У х в а л а

іменем україни

15 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Євтушенко О.І.,
Журавель В.І., Іваненко
Ю.Г.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Віліма» до ОСОБА_4,
третя особа - ОСОБА_5, про відшкодування
шкоди, завданої внаслідок залиття,

за касаційною скаргою
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Віліма», поданою
представником - Бугайчуком Василем
Ігоровичем, на рішення апеляційного
суду м. Києва від 24 липня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ТОВ «Віліма»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_4
про відшкодування шкоди, завданої
внаслідок залиття.

Посилалося на те, що
відповідно до договору оренди № 01/01-1
від 1 січня 2013 року, укладеного між
ОСОБА_5 та ТОВ «Віліма», останній є
орендарем приміщення АДРЕСА_1.

Протягом жовтня -
листопада 2013 року з квартири НОМЕР_1, що
розташована поверхом вище та належить
відповідачу, відбувались залиття, у
зв'язку з чим позивачу спричинена
майнова шкода в розмірі 9 414 грн, яку він
просить стягнути з відповідача. Крім
того, просив стягнути з відповідача
витрати по проведенню експертного
дослідження в розмірі 2 000 грн.

Рішенням Печерського
районного суду м. Києва від 3 квітня 2014
року позовні вимоги задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ
«Віліма» майнову шкоду в розмірі 11 414
грн. Вирішено питання розподілу
судових витрат.

Рішенням апеляційного
суду м. Києва від 24 липня 2014 року
рішення Печерського районного суду м.
Києва від 3 квітня 2014 року скасовано та
ухвалено нове рішення, яким в
задоволенні позовних вимог відмовлено.

У касаційній скарзі представник ТОВ
«Віліма» - Бугайчук В.І., просить
скасувати оскаржуване судове рішення
апеляційної інстанції та залишити в
силі рішення суду першої інстанції,
мотивуючи свої вимоги неправильним
застосуванням судом норм
матеріального права та порушенням норм
процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК
України під час ухвалення рішення суд
вирішує такі питання: 1) чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; 2) чи є інші
фактичні дані (пропущення строку
позовної давності тощо), які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; 3) які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; 4) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Задовольняючи позовні
вимоги, суд першої інстанції виходив з
того, що залиття сталося з вини
відповідача.

Скасовуючи рішення
суду першої інстанції та ухвалюючи
нове рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог, суд апеляційної
інстанції виходив з того, що позивачем
не встановлено причинно наслідкового
зв'язку між винними діями відповідача,
що спричинили пошкодження майна
позивача внаслідок залиття приміщення,
оскільки акти обстеження об'єкту
залиття не містять в собі даних про
пошкодження майна, яке належить
позивачу та не визначені дати залиття.

Згідно зі ст. 1166 ЦК
України шкода завдана майну фізичної
чи юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином,
перевіривши матеріали справи, доводи
касаційної скарги, суд касаційної
інстанції дійшов висновку про
відхилення касаційної скарги та
залишення без змін рішення
апеляційного суду м. Києва від 24 липня
2014 року.

Доводи касаційної
скарги не дають підстав для висновку
про неправильне застосування судом
апеляційної інстанції норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332
ЦПК України суд касаційної інстанції
при попередньому розгляді справи
відхиляє касаційну скаргу і залишає
рішення без змін, якщо відсутні
підстави для скасування судового
рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Віліма»,
подану представником - Бугайчуком
Василем Ігоровичем, відхилити.

Рішення апеляційного
суду м. Києва від 24 липня 2014 року в
справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Віліма»
до ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5, про
відшкодування шкоди, завданої
внаслідок залиття, залишити без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Судді:

О.І. Євтушенко

В.І. Журавель

Ю.Г. Іваненко