Справа № 523/6331/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" вересня 2014 р. Суворовський
районний суд міста Одеси в складі

головуючого судді Сувертак І.В.

при секретарі Мамренко Г.Г.

розглянув в відкритому судовому
засіданні в залі суду № 24 в місті Одесі

справу за позовом

ОСОБА_1 до Комунального
підприємства «Одесміськелектротранс»
про визнання незаконним звільнення та
стягнення моральної шкоди ,

Установив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом
до суду 28 квітня 2014 року з вимогами до
Комунального підприємства
«Одесміськелектротранс» про незаконне
звільнення та стягнення моральної
шкоди в сумі 5000,00 грн.

Позивач мотивує свої вимоги
тим, що з 22 березня 2006 року вона
працювала на посаді інженера з
нормування праці 1 категорії в
трамвайному депо №2 КП
«Одесміськелектротранс», згідно
наказу №66 від 20.03.2006 року, а 01 липня 2009
року її переведено на посаду
економіста 1 категорії за наказом №183
від 01 .07.2009 року з доплатою за
розширення зони обслуговання за
наказом № 95/2 від 30.06.2009 року. 28 лютого
2011 року позивачку попереджено про
наступне звільнення у зв,язку з
скороченням штату під розпис. Після
чого, 01 квітня 2011 року позивачку було
звільнено за п.1 ст.40 КЗпП України у
зв,язку зі скороченням штату
працівників , згідно наказу № 107 від
25.03.2011 року.

Позивач вказує на те, що
звільнення відбулося з порушенням
норм ст..40 п.1,2,6 КЗпП України, а
робітники трамвайного депо№2 постійно
здійснювали психологічний тиск,
створювали умови , які робили
неможливим нормальним робочий процес,
про що позивачка зазначала в своїх
доповідних записках, але керівництво
не приймало необхідних заходів.

Крім того, як зазначає
позивач їй було нанесено моральну
шкоду, що виразилось в моральних
стражданнях, тому вона просить
стягнути 5000 грн.

В судовому засіданні
позивачка підтримала позов, просив
задовольнити.

Представник відповідача
позов не визнав повністю, підтримав
свої заперечення, а вимоги позивачки є
безпідставними, та пропущено строк на
звернення до суду за ст..256 ЦК України.
Л.с.43-44.

З,ясував обставини справи,
заслухав пояснення сторін, дослідив та
проаналізував матеріали справи, суд
приходить до висновку про
недоведеність позовних вимог та
відмову в їх задоволені.

Судом встановлено, що
позивачка працювала з 22 березня 2006 року
вона працювала на посаді інженера з
нормування праці 1 категорії в
трамвайному депо №2 КП
«Одесміськелектротранс», згідно
наказу №66 від 20.03.2006 року, а 01 липня 2009
року переведена на посаду економіста 1
категорії за наказом №183 від 01 .07.2009
року з доплатою за розширення зони
обслуговання за наказом № 95/2 від
30.06.2009 року. 28 лютого 2011 року позивачку
попереджено про наступне звільнення у
зв,язку з скороченням штату.

Відповідно до наказу №52 від
07 січня 2011 року про скорочення штату
працівників 01 квітня 2011 року, позивачка
була попереджена про наступне
звільнення у зв,язку з скороченням
штату та ознайомлена з переліком
вакантних посад, але від підпису
відмовилась, про що складено акт від 28
січня 2011 року. Таким чином, про
звільнення позивачці стало відомо у
встановлені законом строки.

01 квітня 2011 року позивачку
було звільнено за п.1 ст.40 КЗпП України у
зв,язку зі скороченням штату
працівників , згідно наказу № 107 від
25.03.2011 року.

Однак, ОСОБА_1 не пояснила і не
обґрунтувала з яких причин вона
звернула до суду з порушенням строків,
при цьому будь-яких перешкод у
зверненні до суду у неї не було.

Відповідно до ст..256 ЦК
України , позовна давність
визначається як строк , у межах якого
особа може звернутись до суду з вимогою
про захист свого цивільного права або
інтересу.

Норми ст..233 КЗпП України
встановлюють максимально скороченні
строки звернення за вирішенням
трудових спорів до суду, а саме для
працівників у спорах про звільнення -
місячний строк з дня вручення копії
наказу про звільнення або з дня видачі
трудової книжки, незалежно від підстав
припинення трудового договору. Якщо
місячний чи тримісячний строк
пропущено без поважних причин, у позові
може бути відмовлено з цих підстав.

Норми статті 10, 60 ЦПК України
передбачають, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини на які
вона посилається, як на підставу своїх
вимог і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 ЦПК України.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Норми статті 13 ЦК України
зазначають, що цивільні права особа
здійснює у межах, наданих їй договором
або актами цивільного законодавства
(ч1), не допускаються дії особи, що
вчиняються з наміром завдати шкоди
іншій особі, а також зловживання
правом в інших формах ( ч.3 ).

З урахуванням встановлених
обставин, суд вважає позовні вимоги
безпідставними , відмовляє в їх
задоволенні повністю.

Керуючись ст.3, 10, 11, 14, 57- 64, 77, 88,
169 , 209, 212 - 215, 218, 222, 294 ЦПК
України,ст..12-16,251,256 ЦК України, суд,-

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до комунального
підприємства «Одесміськелектротранс»
про визнання звільнення незаконним з
посади економіста 1-ї категорії
трамвайного депо №2 КП «
«Одесміськелектротранс» та стягнення
моральної шкоди в розмірі 5 000,00 грн. -
залишити без задоволення.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІПН
НОМЕР_1, судовий збір в сумі - 243,60 грн. на
користь держави.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного суду через суд
Суворовського району міста Одеси
шляхом подачі в 10 денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя