АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6958/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Борисов С. А. Доповідач - Варенко
О.П. Категорія 27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - судді Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Кондратенко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Дніпропетровського
районного суду Дніпропетровської
області від 27 червня 2014 року

у цивільній справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Перший Український Міжнародний Банк»
до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2012 року позивач звернувся до
суду з зазначеним позовом до ОСОБА_2, в
обґрунтування якого посилався на те, що
23 листопада 2007 року між ним та ОСОБА_2
був укладений кредитний договір №5798660
та 23 червня 2009 року додаткова угода
№7745231 до нього, відповідно до яких
відповідач отримав кредит у розмірі 70
869,50 доларів США зі сплатою 11,9% річних та
539 040,84 грн. зі сплатою 19 % річних з
кінцевим терміном повернення 23.11.2022
року. Внаслідок невиконання ОСОБА_2
своїх зобов'язань щодо повернення
кредитних грошових коштів за кредитним
договором, утворилася заборгованість,
яка станом на 02 липня 2012 року складає 952
451,53 грн. Просив стягнути з ОСОБА_2 на
свою користь вказану заборгованість та
судові витрати.

Рішенням Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 27
червня 2014 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Перший Український Міжнародний Банк»
заборгованість за кредитним договором
№ 5798660 від 23 листопада 2007 року та
додатковою угодою №7745231 від 23 червня 2009
року до кредитного договору №5798660 від 23
листопада 2007 року у розмірі 952 451,53 грн.,
яка складається з: 539 040,84 грн.
заборгованості по кредиту, 302 222,37 грн.
заборгованості за процентами за
користування кредитом, 111 188,32 грн. пені
за порушення строків повернення
кредиту та сплати процентів. Вирішено
питання про стягнення судових витрат.

З даним рішенням суду, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
не погодився відповідач і звернувся до
суду з апеляційною скаргою, в якій
просить скасувати рішення суду і
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

Вислухавши представників сторін,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційну
скаргу необхідно відхилити, а рішення
суду залишити без змін з наступних
підстав.

Судом установлено, що 23 листопада 2007
року між ЗАТ «Перший Український
Міжнародний Банк», правонаступником
якого є ПАТ «Перший Український
Міжнародний Банк», та ОСОБА_2 укладено
кредитний договір № 5798660, відповідно до
умов якого останній отримав у кредит
грошові кошти у розмірі 70 869,50 доларів
США зі сплатою 11,9% річних за
користування кредитом з кінцевим
терміном повернення 23.11.2022 року (а.с.12-20).

23 червня 2009 року між ЗАТ «Перший
Український Міжнародний Банк»,
правонаступником якого є ПАТ «Перший
Український Міжнародний Банк», та
ОСОБА_2 укладено додаткову угоду № 7745231,
відповідно до умов якої ОСОБА_2 отримав
кредит у розмірі 539 040,84 грн. зі сплатою
19% річних з кінцевим терміном
повернення 23.11.2022 року (а.с.21-26).

У зв'язку з неналежним виконанням
зобов'язань за кредитним договором №
5798660 від 23 листопада 2007 року та
додатковою угодою № 7745231 від 23 червня
2009 року ОСОБА_2 має заборгованість
перед Банком, яка згідно наданому
розрахунку станом на 02 липня 2012 року
становить 952 451,53 грн., яка складається
з: 539 040,84 грн. заборгованість по кредиту,
302 222,37 грн. заборгованості за
процентами за користування кредитом, 111
188,32 грн. пені за порушення строків
повернення кредиту та сплати процентів
(а.с.6-7).

15 листопада 2010 року ПАТ «Перший
Український Міжнародний Банк»
надіслав на адресу ОСОБА_2 вимогу про
дострокове повернення суми кредиту та
процентів за користування кредитом
(а.с.29). Згідно поштового повідомлення
(а.с.30) ОСОБА_2 отримав вимогу 25.11.2010 року,
проте остання залишилася без
реагування.

Вирішуючи спір, який виник між
сторонами, суд першої інстанції в
достатньо повному обсязі з'ясував
права та обов'язки сторін, обставини
справи, перевірив доводи сторін та дав
їм належну правову оцінку, керуючись
ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України, ухвалив
рішення, яке відповідає вимогам закону.

Висновки суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що
позивач передчасно звернувся до суду з
позовом, оскільки згідно п. 3.5.8.
Кредитного договору право на
дострокове стягнення всієї суми
кредиту у Банка виникає лише після
спливу 30 днів з дня отримання
позичальником вимоги про повернення
кредиту, яку Банк направив за іншою ніж
вказана у договорі адресою, і тому
ОСОБА_2 не отримав вимогу, не можуть
бути прийняті судом до уваги, оскільки
спростовуються заявою позичальника
від 19.01.2009 року щодо зобов'язання
сплатити кредитні кошти, в якій він
зазначає адресу свого проживання:
АДРЕСА_1 та поштовим повідомлення про
отримання листа ОСОБА_2 за цією ж
адресою (а.с.30).

Згідно п. 6.6 Кредитного договору
повідомлення та документи, які
надаються Банком Позичальнику, повинні
бути викладені у письмовій формі та
будуть вважатись наданими належним
чином, якщо вони надіслані
рекомендованим листом або телеграмою
за місцем проживання Позичальника, яке
зазначене у договорі. Пункт 6.8 вказує на
те, що у випадку отримання Банком від
Позичальника письмового повідомлення
про зміну адреси місця проживання,
рекомендовані листи надсилаються
Позичальнику за адресою місця
проживання вказаною в такому
повідомленні.

Згідно п.6.7 Позичальник несе повну
відповідальність за правильність
своїх реквізитів, вказаних у договорі
чи повідомленні, зобов'язаний протягом
усього строку дії договору
забезпечувати отримання
рекомендованих листів від Банка за
адресою свого місця проживання, а у
разі невиконання чи несвоєчасного
виконання зазначеного обов'язку, несе
ризик настання пов'язаних з цим
несприятливих наслідків.

ОСОБА_2 був ознайомлений з умовами
Кредитного договору (а.с.16), власноручно
його підписав та отримав його оригінал,
отже мав постійну можливість бути
поінформованим щодо його умов та
виконання.

Посилання відповідача в апеляційній
скарзі на те, що ПАТ «Перший
Український Міжнародний Банк»
безпідставно вимагає від нього
дострокового повернення кредитних
грошових коштів, не можуть бути
прийняті судом до уваги, оскільки
спростовуються положеннями п.п. 3.5.7 та
3.5.8 Кредитного договору, розрахунком
заборгованості станом на 02.07.2012 року,
згідно якого ОСОБА_2 припинив погашення
кредиту ще у 2009 року, що не
заперечувалося його представником у
судовому засіданні.

Інші доводи апелянта також не можуть
бути прийняті до уваги, оскільки не
спростовують висновки суду та
встановлені ним обставини, а зводяться
до переоцінки доказів і незгоди з
висновками суду по їх оцінці та
особистого тлумачення апелянтом норм
права.

Докази та обставини, на які посилається
апелянт в апеляційній скарзі, були
предметом дослідження судом першої
інстанції та додаткового правового
аналізу не потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні, судом
були дотримані норми матеріального та
процесуального права.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Таким чином, порушень матеріального чи
процесуального права, які могли б
призвести до скасування судового
рішення, судом апеляційної інстанції
не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 27
червня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з цього часу.

Головуючий:
О.П.Варенко

Судді:
В.С.Городнича

О.В.Лаченкова