АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2250/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 48, 50 Синецька Л. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
Бородійчук В. Г. УХВАЛА
13 серпня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоБородійчука В.
Г.суддівДемченка В. А. , Василенко Л. І.
при секретаріПосипайко А.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення
Чорнобаївського районного суду
Черкаської області від 03 липня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7
про стягнення аліментів на
неповнолітню дитину.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши
ОСОБА_6, колегія суддів, -
в с т а н о в и л а :
11 червня 2014 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_7 про стягнення
аліментів на неповнолітню дитину.
В обгрунтування позовних вимог
вказував, що сторони перебували в
зареєстрованому щлюбі, який 17 березня
2010 року був розірваний, на даний час
проживають окремо. Їхня дочка ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1, проживає разом з батьком,
пощзивачем по справі. Сам позивач не
взмозі виконати обов'язок утримати
дитину, так як на даний час є
безробітним, просив стягнути аліменти
Рішенням Чорнобаївського районного
суду Черкаської області від 03 липня 2014
року в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_6 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить
скасувати рішення Чорнобаївського
районного суду Черкаської області від
03 липня 2014 року як незаконне та
ухвалити нове рішення, яким його
позовні имоги задовольнити.

В судове засідання відповідач по
справі ОСОБА_7 не з'явилася, про час і
місце розгляду справи повідомлена у
встановленому статтею 76 ЦПК України
порядку. Причини неявки суду не
повідомлені.

Перевіривши матеріали справи, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до відхилення з
слідуючих підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Ст. 213 ЦПК України вказує, що рішення
суду повинно бути законним та
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено право
кожної особи на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

З урахуванням цих норм правом на
звернення до суду за захистом наділена
особа в разі порушення, невизнання або
оспорювання саме її прав, свобод чи
інтересів, а також у разі звернення до
суду органів і осіб, яким надано право
захищати права, свободи та інтереси
інших осіб або державні та суспільні
інтереси. Суд повинен установити, чи
були порушені, невизнані або оспорені
права, свободи чи інтереси цих осіб, і
залежно від установленого вирішити
питання про задоволення позовних вимог
або відмову в їх задоволенні.

Судом встановлено, що позивач
перебував у зареєстрованому шлюбі з
відповідачкою по справі ОСОБА_7.

Згідно копії свідоцтва про розірвання
шлюбу серія НОМЕР_1 (а.с. 26) шлюб між
сторонами по справі розірвано 17
березня 2010 року, про що в Книзі
реєстрації розірвань шлюбів відділу
РАЦС Чорнобаївського РУЮ Черкаської
області зроблено відповідний актовий
запис № 19.

Також судом встановлено, що від
вищевказаного шлюбу сторони мають
спільну дитину, дочку ОСОБА_8 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджено копією
свідоцтва про народження серія НОМЕР_2
(а.с. 4).

Відповідно до ст. 156 СК України батьки
мають рівні права на виховання дитини
та спілкування з нею, батьківські права
не можуть здійснюватись всупереч
інтересам дитини.

Стаття 157 СК України визначає порядок
вирішення питань щодо виховання
дитини.

Згідно ч. 2 ст. 157 СК України той із
батьків, хто проживає окремо від
дитини, зобов'язаний брати участь у її
вихованні і має право на особисте
спілкування з нею.

Ст. 180 СК України вказує, що батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття. Такий
обов'язок є рівною мірою обов'язком як
матері, так і батька.

В своїй позовній заяві (а.с. 1-2) позивач
вказував, що на даний час їхня спільна з
відповідачкою дитина - дочка ОСОБА_8
змінила своє постійне місце проживання
та на даний час проживає разом з ним та
перебуває повністю на його утриманні.
Відповідачка уникає від виконання
покладеного на неї обов'язку по
утриманню дитини та ніякої допомоги по
утриманню та вихованню дитини не надає.
Тому, просив стягнути з ОСОБА_7 аліменти
на утримання дитини ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Аналогічні доводи ОСОБА_6 приводить
також і в своїй апеляційній скарзі на
рішення районного суду (а.с. 43-44). Крім
того зазначив, що районним судом
помилково не було взято до уваги ту
обставину, що він не має постійного
заробітку, має тяжкий матеріальний
стан, а ОСОБА_7 має постійну роботу та
стабільний заробіток, а тому стягнення
аліментів з відповідачки суттєво б
покращило ситуацію щодо утримання
їхньої спільної дитини. Також вказував,
що добровільної згоди щодо даного
питання сторонами не досягнуто.

Ухвалюючи рішення по справі про
відмову в задоволенні позовних вимог,
суд першої інстанції обґрунтовував
свій висновок тими обставинами, що на
час звернення позивача до суду та
розгляду справи в суді першої
інстанції, виконується рішення
Чорнобаївського районного суду
Черкаської області від 29 жовтня 2009 року
про стягнення аліментів з ОСОБА_6 на
користь ОСОБА_7 на утримання двох дітей
і позивач не ставить питання про
припинення з нього стягнення аліментів
за цим рішенням. Оскільки стягнення
аліментів з двох батьків на одну дитину
не передбачено чинним законодавством,
тому суд і дійшов висновку про відмову
в задоволенні позовних вимог.

Перевіряючи обґрунтованість таких
висновків районного суду, колегія
суддів вважає їх правильними,
ухваленими з дотриманням норм
матеріального та процесуального права
та з врахуванням практики
законодавства щодо розгляду справ
категорії про стягнення аліментів.

Так, чинним законодавством, а саме
вищезазначеними в мотивувальній
частині ухвали суду нормами СК України
передбачено обов'язок обох батьків
щодо утримання дитини. Той з батьків,
хто проживає окремо від дитини
зобов'язаний надавати допомогу та
брати участь у її вихованні.

Оскільки дочка ОСОБА_6 - ОСОБА_8 на даний
час дійсно проживає з позивачем по
справі, тому в контексті ст. 3 ЦК України
він дійсно мав право в інтересах дитини
на звернення з відповідним позовом до
суду за захистом свого права та права
дитини на отримання допомоги від обох
батьків.

Однак, колегія суддів звертає увагу на
ту обставину, що на час розгляду справи
в суді першої інстанції та апеляційної
інстанції органами виконавчої служби
виконується рішення Чорнобаївського
районного суду Черкаської області від
29 жовтня 2009 року про стягнення
аліментів з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 на
утримання двох дітей.

Доказів того, що станом на 13 серпня 2014
року, (дату розгляду справи в суді
апеляційної інстанції) припинено
стягнення з позивача аліментів на
користь відповідачки ОСОБА_7 апелянтом
суду надано не було, і крім того судом
апеляційної інстанції було достовірно
встановлено, що на даний час позивач з
таким позовом до районного суду не
звертався та відсутнє рішення про
припинення стягнення аліментів за
рішенням Чорнобаївського районного
суду Черкаської області від 29 жовтня 2009
року, тому й підстав визнавати доводи
апеляційної скарги обгрунтованими й
такими, які б давали змогу колегії
суддів скасувати чи змінити рішення
районного суду немає.

Колегія суддів вважає, що судом першої
інстанції вірно застосовано норми
матеріального права та ухвалено
рішення з додержанням положень чинного
законодавства.

Доводи апеляційної скарги суттєвими
не являються і не дають підстав для
висновку про неправильність
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права , які призвели або могли
призвести до неправильного вирішення
справи.

А тому, керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК
України колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Чорнобаївського районного
суду Черкаської області від 03 липня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_7 про стягнення аліментів на
неповнолітню дитину залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий :

Судді :