ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/2785/14-ц
провадження №
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" жовтня 2014 р. Дарницький районний суд
м. Києва в складі:

головуючого судді
Кириченко Н.О.,

при секретарі
Олійник М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ПАТ КБ "Приватбанк" третя особа ВДВС
Дніпровського РУЮ у м. Києві про
визнання договору поруки недійсним та
стягнення грошових коштів,

ВСТАНОВИВ:

12.02.2014 року ОСОБА_2 звернулася в
Дарницький районний суд м. Києва з
позовною заявою до ПАТ КБ "Приват Банк"
за участю третьої особи ВДВС
Дніпровського РУЮ у м. Києві про
визнання договору поруки недійсним,
стягнення грошових коштів та зняття
арешту з майна.

В обгрунтування позовних вимог
позивач зазначила про те, що 27.12.2012 року
з її особистого банківського рахунку
відкритого у Харківському відділенні
філії "Київського Головного
регіонального управління" ПАТ КБ
"Приват Банк" відраховано грошові кошти
у сумі 3000 грн. Того ж дня, у розмові з
начальником Харківського відділення
Гриненко О.М. було з"ясовано, що на неї
покладена солідарна відповідальність
як поручителя за договором позики №
КІОНАК00170095 від 26.04.2007 року спільно з
боржником ОСОБА_5

Однак, як зазначила позивач,
поручителем за договором позики вона
не виступала, договір поруки не
підписувала, у зв"язку з чим у травні 2013
року вона звернулася до Прокуратури м.
Києва з заявою про підроблення
договору поруки співробітниками банку.
По даній заяві розпочате досудове
розслідування № 0000390 та її
визнано потерпілою.

23.01.2014 року на підставі
виконавчого листа, виданого
Індустріальним районним судом м.
Дніпропетровська, Відділом державної
виконавчої служби Дніпровського РУЮ у
м. Києві відкрито виконавче
провадження про примусове стягнення
боргу з ОСОБА_5 та з позивача, як
солідарного відповідача.

Представник позивача у судове
засідання не прибув, подав до суду
заяву, в якій просив позовну заяву про
визнання договору поруки недійсним та
стягнення грошових коштів розглядати
згідно матеріалів справи.

Представник відповідача, будучи
двічі належним чином повідомлений про
час та місце розгляду справи, у судове
засідання не прибув, тому суд ухвалив
розглядати справу у відсутність
представника відповідача на підставі
наявних у справі доказів.

Відділ Державної виконавчої
служби Дніпровського РУЮ м. Києва
направив до суду лист в якому просив
розглядати справу без участі
представника відділу, щодо заявлених
позовних вимог не заперечує.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається,
що 26.04.2007 року між ОСОБА_5 та Харківським
відділенням Київського ГРУ
"Приватбанку" укладено кредитний
договір № КІОНАК00170095 на підставі якого
позичальнику були надані кредитні
кошти в сумі 34 628,43 доларів США (а. с. 55 -
59).

З метою виконання умов вказаного
кредитного договору 26.04.2007 року між
позивачем ОСОБА_2 та Харківським
відділенням Київського ГРУ
"Приватбанку" укладено договір поруки
(а. с. 53 -54).

Відповідно до ст. 202 ч. 1, ст. 207 ч. 2
ЦК України, договір є правочином,
спрямованим на набуття позивачем
цивільних прав та обов'язків з поруки і
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо він підписаний
його сторонами.

Відповідно до висновку експертів
за результатами проведення
судово-почеркознавчої експертизи №
8706/8707/14-32 від 05.08.2014 року вказано, що
підпис від імені ОСОБА_2, який міститься
у розділі "Юридичні адреси і реквізити
сторін" у графі "Поручитель" у рядку
"Підпис" у договорі поруки № КІОНАК00170095
від 26.04.2007 року, який укладено між
Приват Банком в особі начальника
Харківського відділення Київського
ГРУ Приватбанку Гриненко Олени
Миколаївни та ОСОБА_2 виконано не
ОСОБА_2, а іншою особою з наслідуванням
її підпису (а. с. 104 - 107).

Відповідно до ст.215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами ) вимог,
які встановлені частинами
першою-третьою, п'ятою та шостою статті
203 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 203 ч. 3 ЦК України,
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

Аналізуючи зібрані докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги в частині визнання
договору недійсним, знайшли своє
підтвердження в судовому засіданні,
доведені та підлягають задоволенню,
оскільки спірний договір позивачем не
укладався.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК
України, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Доказування не може грунтуватися
на припущеннях.

Позовні вимоги щодо стягнення з
Харківського відділення філії
Київського ГРУ ПАТ КБ "Приват Банк"
коштів у суму 3000 грн., які були
відраховані з банківського рахунку
позивача, не підлягають задоволенню,
оскільки позивачем та її представником
не надано будь-яких доказів щодо
відрахування зазначених коштів.

Також не підлягають задоволенню
позовні вимоги щодо зняття арешту з
майна позивача, оскільки питання щодо
скасування арешту накладеного в
порядку здійснення виконавчих дій
належить до компетенції Відділу
державної виконавчої служби, яка
виносила постанову про арешт.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача підлягають стягненню на
користь позивача понесені ним витрати
по сплаті судового збору та проведенню
експертизи.

Керуючись ст.ст. 203, 207, 215, 216 ЦК
України, ст. ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212, 213, 215 - 218
ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити
частково.

Визнати недійсним Договір поруки
№ № КІОНАК00170095 від 26.04.2007 року
укладеній між Приват Банком в особі
начальника Харківського відділення
Київського ГРУ Приватбанку Гриненко
Олени Миколаївни та ОСОБА_2.

Стягнути з ПАТ КБ "Приват Банк" на
користь ОСОБА_2 487,20 грн. судового збору
та 3404 грн. вартості експертизи, а всього
: 3891,20 грн.

В решті позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дарницький районний суд м. Києва
протягом десяти днів.

Суддя: