вимоги визнав,
суд приходить до висновку, що первісний
позов підлягає задоволенню, а шлюб між
позивачем та відповідачем розірванню,
оскільки подальше збереження шлюбу без
взаємної згоди - є неможливим та буде
суперечити інтересам позивача.

Щодо зустрічних позовних вимог, то їх
слід задовольнити частково виходячи із
наступного.

Згідно ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу
майна, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, частки
майна дружини та чоловіка є рівними,
якщо інше не визначено домовленістю
між ними або шлюбним договором.

У відповідність до ч. 2 ст. 71 СК України
неподільні речі присуджуються одному з
подружжя, якщо інше не визначено
домовленістю між ними.

Судом встановлено, що 22 березня 2001 року
між ОСОБА_4 та ОСОБА_7 укладено шлюбний
контракт, який посвідчений приватним
нотаріусом Броварського міського
нотаріального округу ОСОБА_11

Відповідно до п. 5 вказаного шлюбного
контракту майно, що буде нажите в
період шлюбу, у тому числі і те, що
підлягає державній реєстрації,
вважається спільною сумісною
власністю подружжя. При цьому частка
Чоловіка у спільному майні становить 90
(дев'яносто) відсотків, а частка Дружини
- 10 (десять) відсотків.

Так, матеріалами справи встановлено, що
за час перебування у шлюбі подружжя
придбало автомобіль марки HyundaiTucson, 2008
року випуску, д/н НОМЕР_1, вартістю 142 400
грн.; автомобіль HyundaiSantaFe, 2008 року
випуску, д/н НОМЕР_2, вартістю 210 000 грн.;
автомобільний причеп бортовий НОМЕР_4 -
2009 року випуску, вартістю 6 300 грн., про
що свідчать: договір купівлі-продажу за
№ КР-14 10 2008-8 від 14.10.2008 року,
укладений між Хюндай Філія ТОВ
«Український автомобільний холдинг»
та ОСОБА_7, договір купівлі-продажу за №
КР-11 02 08-4 від 11.02.2008 року,
укладений між Хюндай Філія ТОВ
«Український автомобільний холдинг»
та ОСОБА_7

Згідно квитанції до прибуткового
касового ордеру № 986 09 червня 2009 року
ОСОБА_7 придбала у фізичної
особи-підприємця ОСОБА_12 за 6300 грн.
причіп V89 PGB 11190 B 71012.

Із матеріалів справи вбачається, що на
придбання вищевказаного майна
між ОСОБА_3 та ПАТ «УкрСиббанк»
укладено: Кредитний договір № 0
від 11 березня 2008 року, відповідно до
якого ОСОБА_3 отримала кредитні кошти у
розмірі 202 000 грн.; Кредитний договір №
0 від 30 жовтня 2008 року, відповідно
до якого ОСОБА_3 отримала кредитні
кошти у розмірі 128 160 грн., про що
свідчать наявні у матеріалах копії
довідок ПАТ «УкрСиббанк» від 22.09.2014
року за № 135-11-34/833 та № 135-11-34/832. Кредитні
зобов'язання боржника за вказаними
Кредитними договорами виконані у
повному обсязі.

З огляду на вищевикладені обставини,
підлягають задоволенню позовні вимоги
щодо визнання за ОСОБА_4 права
власності на вищеперераховане майно.

Щодо позовної вимоги про стягнення із
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошової
компенсації за належну їй частку у
спільному майні подружжя в розмірі
10 відсотків вартості
транспортних засобів у розмірі 35 870
грн., то дана вимога задоволенню не
підлягає, так як відповідно до
розписки, оригінал якої знаходиться у
матеріалах справи, ОСОБА_3 вже отримала
від ОСОБА_4 дану грошову компенсацію у
сумі 35 870 грн.

На підставі ст. ст. 70, 71, 104, 105, 110, 112 СК
України, керуючись ст. ст. 212 - 215 ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
зареєстрований 23 березня 2001 року
відділом реєстрації актів
громадянського стану Мінського
районного управління юстиції у місті
Києві, актовий запис № 307.

Зустрічний позов задовольнити
частково.

У порядку поділу майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, визнати за ОСОБА_4 право
власності на: автомобіль HyundaiTucson, 2008
року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1; автомобіль HyundaiSantaFe, 2008 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2;
автомобільний причіп бортовий,
реєстраційний номер НОМЕР_4, 2009 року
випуску.

В іншій частині зустрічного позову -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Київської області
через Броварський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Уразі подання
апеляційної скарги рішення, якщо не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя
Петришин Н. М.