СУД МІСТА КИЄВА
вул. Солом»янська, 2-А
Головуючий у 1 інстанції - Плахотнюк К.Г.
Доповідач - Мараєва Н.Є.
24.09.2014 р. колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду м.Києва в складі :
Головуючого - Мараєвої Н.Є.,
Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.
При секретарі - Дубик Ю.Г.
Розглянули у відкритому судовому
засіданні в м.Києві
Цивільну справу за апеляційною
на рішення Голосіївського районного
суду м.Києва від 10.06.2014 р.
в справі за позовом ОСОБА_2 в інтересах
малолітніх дітей ОСОБА_1
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_1,
3- особа :Служба у справах дітей
Голосіївської районної в м. Києві
державної адміністрації
Про усунення перешкод у
користуванні житловим приміщенням
зобов»язання не чинити перешкод у
користуванні житловим приміщенням
та за зустрічним позовом ОСОБА_1
Ігорівни в інтересах малолітніх дітей
Руслановича до ОСОБА_1, Голосіївського
районного відділу ГУ
державної міграційної служби України
в м.Києві, 3- особа :Служба у справах
Голосіївської районної в м. Києві
державної адміністрації
про визнання такими, що втратили
право користування житловим
Заслухавши доповідь судці Мараєвої
Н.Є., пояснення осіб, які з»явилися,
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів,-
Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 10.06.2014 р. задоволено
позов ОСОБА_2 в інтересах малолітніх
дітей ОСОБА_5, ОСОБА_4 до ОСОБА_1, 3- особа
:Служба у справах дітей Голосіївської
районної в м. Києві державної
адміністрації про усунення перешкод
у користуванні житловим приміщенням
шляхом вселення та зобов»язання не
чинити перешкод у користуванні
житловим приміщенням; вселено
малолітніх дітей ОСОБА_5, ОСОБА_4 до
квартири АДРЕСА_1. В задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_1 про
визнання такими, що втратили право
користування житловим приміщенням
відмовлено.

В апеляційній скарзіпредставник
ОСОБА_1просить скасувати це рішення та
постановити нове, яким в задоволенні
первісного позову відмовити, а
зустрічний позов - задовольнити,
посилаючись на його незаконність,
зокрема, що суд, неповно з»ясував
обставини справи, не дав належної
оцінки доказам, порушив норми
матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і
встановлено судом, сторони у справі
ОСОБА_2 та ОСОБА_6 є батьками малолітніх
дітей - ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (а.с.17,18). Згідно
довідки Ф-№3 на квартиру АДРЕСА_1,
квартира є приватною власністю ОСОБА_6,
на житловій площі зареєстровано чотири
особи: власник ОСОБА_6, його діти ОСОБА_5
та ОСОБА_4, мати ОСОБА_11 Діти ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 зареєстровані з часу їх
народження (а.с.15).

Судом також встановлено, що малолітні
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 фактично проживають з
матір»ю за адресою - АДРЕСА_2.

Згідно довідки Ф-№3 на квартиру №304 за
адресою АДРЕСА_2, особистий рахунок
відкрито на ім»я ОСОБА_2, сім»я
складається з п»яти чоловік: власника
ОСОБА_2, сестри ОСОБА_7, племінниці
ОСОБА_8, матері ОСОБА_9, батька ОСОБА_10
(а.с. 16).

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 31.10.2013 р. у справі за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_2, 3-особа : Служба у
справах дітей Голосіївської районної у
м. Києві державної адміністрації, Орган
опіки та піклування Дарницької
районної у м. Києві державної
адміністрації про зміну місця
реєстрації малолітніх дітей,
встановлено, що між сторонами ОСОБА_2 та
ОСОБА_6 не існує спору щодо визначення
місця проживання малолітніх дітей, яка
за згодою батьків, була досягнута на
момент розірвання шлюбу, що діти
проживають з матір»ю за адресою
АДРЕСА_2. Зазначене рішення також
містить дані, що судом прийнято до
уваги висновок Служби у справах дітей
Голосіївської районної у м. Києві
державної адміністрації про порушення
прав малолітніх дітей у випадку їх
перереєстрації з житлової площі, що
складається з трьох житлових кімнат на
житлову площу однокімнатної квартири
(а.с.50-54).

Обгрунтовуючи цей позов, ОСОБА_2,
посилалася на те, що їх з відповідачем
діти з часу розірвання шлюбу
подорослішали, старшу дочку необхідно
переводити до шкільного навчального
закладу, а також створити належні їм
умови для проживання та розвитку, а
створити такі умови в однокімнатній
квартирі вона позбавлена можливості.
Крім того, стверджувала, що батько
дітей чинить перешкоди щодо їх
проживання у належній йому на праві
власності квартирі, бо має намір її
продати.

Відповідач, у судовому засіданні суду
першої інстанції визнав, що має намір
розпорядитися спірним житловим
приміщенням, однак, реєстрація місця
проживання малолітніх дітей створює
йому в цьому перешкоди. Крім того,
відповідач визнав, що він має обов»язок
перед малолітніми дітьми, турбується
про них, приймає участь у їх вихованні і
має бажання, щоб місце проживання дітей
було визначено з ним у придбаній
квартирі, що розташована в селі
Новопетрівське, де створені всі
зручності для їх проживання.

Судом встановлено, що відповідач має
заперечення щодо проживання його
малолітніх дітей у спірній квартирі,
одночасно, визнаючи, що діти є членами
його сім»ї, місце проживання яких після
розірвання їх шлюбу з ОСОБА_2 за
домовленістю було визначено з матір»ю
ОСОБА_2, однак за сплином часу у дітей
виникла потреба у покращенні житлових
умов, що може бути забезпечено у
випадку їх проживання за місцем
реєстрації.

Згідно ч.1 ст.383 ЦК України, власник
житлового будинку, квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім»ї, а згідно ст.405 цього
Кодексу визначено, що члени сім»ї
власника житла, які проживають разом з
ним, мають право на користування цим
житлом відповідно до закону. Житлове
приміщення, яке вони мають право
займати, визначається його власником.
Член сім»ї власника житла втрачає
право на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім»ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними і
власником житла або законом.

Тому, суд першої інстанції
обгрунтовано дійшов висновку, що
малолітні ОСОБА_5 та ОСОБА_4 мають право
та потребу для проживання у квартирі за
місцем їх реєстрації, що є власністю їх
батька, а останній має обов»язок
забезпечити їх проживання у квартирі
АДРЕСА_1.

Щодо зустрічних позовних вимог
відповідача про визнання малолітніх
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 такими, що втратили
право на проживання у квартирі АДРЕСА_1
з підстав, передбачених ст.ст. 71.72 ЖК
УРСР,- то суд правильно вважав, що вони
не підлягають задоволенню, оскільки,
зазначені норми житлового
законодавства не підлягають
застосуванню судом до правовідносин,
які склалися між сторонами у справі
ОСОБА_2 та ОСОБА_6 щодо проживання їх
малолітніх дітей у спірній квартирі.

Оцінюючи в сукупності всі докази та
обставини справи судова колегія
вважає, що визнання малолітніх дітей
сторін такими, що втратили право
користування жилим приміщенням, буде
порушувати їх житлові права,
гарантовані Декларацією прав дитини,
прийнятою резолюцією 1386 (XIV)
Генеральної Асамблеї ООН від 20
листопада 1959 р. Сімейним кодексом
України та Законом України «Про
охорону дитинства».

Зважаючи на викладене, суд
обґрунтовано дійшов висновку, що
позовні вимоги первісного позову є
доведеними, а тому, підлягають
задоволенню, а зустрічні позовні
вимоги не підлягають задоволенню.

Згідно ст.60 ЦК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Висновки суду відповідають вимогам
закону, підтверджуються матеріалами
справи.

Суд повно з»ясував обставини справи,
дав належну оцінку доказам.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317
ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л
и л а :

Апеляційну скаргуОСОБА_1 - відхилити, а
рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 10.06.2014 р. - залишити без
змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :