Справа № 2/642/93/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року
м. Харків

Ленінський районний суд м. Харкова в
складі:

головуючого судді
Ольховського Є.Б.,

при секретарі
Петрєнко Т.В.,

розглянувши в судовому засіданні в м.
Харкові цивільну справу за позовом

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6 що діє також в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_7 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди внаслідок залиття
квартири ,-

В С Т А Н О В
И В:

Позивачі звернулись до суду з
вищезазначеним позовом в якому вказали
що 23.09.13 року та 27.09.13 року з вини
мешканців квартири АДРЕСА_3 двічі було
залито їх квартиру АДРЕСА_1. Внаслідок
залиття їхньої квартири було завдано
матеріальну шкоду, розмір якої прохали
встановити шляхом проведення судової
товарознавчої експертизи, та моральну
шкоду яку оцінили в 10000 грн. Зазначену
шкоду разом з судовими витратами та
витратами на юридичну допомогу
позивачі прохали стягнути з
відповідачів на їх користь.

В судове засідання ОСОБА_2 з'явилась.
Позов підтримала посилаючись на
підстави в ньому викладені.

Інші позивачі в судове засідання не
з'явились. Надали письмові заяви з
проханням розглядати справу за їх
відсутність. Позов підтримали.

ОСОБА_6 та її представник до судового
засідання з'явились. Позовні вимоги не
визнали зазначивши що з їх квартир
залиття квартири позивачів відбутись
не могло. Яким чином відбулось залиття
квартири позивачів не знають.

Вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, допитавши свідка,
вивчивши висновки експертиз суд
встановив що позов задоволенню не
підлягає в зв'язку з ненаданням
належних доказів за наступним:

судом встановлено оскільки
підтверджено матеріалами справи що
позивачам належить квартира АДРЕСА_1. В
судовому засіданні встановлено,
оскільки визнавалось та не
заперечувалось відповідачами що вони
зареєстровані та постійно мешкають у
квартирі АДРЕСА_3.

Відповідно до акту обстеження від
25.09.2013 року складеного комісією
дільниці 29 КП «Жилкомсервіс» було
встановлено що 23.09.13 року з сміжно -
розташованої квартири 8 сталось
залиття квартири НОМЕР_1 та квартири
АДРЕСА_4. Актом обстеження від 27.09.13 року
складеним тією-ж комісією встановлено
що 23.09.13 року сталось залиття квартири
позивачів імовірно за халатності
мешканців квартири 8. Датою залиття в
обох актах вказано 23.09.14 року.

Згідно до вимог ст.ст. 10,60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень.

21.01.14 року ухвалою Ленінського р/с м.
Харкова було призначена судова
товарознавча експертиза та були
поставлені питання про розмір
матеріальної шкоди внаслідок залиття
квартири АДРЕСА_1 та розмір
матеріальної шкоди завданої внаслідок
залиття шафи-купе за цією-ж адресою.

Висновками судової товарознавчої
експертизи № 2863 від 26.05.14 року
встановлено що розмір матеріальної
шкоди завданої власнику пошкодженої
шафи-купе в результаті впливу вологи,
станом на дату огляду становить 2304 грн.

Після отримання зазначених висновків
позивачі позовні вимоги не уточнювали.

Ухвалою від 19.06.14 року, за клопотанням
позивача, було призначено
будівельно-технічну та товарознавчу
експертизу з метою встановлення
можливості залиття квартири позивачів
з квартири відповідачів та розміру
завданої залиттям шкоди квартирі
НОМЕР_1 за вищевказаній адресі.

Висновком судової
будівельно-технічної експертизи № 7268
від 18.08.2014 року було встановлено що
розмір матеріальної шкоди заподіяної
залиттям квартири позивачів на день
складання висновку становить 11423 грн.
При цьому встановлено що встановити
причину зазначених ушкоджень не
надається можливим як не надається
можливим встановити можливість
залиття з квартири НОМЕР_2 квартиру
позивачів. Більш того в описовій
частині дослідження експерт встановив,
при огляді квартири АДРЕСА_3, що стеля і
стіни цього приміщення також мають
ушкодження у вигляді плям, потьоків та
відставання шпалер від основи, природу
яких володільці квартири пояснити не
змогли.

Після отримання зазначених висновків
позивачі позовні вимоги не уточнювали.

За вимогами ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
позовних вимог і не має можливості
самостійно формулювати позовні вимоги.

Рішення в справі не може ґрунтуватись
на припущеннях.

За клопотанням представника
відповідачки судом вживались заходи
для виклику в суд для допиту в якості
свідків осіб складавших акти
обстеження від 25.09.13 та 27.09.13 років,
однак допитати зазначених осіб не
виявилось можливим в зв'язку з чим
клопотання відповідачем було знято.

Суд ставить під сумнів акти обстеження
від 25.09.13 та 27.09.13 року, виключно на яких
ґрунтуються позовні вимоги, оскільки
вони складені без доступу до квартири
відповідачів та безпосереднього
переконання осіб що їх складали, в
провині мешканців квартири НОМЕР_2 в
спірному будинку, а також оскільки вони
суперечать висновкам експерта № 7268 від
18.08.2014 року.

У відповідності до ст. 1166 ЦК України
шкода завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд констатує що позивачі не довели
належними та припустимими доказами
провину мешканців квартири АДРЕСА_3 в
залитті їх квартири. В зв'язку з
відмовою в відшкодуванні майнової
шкоди не підлягають задоволенню і
вимоги позивачів про відшкодування
моральної шкоди оскільки відповідно
до п.5 Постанови Пленуму Верховного
суду України від 31 березня 1995 року № 4
обов'язковому з'ясовуванню при
вирішенні спору про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди
підлягають: наявність такої шкоди,
протиправність діяння її заподіювача,
наявність причинного зв'язку між
шкодою і протиправними діяннями
заподіювача та вини останнього в її
заподіянні. Особа звільняється від
відповідальності по відшкодуванню
моральної шкоди, якщо доведе, що
остання заподіяна не з її вини.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 10,11,60,209,212,214,215 ЦПК України, ст. 1166
ЦК України,-

В И Р І Ш И
В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 до ОСОБА_5, ОСОБА_6 що діє також в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_7 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди внаслідок залиття
квартири - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

С У Д Д Я
Є.Б. Ольховський