Провадження №2/761/4928/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

18 липня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді:
Маліновської В.М.

при секретарі
Нечипорук А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду м.Києва
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Київсоюзшляхпроект» про стягнення
нарахованої, але не виплаченої
заробітної плати, середнього заробітку
за час затримки розрахунку,
компенсації втрати частини зарплати у
зв'язку з затримкою термінів її
виплати, моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2014 року ОСОБА_1 (Позивач)
звернулась до Шевченківського
районного суду м.Києва з позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Київсоюзшляхпроект» (Відповідач) про
стягнення нарахованої, але не
виплаченої заробітної плати,
середнього заробітку за час затримки
розрахунку, компенсації втрати частини
зарплати у зв'язку з затримкою термінів
її виплати, моральної шкоди, в якому
просила стягнути з Відповідача на свою
користь: - 22 165,26 грн. - заборгованості по
заробітній платі; - 809,29 грн. - суму
компенсації з урахуванням індексації; -
30 331,08 грн. - середній заробіток за весь
час затримки розрахунку; - моральну
шкоду в сумі 53 305,63 грн., а всього 106 611,26
грн.

Позов мотивовано тим, що Позивачка до
31.12.2013р. працювала у ПАТ
«Київсоюзшляхпроект», проте з травня
по грудень 2013 року їй не виплачувалась
заробітна плата, а саме травень 2013р. - 2
331,07 грн., червень 2013р. - 2 913,84 грн., липень
2013р. - 2 913,84 грн., серпень 2013р. - 2 913,84 грн.,
вересень 2013р. - 6 699,30 грн., жовтень 2013р. - 1
111,49 грн., листопад 2013р. - 1 470,00 грн.,
грудень 2013р. - 1 811,81 грн., а разом борг по
невиплаченій заробітній платі за 9
місяців становить 22 165,26 грн.

31.12.2013р. Позивачка звільнилась з даного
підприємства, проте Відповідач в
порушення норм чинного законодавства
не виплатив всі суми, що належать
Позивачці до виплати, безпосередньо в
день звільнення. Позивачка зазначила,
що у відповідності до вимог ст. 34 Закону
України «Про оплату праці», з
Відповідача також підлягає стягненню
сума індексації за період з травня 2013р.
по грудень 2013р. в сумі 809,29 грн. Окрім
того, у зв'язку з затримкою розрахунку
Відповідач повинен виплатити ОСОБА_1
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку, тобто з травня 2013р. (234
робочі дні), виходячи з середньоденної
заробітної плати в розмірі 129,62грн., в
загальній сумі 30 331,08 грн. Також
Позивачка зазначила, що заробітна
плата була основним її доходом, з якої
вона здійснювала оплату комунальних
послуг, купувала продукти харчування
тощо. Протягом роботи у Відповідача,
Позивачка добросовісно виконувала
свої обов'язки, проте Відповідач не
виплачував належну їй до сплати
заробітну плату та до сьогоднішнього
дня затримує розрахунок. У зв'язку з
цим, Позивачка вказала, що вона змушена
була принижувати свою людську гідність
для спроб вирішити вказаний спір
мирним шляхом, а тому вважає, що розумна
та справедлива сума моральної шкоди,
яку повинен їй виплатити Відповідач,
становить 53 305,63 грн.

Відповідач в судовому засіданні
16.07.2014р. подав суду заперечення проти
позову (а.с.24-27), в яких, зокрема,
зазначив, що станом на 16.07.2014р.
заборгованість ПАТ
«Київсоюзшляхпроект» по виплаті
заробітної плати Позивачці, становить
18 013,04 грн. Окрім того, Позивачкою було
неправильно обраховано розмір
середнього заробітку за весь час
затримки, а саме відповідно до
Постанови Кабінету Міністрів України
від 08.02.1995р. «Про затвердження Порядку
обчислення середньої заробітної
плати», працівникам, які пропрацювали
на підприємстві, в установі,
організації менше двох календарних
місяців, середня заробітна плата
обчислюється виходячи з виплат за
фактично відпрацьований час. Як
вбачається з записів у трудовій книжці
Позивач була прийнята на посаду
оператора копіювальних та
розмножувальних машин 06.12.2013р. і
звільнена у зв'язку із закінченням
строку трудового договору, п.2 ст. 36 КЗпП
України, - 31.12.2013р., тобто розмір
середньоденної заробітної плати
Позивача, виходячи з посадового окладу
2 127,27грн. становить 118,18грн. Оскільки з
моменту затримки розрахунку при
звільненні по день винесення рішення
становить 132 дні, таким чином, розмір
середнього заробітку Позивача за весь
час затримки по день постановлення
рішення становить 15 599,76 грн. Щодо
стягнення моральної шкоди, Відповідач
заперечив проти задоволення вказаних
позовних вимог, зазначив, що Позивачем
не надано доказів, які б підтверджували
факт заподіяння Відповідачем Позивачу
моральної шкоди з вини Відповідача, а
також наявність причинного зв'язку між
шкодою і протиправним діянням
Відповідача та обґрунтований розмір
визначеного ним відшкодування
моральної шкоди, наприклад, товарні,
фіскальні чеки, рецепти на придбання
ліків тощо, тобто ті докази, які
вказували б на завдання моральних чи
фізичних страждань, які порушували
життєві зв'язки Позивача через
неможливість проведення активного
громадського життя, працевлаштування,
його стосунки з оточуючими людьми тощо.

Позивач в судове засідання 18.07.2014р. не
з'явилась, через канцелярію суду подала
заяву, в якій просила розглядати справу
за її відсутності, позовні вимоги
підтримує в повному обсязі (а.с.34). Разом
з тим, в судовому засіданні 16.07.2014р.
Позивачка зазначила, що з боку
Відповідача їй було частково виплачено
суму боргу по заробітній платі, проте
нового розрахунку до суду не подала та
відповідних сум не вказала.

Представник Відповідача в судове
засідання 18.07.2014р. також не з'явився,
подав суду заяву, в якій просив
розглядати справи за його відсутності,
надані раніше заперечення проти позову
підтримує в повному обсязі та просив
відмовити в задоволенні позовних
вимог, що стосуються виплати
заробітної плати та середнього
заробітку в частині, що зазначена в
запереченнях, в компенсації моральної
шкоди просив відмовити в повному
обсязі (а.с.35). Водночас, в судовому
засіданні 16.07.2014р. представник
Відповідача визнала позов частково
щодо стягнення нарахованої, але не
виплаченої заробітної плати,
середнього заробітку за час затримки
розрахунку в розмірах, які визначені в
запереченнях, щодо стягнення моральної
шкоди - заперечила.

Суд, розглянувши подані сторонами
документи, повно і всебічно з'ясувавши
всі фактичні обставини справи,
об'єктивно оцінивши докази, які мають
юридичне значення для розгляду справи
і вирішення спору по суті, вважає, що
позовна заява підлягає частковому
задоволенню з огляду на таке.

Як вбачається з копії трудової книжки
ОСОБА_1,1950р.н., (а.с.6-8), з 1967 року
працювала у Київському філіалі ДПІ
«Союзшляхпроект», на базі якого в 1991
році було створено «Государственный
институт по проектированию и изысканию
автомобильных дорог и мостов
«Киевсоюздорпроект», який в подальшому
було перетворено в Орендне
підприємство «Київсоюзшляхпроект»,
потім в Закрите акціонерне товариство
«Київсоюзшляхпроект», яке 14.08.2012 року
було перетворено на Публічне
акціонерне товариство
«Київсоюзшляхпроект».

З 14.08.2012 року Позивачка працювала у
Відповідача на посаді оператора
розмножувальної та копіювальної
техніки ВВПКД.

11.11.2013р. згідно Наказу №158-ОС від 08.11.2013р.
Позивачка була звільнена з посади за
власним бажанням, у зв'язку з виходом на
пенсію, ст. 38 КЗпП України.

06.12.2013р. ОСОБА_1 була прийнята до ПАТ
«Київсоюзшляхпроект» на посаду
оператора копіювальних та
розмножувальних машин згідно Наказу №
177-ОС від 06.12.2013р., а 31.12.2013р. Позивачку
було звільнено у зв'язку з закінченням
строку трудового договору, п.2 ст. 36 КЗпП
України на підставі Наказу № 191-ОС від
31.12.2013р.

З наявних у справі доказів судом
встановлено, що станом на 04.03.2014р.
заборгованість ПАТ
«Київсоюзшляхпроект» по виплаті
заробітної плати перед Позивачкою
становила разом 22 165,26 грн., в тому числі
помісячно: травень 2013р. - 2 331,07 грн.,
червень 2013р. - 2 913,84 грн., липень 2013р. - 2
913,84 грн., серпень 2013р. - 2 913,84 грн.,
вересень 2013р. - 6 699,30 грн., жовтень 2013р. - 1
111,49 грн., листопад 2013р. - 1 470,00 грн.,
грудень 2013р. - 1 811,81 грн., що
підтверджується Довідкою № 6 від
04.03.2014р. (а.с.13).

В запереченнях проти позову,
Відповідач зазначив, що станом на
16.07.2014р. заборгованість ПАТ
«Київсоюзшляхпроект» по виплаті
заробітної плати з травня по грудень
2013р. перед Позивачкою становить 18 013,04
грн. В судовому засіданні 16.07.2014р.

Позивачка у судовому засіданні 16.07.2014р.
зазначила, що Відповідач сплатив їй
частину боргу, проте не надала суду
уточнених розрахунків та не вказала
відповідних сум, а тому, зважаючи на той
факт, що Позивачка визнала факт
часткової сплати заборгованості по
виплаті заробітної плати з травня по
грудень 2013р., була ознайомлена з
розрахунком Відповідача, який
міститься в запереченнях останнього,
суд вважає, що позовні вимоги в цій
частині підлягають частковому
задоволенню в сумі 18 013,04 грн.

Відповідно до ст. 34 Закону України «Про
оплату праці» компенсація працівникам
втрати частини заробітної плати у
зв'язку із порушенням строків її
виплати провадиться відповідно до
індексу зростання цін на споживчі
товари і тарифів на послуги у порядку,
встановленому чинним законодавством.

Заробітна плата підлягає індексації у
встановленому законодавством порядку
(ст.95 КЗпП України).

Згідно п. 2. Порядку проведення
індексації грошових доходів населення,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 17.07.2003р. № 1078
(далі - Порядок), індексації підлягають
грошові доходи громадян, одержані в
гривнях на території України, які не
мають разового характеру, зокрема,
оплата праці найманих працівників
підприємств, установ, організацій у
грошовому виразі, яка включає оплату
праці за виконану роботу згідно з
тарифними ставками (окладами) і
відрядними розцінками, доплати,
надбавки, премії, гарантійні та
компенсаційні виплати, передбачені
законодавством, а також інші
компенсаційні виплати, що мають
постійний характер.

Пунктом 11 Порядку визначено, що
підвищення грошових доходів громадян у
зв'язку з індексацією здійснюється з
першого числа місяця, що настає за
місяцем, в якому офіційно опубліковано
індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення
проводиться у разі, коли величина
індексу споживчих цін перевищила поріг
індексації, який встановлюється в
розмірі 101 відсотка.

Відповідно до п. 4 Порядку, сума
індексації грошових доходів громадян
визначається як результат множення
грошового доходу, що підлягає
індексації, на величину приросту
індексу споживчих цін, поділений на 100
відсотків. У разі несвоєчасної виплати
сум індексації грошових доходів
громадян провадиться їх компенсація
відповідно до законодавства.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов
висновку про обґрунтованість вимог
Позивача про виплату суми індексації
за період з травня по грудень 2013 року в
загальній сумі 809,29 грн. згідно
розрахунку Позивача, а тому такі вимоги
підлягають задоволенню.

Щодо визначення розміру середнього
заробітку Позивача за весь час
затримки розрахунку, суд виходить з
наступного.

В судовому засіданні встановлено, що в
період часу з січня 2014 року по 18.07.2014р. з
боку Відповідача продовжується
затримка виплати належних позивачеві
грошових сум, а саме суми нарахованої
заробітної плати за період з травня по
грудень 2013 року.

Статтею 116 КЗпП України встановлено, що
при звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум.

Разом з тим, відповідно до вимог ч.ч. 1, 2
ст. 117 КЗпП України у разі невиплати з
вини власника або уповноваженого ним
органу належних звільненому
працівникові сум у строки, зазначені в
ст. 116 цього Кодексу, при відсутності
спору про їх розмір підприємство,
установа, організація повинні
виплатити працівникові його середній
заробіток за весь час затримки по день
фактичного розрахунку.

Згідно п. 2 Порядку обчислення
середньої заробітної плати,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України від 08.02.1995р. № 100,
обчислення середньої заробітної плати
для оплати часу щорічної відпустки,
додаткових відпусток у зв'язку з
навчанням, творчої відпустки,
додаткової відпустки працівникам, які
мають дітей, або для виплати
компенсації за невикористані
відпустки провадиться виходячи з
виплат за останні 12 календарних
місяців роботи, що передують місяцю
надання відпустки або виплати
компенсації за невикористані
відпустки.

У всіх інших випадках збереження
середньої заробітної плати і
середньомісячна заробітна плата
обчислюється виходячи з виплат за
останні 2 календарні місяці роботи,
що передують події, з якою пов'язана
відповідна виплата. Працівникам, які
пропрацювали на підприємстві, в
установі, організації менше двох
календарних місяців, середня заробітна
плата обчислюється виходячи з виплат
за фактично відпрацьований час.

Згідно записів у трудовій книжці
Позивачки, 06.12.2013р. остання була
прийнята на роботу в ПАТ
«Київсоюзшляхпроект», а 31.12.2013р. -
звільнена з посади у зв'язку із
закінченням строку трудового договору,
п.2 ст. 36 КЗпП України, тобто Позивачка
працювала у Відповідача менше двох
місяців, а тому розмір середньоденної
заробітної плати Позивачки має бути
обчислений з урахуванням виплат за
фактичний час роботи - 3 6 по 31 грудня
2013р., що з урахуванням посадового
окладу в сумі 2 127,27 грн. та фактичної
кількості днів, які Позивачка
працювала у Відповідача - 18 днів,
становить 118,18 грн.

Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 13 від 24.12.1999р.
«Про практику застосування судами
законодавства про оплату праці»,
установивши при розгляді справи про
стягнення заробітної плати у зв'язку
із затримкою розрахунку при
звільненні, що працівникові не були
виплачені належні йому від
підприємства, установи, організації
суми в день звільнення, коли ж він у
цей день не був на роботі, - наступного
дня після пред'явлення ним
роботодавцеві вимог про розрахунок,
суд на підставі ст.117 КЗпП стягує на
користь працівника середній заробіток
за весь період затримки розрахунку, а
при непроведенні його до розгляду
справи - по день постановлення
рішення, якщо роботодавець не доведе
відсутності в цьому своєї вини. Сама по
собі відсутність коштів у роботодавця
не виключає його відповідальності.

Отже, кількість робочих днів щодо
затримки розрахунку при звільненні
Позивачки по день постановлення
рішення суду становить 134 дні (21 р.д. -
січень 2014р., 20 р.д. - лютий 2014р., 20 р.д. -
березень 2014р., 21 р.д. - квітень 2014р., 19 р.д.
- травень 2014р., 19 р.д. - червень 2014р., 14 р.д.
- липень 2014р.), а тому розмір середнього
заробітку Позивача за весь час
затримки розрахунку при звільненні
становить 118,18 грн. * 134 р.д. = 15 836,12 грн.,
які підлягають стягненню з ПАТ
«Київсоюзшляхпроект» на користь
Позивачки.

Щодо стягнення моральної шкоди за
затримку виплати заробітної плати, суд
виходить з наступного.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Зазначена норма закону містить перелік
юридичних фактів, що складають підстав
виникнення правовідносин щодо
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом завданої
працівнику моральної шкоди.

За змістом вказаного положення закону
передумовою для відшкодування
працівнику моральної шкоди на підставі
ст. 237-1 КЗпП України є наявність
порушення прав працівника у сфері
трудових відносин, з урахуванням
специфіки об'єкту яких, завдана
моральна шкода може бути відшкодована
працівнику у вигляді одноразової
грошової виплати або в іншій
матеріальній формі (постанова
Верховного Суду України № 6-54цс11).

Так, відповідно до ст.23 ЦК України
моральна шкода, зокрема, полягає: у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Частинами 3,4 вказаної вище ст.23 ЦК
України визначено, що моральна шкода
відшкодовується грішми, іншим майном
або в інший спосіб. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.

Оскільки судом встановлено, що
Відповідачем Позивачу не виплачена у
повному розмірі заробітна плата за
травень-грудень 2013р., і застосовуючи
принцип співмірності, з урахуванням
того, що Позивачка є пенсіонеркою і
крім заробітної плати отримує пенсію,
суд вважає, що позовні вимоги про
відшкодування моральної шкоди
підлягають частковому задоволенню у
сумі 3 000,00 грн.

На підставі зазначених норм
законодавства, суд приходить до
висновку, що, оскільки Відповідачем
були порушені права Позивача та у день
звільнення останнього не було
здійснена виплата всіх належних до
виплати сум, а саме заробітної плати за
період з травня по грудень 2013р., а також,
зважаючи на той факт, що станом на день
винесення рішення Відповідач не провів
повного розрахунку з Позивачем по
наявній заборгованості із заробітної
плати, яка належить до виплати, позовні
вимоги, заявлені ОСОБА_1 підлягають
частковому задоволенню шляхом
стягнення на її користь з ПАТ
«Київсоюзшляхпроект»: - 18 013,04 грн. -
заборгованості по заробітній платі за
період з травня по грудень 2013р., - 809,29
грн. - суми компенсації з урахуванням
індексації за період з травня по
грудень 2013р.; - 15 836,12 грн. - середній
заробіток за весь час затримки
розрахунку з 01.01.2014р. по 18.07.2014р., - 3 000,00
грн. -моральної шкоди, а всього 37 658,45
грн.

В порядку, визначеному ст. 88 ЦПК
України, суд вважає за необхідне
стягнути з відповідача на користь
держави судовий збір в сумі 376,58 грн.,
виходячи із суми позовних вимог, які
задоволено судом.

Враховуючи наведене, на підставі ст.ст.
43, 55 Конституції України, ст.ст. 95, 116, 117,
237-1 КЗпП України, ст.ст. 23, 1167 ЦК України,
ст. 34 Закону України «Прол оплату
праці», з урахуванням п. 20 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 13
від 24.12.1999р. «Про практику застосування
судами законодавства про оплату
праці», та керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 11, 56-61,
64, 88, 179, 208, 209, 212-215, 218, 223, 294, 296 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства
«Київсоюзшляхпроект» про стягнення
нарахованої, але не виплаченої
заробітної плати, середнього заробітку
за час затримки розрахунку,
компенсації втрати частини зарплати у
зв'язку з затримкою термінів її
виплати, моральної шкоди - задовольнити
частково

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Київсоюзшляхпроект» на
користь ОСОБА_1: - 18 013,04 грн. -
заборгованості по заробітній платі за
період з травня по грудень 2013р., - 809,29
грн. - суми компенсації з урахуванням
індексації за період з травня по
грудень 2013р.; - 15 836,12 грн. - середній
заробіток за весь час затримки
розрахунку з 01.01.2014р. по 18.07.2014р., - 3 000,00
грн. -моральної шкоди, а всього 37 658,45
грн.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Київсоюзшляхпроект» на
користь держави судовий збір у сумі 376,58
грн.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м.Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасували, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: