Провадження № 22ц/790/6686/14
Головуючий 1-ї інстанції -
Справа № 615/23/14-ц
Доповідач - Бровченко І.О.
Категорія - договірні
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 року судова колегія судової
палати з цивільних справ апеляційного
суду Харківської області в складі:

Головуючого -
Бровченко І.О.,

суддів - Тичкової
О.Ю., Піддубного Р.М.,

при секретарі -
Афоніні К.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Валківського
районного суду Харківської області від
08 липня 2014 року по цивільній справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

В С Т А Н О В И Л А :

30 грудня 2013 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«Приватбанк» (далі - ПАТ КБ
«Приватбанк») звернулося до суду із
позовом про стягнення із ОСОБА_1
заборгованості за кредитним договором
від 17 листопада 2006 року у розмірі 11747
грн. 02 коп.

Обґрунтовуючи позовні вимоги
представник позивача посилався на те,
що 17 листопада 2006 року між ПАТ КБ
«Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено
кредитний договір, за умовами якого
остання отримала кредитний ліміт на
платіжну карту у розмірі 3200 грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитними коштами у розмірі 36 % на рік
на суму залишку заборгованості. ОСОБА_1
не виконує належним чином взяті на себе
зобов'язання за кредитним договором,
внаслідок чого станом на 31 жовтня 2013
року утворилася заборгованість у
розмірі 11747 грн.02 коп., яку позивач
просив стягнути із відповідача.

У судовому засіданні представник
відповідача заперечував проти позову,
наполягав на застосуванні наслідків
пропуску строку позовної давності.

Заочним рішенням Валківського
районного суду Харківської області від
15 квітня 2014 року позов ПАТ КБ
«Приватбанк» задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк»
заборгованість за кредитним договором
№ б/н від 17 листопада 2006 року в сумі 11747
грн. 02 коп. Вирішено питання щодо
розподілу судових витрат.

Ухвалою Валківського районного суду
Харківської області від 19 червня 2014
року заяву ОСОБА_1 про перегляд
заочного рішення задоволено. Скасовано
заочне рішення Валківського районного
суду Харківської області від 15 квітня
2014 року та призначено судовий розгляд
в загальному порядку.

Рішенням Валківського районного суду
Харківської області від 08 липня 2014 року
позов ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» заборгованість за
кредитним договором від 17 листопада 2006
року в сумі 11747 грн. 02 коп. Вирішено
питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким відмовити ПАТ КБ
«Приватбанк» у задоволенні позовних
вимог. Обґрунтовуючи скаргу
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи та невідповідність
висновків суду обставинам справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які беруть участь у справі,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України підставами для скасування
рішення суду першої інстанції і
ухвалення нового рішення або зміни
рішення є невідповідність висновків
суду обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджено наявними в справі
доказами, що 17 листопада 2006 року між ПАТ
КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 укладено
кредитний договір, за умовами якого
остання отримала кредитний ліміт на
платіжну карту у розмірі 3200 грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитними коштами у розмірі 36 % на рік
на суму залишку заборгованості.

Пунктами 5.3-5.4 Правил передбачено, що
строк та порядок погашення по кредиту
(кредитний ліміт, кредитна лінія) за
платіжними картками з встановленим
мінімальним обов'язковим платежем
зазначено в Пам'ятці клієнта, яка є
невід'ємною частиною договору. Платіж
включає плату за користування
кредитом передбачену Тарифами та
частку заборгованості по кредиту.
Строк погашення по кредиту по
платіжним карткам без встановленого
Мінімального обов'язкового платежу,
здійснюється в наступному порядку:
строк погашення процентів по кредиту -
щомісячно за попередній місяць; строк
погашення кредиту - в повному обсязі,
не пізніше останнього дня місяця,
зазначеного на платіжній картці.

В судовому засіданні представник
позивача пояснила, що графік погашення
кредиту у сумарному виразі не
складався, але позичальник щомісячно
повинен був погашати не менше 7
відсотків від частки заборгованості
за кредитом.

Згідно пунктів 6.5-6.6 Умов та Правил
надання банківських послуг,
позичальник зобов'язується погашати
заборгованість за кредитом, відсотками
за його користування, за перевитрати
платіжного кредиту, також оплачувати
комісії на умовах, передбачених
договором.

Позичальник у разі невиконання
зобов'язань за договором, зобов'язаний
на вимогу банку виконати зобов'язання
з повернення кредиту (у тому числі
простроченого кредиту та Овердрафту),
оплатити винагороду банку.

Пунктом 8.6 Умов та Правил надання
банківських послуг встановлено, що при
порушенні позичальником строків
платежів по кожному з грошових
зобов'язань, передбачених цим
договором більш ніж на 120 днів,
позичальник зобов'язаний сплатити
Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від
суми позову.

Відповідно до п. 9.12 Умов та правил
надання банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
договору, він автоматично лонгується
на той же термін.

З розрахунку заборгованості за
договором б/н від 17 листопада 2006 року
вбачається, що відповідач не виконує
умови договору, у зв'язку з чим станом
на 31 жовтня 2013 року утворилась
заборгованість на загальну суму 11747
грн. 02 коп., яка складається з:
заборгованість за кредитом 3105 грн. 67
коп.; заборгованість по процентам за
користування кредитом 5773 грн. 24 коп.;
заборгованість по комісії за
користування кредитом 1832 грн. 54 коп.;
штраф (фіксована частина)5 00 грн.; штраф
( процентна складова) 535 грн. 57 коп.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позовних вимог суд першої інстанції
виходив з того, що відповідач взятих на
себе зобов'язань за укладеним 17
листопада 2006 року кредитним договором
належним чином не виконала, правовими
наслідками чого є стягнення з неї
виниклої заборгованості у розмірі 11747
грн. 02 коп.

Проте, з таким висновком суду першої
інстанції погодитись не можна,
виходячи з наступного.

Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(стаття 257 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (частина перша статті
261 ЦК України).

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна
давність сливл і до додаткової вимоги.

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором, позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

Судом першої інстанції залишено поза
увагою те, що з наданого позивачем
розрахунку вбачається, що останнє
погашення процентів за договором мало
місце 12 листопада 2008 року.
Заборгованість за тілом кредиту у
розмірі 3105 грн. 67 коп. виникла станом на
30 вересня 2010 року. Матеріали справи не
містять відомостей, що протягом 2011-2013
років банком надавалась позивачці
нова платіжна карта з зазначенням
нового строку її дії.

Проте, з позовом до суду ПАТ КБ
«Приватбанк» звернувся лише 30 грудня
2013 року (а.с.22), тобто після спливу
строку позовної давності.

Позивач поважних причин пропуску
строку звернення із даним позовом суду
не навів та відповідних доказів не
надав.

За таких обставин суд першої інстанції,
за наявності відповідної усної заяви
представника відповідача, при
вирішенні даного спору безпідставно не
застосував наслідки спливу позовної
давності та задовольнив позов, що
суперечить положенням ст. 267 ЦК України.

У відповідності до вимог ч. 3 ст.267 ЦК
України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, заявлено до винесення
ним рішення. Згідно п.4 ст.267 ЦК України
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Беручи до уваги наведене вище, а також
той факт, що представник відповідача у
письмових запереченнях на позовну
заяву та в заяві про перегляд заочного
рішення вказував на наявність підстав
про відмову в задоволенні позову через
пропущення позивачем строку позовної
давності, у судовому засіданні заявляв
усне клопотання про застосування
наслідків пропуску строку позовної
давності, судова колегія приходить до
висновку, що у задоволенні позовних
вимог належить відмовити у зв'язку з
пропуском позивачем строку позовної
давності.

Посилання представника позивача, що
усна заява представника відповідача
про застосування наслідків спливу
строку позовної давності не повинна
прийматись до уваги, оскільки заява
була подана в усні формі є помилковими,
оскільки Законом не встановлено вимог
щодо форми заяви сторони про сплив
позовної давності. Відтак її може бути
викладено у відзиві на позов або у
вигляді окремого клопотання,
письмового чи усного.

За таких обставин ухвалене по справі
судове рішення підлягає скасуванню з
ухваленням по справі нового рішення
про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309, 316, 317, 319, 324,
325 ЦПК України, судова колегія, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Валківського районного суду
Харківської області від 08 липня 2014 року
скасувати, ухвалите нове рішення.

У задоволені позову Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором відмовити.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення та може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді -