Справа № 683/730/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

28 серпня 2014 року
Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючої - судді
Завадської О.П.

при секретарі
Васічевій О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Старокостянтинові
справу за позовом ОСОБА_1 до
Старокостянтинівської міської ради,
управління Держземагенства у
Старокостянтинівському районі, ОСОБА_2
про визначення часток в спільному
майні,

встановив:

В березні 2014 року ОСОБА_1 пред'явила
позов до Старокостянтинівської
міської ради про визначення її частки в
розмірі ? частки в спільному майні. Свої
позовні вимоги обґрунтовує тим, що у
спільній власності з чоловіком ОСОБА_3,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року, вона має
дві земельні ділянки, при цьому
правовстановлюючі документи були
виписані на ім'я чоловіка, а вона
зазначена, як співвласник. Так, перша
земельна ділянка площею 0,0761 га в межах
згідно з планом для ведення особистого
селянського господарства, що
розташована АДРЕСА_1 на території
Старокостянтинівської міської ради
Хмельницької області згідно
Державного акту на право власності на
землю серії ЯД № 013013, виданого
Старокостянтинівською міською радою
Хмельницької області 22 лютого 2008 року
на підставі рішення
Старокостянтинівської міської ради
від 31 жовтня 2007 року за № 20 п. 22; та друга
- площею 0,1000 га в межах згідно з планом
для обслуговування житлового будинку,
що розташована АДРЕСА_1 на території
Старокостянтинівської міської ради
Хмельницької області згідно
Державного акту на право власності на
землю серії ЯД № 013014, виданого
Старокостянтинівською міською радою
Хмельницької області 22 лютого 2008 року
на підставі рішення
Старокостянтинівської міської ради
від 31 жовтня 2007 року за № 20 п. 22. При
заповненні бланку Державних актів її
було вписано співвласником кожної
земельної ділянки, проте без
зазначення часток кожного. Наразі вона
не може належним чином розпорядитися
своєю землею, оскільки не визначено
розмір її частки. Тому просить
визначити її частку в заявленому майні
в розмірі ? частки, так як вона з
чоловіком однаково користувались
земельними ділянками та вважали
кожного власником в рівних частках.

Позивачка уточнила позовні вимоги,
крім того просила визначити також
частку її чоловіка ОСОБА_3, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, в розмірі ? частки,
адже така юридична невизначеність
перешкоджає подальшому оформлення
спадкових прав після його смерті.

Ухвалою Старокостянтинівського
районного суду від 28 квітня 2014 року
співвідповідачем по справі було
визнано управління Держземагенства у
Старокостянтинівському районі.

Протокольною ухвалою
Старокостянтинівського районного суду
від 15 травня 2014 року співвідповідачем
по справі також було визнано ОСОБА_2

Співвідповідачі представник
Старокостянтинівської міської ради,
представник управління
Держземагенства у
Старокостянтинівському районі та
ОСОБА_2 не заперечили проти задоволення
позовних вимог. Крім того остання суду
пояснила, що її батьки ОСОБА_3 та ОСОБА_1
постійно разом користувалися, як
квартирою, так і земельними ділянками,
всіма розумілось, що їхні частки в
цьому майні є рівними і з цього питання
не було жодних суперечок.

Дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновків про наступне.

Судом встановлено, що у відповідності
до свідоцтва про право власності на
житло, виданого відділом приватизації
Старокостянтинівської міської ради
від 15 лютого 1994 року, виданого на
підставі розпорядження від 07 лютого 1994
року квартира АДРЕСА_1 належить на
праві спільної власності ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 згідно з Законом України "Про
приватизацію державного житлового
фонду".

Саме для обслуговування даного житла
була передана у спільну власність
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на підставі
Державного акту на право власності на
землю серії ЯД № 013014, виданого
Старокостянтинівською міською радою
Хмельницької області 22 лютого 2008 року
на підставі рішення
Старокостянтинівської міської ради
від 31 жовтня 2007 року за № 20 п. 22,
земельна ділянка площею 0,1000 га в межах
згідно з планом для обслуговування
житлового будинку, що розташована
АДРЕСА_1.

А також була передана у спільну
власність ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на підставі
Державного акту на право власності на
землю серії ЯД № 013013, виданого
Старокостянтинівською міською радою
Хмельницької області 22 лютого 2008 року
на підставі рішення
Старокостянтинівської міської ради
від 31 жовтня 2007 року за № 20 п. 22,
земельна ділянка площею 0,0761 га в межах
згідно з планом для ведення особистого
селянського господарства, що
розташована АДРЕСА_1.

При цьому Державні акти на право
власності на земельні ділянки були
видані на ім'я ОСОБА_3, а позивачка
ОСОБА_1 була вказана в списку
співвласників земельних ділянок без
визначення часток у спільній
власності.

ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року в м.
Старокостянтинові, що підтверджується
даними свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_2, виданого відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби
Старокостянтинівського районного
управління юстиції у Хмельницькій
області 07 червня 2013 року.

Відповідно до матеріалів спадкової
справи № 715/2013 року до майна померлого
(інформаційна довідка зі Спадковому
реєстру (спадкові справи та видані на
їх підставі свідоцтва про право на
спадщину) № 37323036, наданий
Старокостянтинівською державною
нотаріальною конторою 08 травня 2014
року), вбачається, що позивачка ОСОБА_1
відмовилась від спадкування, натомість
єдиним спадкоємцем до майна померлого
являється співвідповідачка ОСОБА_2
Інших спадкоємців, а також,
передбачених законом, та ст. 1241 ЦК
України, малолітніх, неповнолітніх,
недієздатних осіб та осіб, цивільна
дієздатність яких обмежена, немає.

За змістом ст. ст. 112, 113 ЦК Української
РСР (1963 року) майно може належати на
праві спільної власності двом або
кільком колгоспам чи іншим
кооперативним та іншим громадським
організаціям, або державі і одному чи
кільком колгоспам або іншим
кооперативним та іншим громадським
організаціям, або двом чи кільком
громадянам. Розрізняється спільна
власність з визначенням часток
(часткова власність) або без визначення
часток (сумісна власність). Володіння,
користування і розпорядження майном
при спільній частковій власності
провадиться за згодою всіх учасників,
при відсутності згоди - спір
вирішується судом.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 8
Закону України "Про приватизацію
державного житлового фонду" з
наступними змінами та доповненнями
передача квартир (будинків), житлових
приміщень в гуртожитках здійснюється в
спільну сумісну або часткову власність
за письмовою згодою всіх повнолітніх
членів сім"ї, які постійно мешкають у
цій квартирі (будинку), житловому
приміщенні у гуртожитку, в тому числі
тимчасово відсутніх, за якими
зберігається право на житло, з
обов'язковим визначенням
уповноваженого власника квартири
(будинку), житлового приміщення у
гуртожитку.

Згідно даних матеріалів щодо
приватизації квартири АДРЕСА_1
(технічний НОМЕР_1, виданий
Старокостянтинівським бюро технічної

інвентаризації, оцінки та реєстрації)
ОСОБА_3 та ОСОБА_1 07 лютого 1994 року
письмово звернулись у відділ
приватизації Старокостянтинівської
міської ради для оформлення передачі у
спільну власність вищезазначеної
квартири без зазначення долі власності
між членами сім"ї, щоб вимагалося у
випадку оформлення квартири у спільну
часткову власність, тому суд прийшов до
висновку про оформлення спільної
сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на
дану квартиру.

Згідно з п. 182 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 16 квітня 2004
року за № 7 "Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ" відповідно
до положень статей 81, 116 ЗК
України окрема земельна ділянка,
одержана громадянином у період шлюбу в
приватну власність шляхом
приватизації, є його особистою
приватною власністю, а не спільною
сумісною власністю подружжя, оскільки
йдеться не про майно, нажите подружжям
у шлюбі, а про одержану громадянином
частку із земельного фонду.

Згідно змісту п. 21 вищевказаної
Постанови якщо до вирішення судом
спору між співвласниками жилого
будинку розмір часток у спільній
власності на земельну ділянку, на якій
розташовані будинок, господарські
будівлі та споруди, не визначався або
вона перебувала у користуванні
співвласників і ними не було досягнуто
угоди про порядок користування нею,
суду при визначенні частини спільної
ділянки, право на користування якою має
позивач (позивачі), слід виходити з
розміру його (їх) частки у вартості
будинку, господарських будівель та
споруд на час перетворення спільної
сумісної власності на спільну часткову
чи на час виникнення останньої.

За даними Реєстраційної служби
Старокостянтинівського районного
управління юстиції Хмельницької
області згідно інформаційних довідок з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого
майна за № 21460818 та № 21460181 від 12 травня
2014 року та інформації з Реєстру прав
власності на нерухоме майно,
Державного реєстру іпотек, Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна за №№ 213445404, 21347231,
21460871, 21460241, 21459503 від 12 травня 2014 року
щодо заявлених квартири та земельних
ділянок відсутні відомості про
обмеження в їх використанні.

За даними Реєстраційної служби
Старокостянтинівського районного
управління юстиції Хмельницької
області згідно інформаційної довідки з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, щодо суб'єкта за № 21459305
від 12 травня 2014 року та № 21347090 від 07
травня 2014 року відповідно щодо ОСОБА_3
та ОСОБА_1 також відсутні відомості про
обмеження.

За змістом довідки управлінням
Держземагенства у
Старокостянтинівському районі за №
02-04-12/730 від 12 травня 2014 року відсутня
інформація про наявність обмежень у
використанні заявлених земельних
ділянок.

Рішенням Реєстраційної служби
Старокостянтинівського районного
управління юстиції Хмельницької
області за № 1284672 від 05 травня 2014 року
позивачці відмовлено у державній
реєстрації права власності на заявлену
земельну ділянку площею 0,0761 га в межах
згідно з планом для ведення особистого
селянського господарства через
неможливість встановити відповідність
заявлених прав документам, що їх
посвідчують (без визначення часток
кожного з співвласників).

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Нормами ч. 1 ст. 153 ЗК України
передбачено, що власник не може бути
позбавлений права власності на
земельну ділянку, крім випадків,
передбачених цим Кодексом та іншими
законами України.

Приймаючи до уваги те, що позивачка є
співвласником заявлених земельних
ділянок, однак не може реалізувати своє
право власності у зв'язку з
невизначенням розміру часток всіх
співвласників, оскільки інший
співвласник помер, і так як подружжя
ОСОБА_1, як співвласники, спільно
приватизували і квартиру, і земельні
ділянки для її обслуговування, спільно
ними користувались, вважаючи свої
частки рівними, тому права позивачки
підлягають захисту.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 53, 59, 60, 209, 212, 214-215
ЦПК України, на підставі ст. ст. 112, 113 ЦК
Української РСР (1963 року), ч. 2 ст. 8
Закону України "Про приватизацію
державного

житлового фонду" з наступними змінами
та доповненнями, ст. ст. 81, 116, 153 ЗК
України, п. п. 21, 182 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 16 квітня 2004
року за № 7 "Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ", ст.. 392 ЦК
України (2004),

вирішив:

Позов задовольнити.

Визначити рівними частки ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 у спільній частковій власності
на земельну ділянку площею 0,1000 га в
межах згідно з планом для
обслуговування житлового будинку, що
розташована АДРЕСА_1, згідно Державного
акту на право власності на землю серії
ЯД № 013014, виданого
Старокостянтинівською міською радою
Хмельницької області 22 лютого 2008 року
на підставі рішення
Старокостянтинівської міської ради
від 31 жовтня 2007 року за № 20 п. 22.

Визначити рівними частки ОСОБА_1 та
ОСОБА_3 у спільній частковій власності
на земельну ділянку площею 0,0761 га в
межах згідно з планом для ведення
особистого селянського господарства,
що розташована АДРЕСА_1, згідно
Державного акту на право власності на
землю серії ЯД № 013013, виданого
Старокостянтинівською міською радою
Хмельницької області 22 лютого 2008 року
на підставі рішення
Старокостянтинівської міської ради
від 31 жовтня 2007 року за № 20 п. 22.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Хмельницької області через
Старокостянтинівський районний суд
шляхом подання в десятиденний строк з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь в
судовому засіданні, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя ___________