Справа № 0541/7040/2012
Провадженя № 2/266/18/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

01 жовтня 2014 року
м.
Маріуполь
Приморський районний
суд м. Маріуполя Донецької області у
складі : судді Сараєва І.А., при
секретарі Нетреба О.В., за участю
представника позивача - ОСОБА_1,
розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ПАТ «Банк «Форум» (надалі-Банк) до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6
про стягнення суми боргу за кредитним
договором, звернення стягнення на
предмет іпотеки та застави і судових
витрат, третя особа - ОСОБА_2 -

ВСТАНОВИВ :

У липні 2010 р. ПАТ «Банк «Форум» (надалі -
Банк) звернувся до суду з позовом до
відповідачів про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та звернення стягнення на предмети
іпотеки та застави, в якому зазначив, що
17.04.2007 р. з відповідачкою ОСОБА_2(
відповідач № 1), як фізичною особою -
підприємцем, було укладено генеральний
кредитний договір № 00080715 - К (надалі -
Договір), відповідно до якого їй було
наданий кредит у сумі 335 000 доларів США,
строком погашення до 16.04.2012 р. зі
сплатою відсотків.

Крім того, Банком та відповідачем № 1,
того ж дня, 17.04.2007 р., був укладений
додатковий договір № 1; 16.04.2008 р. -
додатковий договір № 2; 03.03.2009 р. -
додатковий договір № 3; та 15.04.2009 р. -
додатковий договір № 4, в яких
узгоджені інші договірні зобов*язання
відповідно Договору

За умовами Договору та додаткових
договорів погашення заборгованості
здійснюється щомісячно, а сплата
відсотків не пізніше 20 - го числа
кожного місяця.

Однак відповідачем № 1 ця вимога не
виконується , заборгованість станом на
12.07.2010 р. склала 2 380 430 грн. 68 коп., яку
Банк просив стягнути з відповідача № 1.

В цілях забезпечення виконання
зобов*язань за Договором 15.04.2009 р. між
позивачем та відповідачем № 1 ОСОБА_2,
як фізичною особою, було укладено
договір поруки, за умовами якого
остання поручилась перед Банком за
виконання своїх зобов*язань, як
позичальника.

Крім того, також у забезпечення
виконання зобов*язань за цим договором
03.03.2009 р. між позивачем та відповідачем
ОСОБА_6 (відповідач № 2) було укладено
договір застави, предметом якого є
легковий автомобіль марки «TOYOTA AVENSIS» 200
року випуску, кузов № НОМЕР_1,
реєстраційний номер НОМЕР_2 (надалі -
автомобіль), що належить йому на праві
власності.

Крім того, також у забезпечення
виконання зобов*язання за цим
договором 17.04.2007 р. між позивачем та
(відповідачем № 3) - ОСОБА_3,
(відповідачем № 4) - ОСОБА_4, та
(відповідачем № 5) - ОСОБА_5 було
укладено іпотечний договір, предметом
якого є двокімнатна квартира АДРЕСА_1,
що належить останнім.

У зв.*язку з тим, що відповідач № 1 не
виконала свої зобов*язання за
Договором, банк просить суд стягнути з
неї заборгованість за кредитом у
зазначеній сумі, що за курсом НБУ на
12.07.2010 р. еквівалентно сумі 301175, 47 дол.
США ; звернути дострокове стягнення на
предмет застави - автомобіль, якій
належить відповідачу № 2, та на предмет
іпотеки - квартиру, яка належить ОСОБА_4
та ОСОБА_5.

Судові витрати у вигляді сплаченого
судового збору в сумі 1700 грн. та за
інформаційно - технічне забезпечення у
сумі 120 грн. просить стягнути солідарно
з усіх відповідачів.

В судове засідання представник
позивача - ОСОБА_1 заявлені вимоги
підтримав.

В обґрунтування позову пояснив, що
відповідно Договору ОСОБА_2 був
наданий кредиту зазначеній в позові
сумі строком на 5 років, тобто до 16.04.2012
р., який вона зобов*язалась повернути із
відсотками за користування кредитними
коштами згідно з графою 6 договору - 12 %
річних, який додатковою угодою №4 від
15.04.2009 р. був збільшений до 14%.

З березня 2009 р. ОСОБА_2 не вносить
встановлені за графіком погашення
платежів за кредитом, у зв*язку з чим на
момент звернення до суду виникла
зазначена заборгованість.

В цілях стягнення цієї заборгованості
в серпні 2009 р. банком був отриманий
виконавчий напис нотаріуса про
звернення стягнення на нежитлове
приміщення, що належало ОСОБА_2, як
предмет іпотеки, після чого було
відкрито виконавче провадження.
Просив суд стягнути з ОСОБА_2 всю суму
заборгованості, а також судові витрати
солідарно з усіх відповідачів .

Одночасно просив звернути дострокове
стягнення боргу на предмет іпотеки за
іпотечним договором квартиру, що
належить відповідачам на праві
спільної сумісної власності шляхом
продажу на прилюдних торгах.

Підкреслив, що відповідачі ОСОБА_4 та
голубченко підписали іпотечний
договір 17.04.2007 р. за умовами якого
поручились зазначеною квартирою за
належне виконання зобов*язань ОСОБА_2,
яка кредит не погашає, у зв*язку з чим
виникли передбачені договором іпотеки
підстави для звернення стягнення на цю
квартиру. Одночасно просив звернути
дострокове стягнення шляхом продажу
автомобіля на прилюдних торгах на
предмет застави за договором застави -
автомобіль, що належав на праві
власності ОСОБА_2 та знаходився в
заставі, а потім був проданий ОСОБА_6, та
на цей час належить йому та
знаходиться в заставі у банку за
укладеним з ним 03.03.2009 р. договором
застави.

В судове засідання повторно не
з*явились відповідачі та треті особи,
хоча були належним чином повідомлені
про місце і час розгляду справи, тому
позов був розглянутий на підставі
наявних документів з ухвалою заочного
рішення.

Суд, вивчив матеріали справи, вважає, що
заявлений Банком позов підлягає
частковому задоволенню.

При цьому суд приймає до уваги
наступні факти :

- згідно ст.526, 527 ЦК України
зобов*язання повинно бути виконано
належним чином та відповідно з умовами
договору та вимог Цивільного кодексу;
боржник повинен виконати свої
обов*язки, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором чи законом;

- ст. 536 ЦК України
передбачено, що за користування чужими
грошовими коштами боржник повинен
сплачувати відсотки, якщо інше не
встановлено договором між фізичними
особами ; розмір відсотків в цьому
випадку встановлюється договором,
законом, чи іншим актом цивільного
законодавства;

- аналогічні положення
містяться в ч.2 ст. 1050, ч.2 ст. 1054 ЦК
України, за якими , якщо договором
встановлений обов*язок позичальника
повернути борг частинами (з
простроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилась, та сплати
відсотків.

Судом встановлено, що згідно умов
генерального кредитного договору №
00080715-к від 17.04.2007 р. Банком відповідачу
№ 1 - ОСОБА_2 було надано кредит в сумі
335000 доларів США зі сплатою річних
відсотків. Погашення заборгованості
здійснюється щомісячно, а відсотки за
користування відповідачем кредитними
коштами повинні сплачуватись
самостійно.

Таким чином, Банк свої обов*язки за
кредитним договором виконав у повному
обсязі.

Протягом 2007 - 2009 р.р. Банком та
відповідачкою були укладені також
додаткові договори відповідно до умов
генерального договору, а також договір
поруки ОСОБА_2, за яким вона
зобов*язується перед кредитором у
повному обсязі відповідати за
виконання позичальником зобов*язань
щодо повернення суми кредиту, сплати
процентів за користування кредитом,
можливих штрафних санкцій.

Сума заборгованості відповідачки
перед позивачем складається з
наступного :

- суми заборгованості за кредитом -
1833133, 63 грн., що еквівалентно 231930
дол.67центів США;

- суми заборгованості за
процентами - 138787, 57 грн., що еквівалентно
17559 дол. 60 центів США;

- суми пені - 408509, 47 грн., що
еквівалентно 51685 дол. 20 центів США, а
всього сума заборгованості складає
301175 дол.47 центів, що за курсом НБу на
12.07.2010 р. еквівалентно 2380430 грн.68 коп.

На забезпечення виконання ОСОБА_2
зобов*язань по кредитному договору від
17.04.2007 р. між Банком та ОСОБА_6 03.03.2009 р.
було укладено договір застави на
легковий автомобіль, що належить на
праві власності останньому , за умовами
якого він зобов*язался відповідати за
повне та своєчасне виконання боржником
своїх зобов*язань перед кредитором за
кредитним договором, укладеним
ОСОБА_2(т.1,а.с.20-22).

Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі
порушення зобов*язання боржник та
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники ,
поручитель відповідає в тому ж обсязі,
що й боржник, якщо договором не
встановлена додаткова
відповідальність поручителя. Таким
чином, поручитель несе солідарну з
боржником відповідальність за
виконання зобов*язань по кредитному
договору, а саме - своєчасне та повне
повернення кредиту та сплату відсотків
за користування грошима .

На підставі викладеного суд приходить
до висновку щодо обґрунтованості
позовних вимог в частині звернення
дострокового стягнення на предмет
застави за договором застави та
задовольняє позов про продаж
автомобіля на прилюдних торгах.

Згідно ст. 559 ЦК України порука
припиняється при зміні зобов*язання
без згоди поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Так, в п.1.1 іпотечного договору від
17.04.2007 р., укладеного між Банком та
ОСОБА_4 з ОСОБА_5 встановлено, що майнові
поручителі беруть на себе зобов*язання,
які випливають з Договору між Банком
та ОСОБА_2 про надання останній кредиту
останній в розмірі 335 000 доларів США з
кінцевим строком повернення 16.04.2012 р. зі
сплатою 12, 5 % річних (а. с. 9-12).

Згідно копії додаткового
договору № 4 від 15.04.2009 р. до Договору
були внесені зміни, які свідчать про
значне збільшення обсягу
відповідальності ОСОБА_2, а саме строк
сплати кредиту був зменшений до 17.04.2010
р., тобто на два роки з п*яти, а
відсоткова ставка була збільшена до 14%
річних (а. с. 14).

При цьому майнові поручителі про
зміну обсягу їх відповідальності не
повідомлялись. Своєї згоди на це
збільшення не надавали, додатки до
іпотечного договору не вносились, та
нотаріально це не було посвідчено, хоча
в п.7.5 іпотечного договору прямо
передбачено, що всі зміни та додатки до
цього договору набувають чинності
тільки за умови їх нотаріального
посвідчення (а.с.26 - 27).

Виходячи з узагальнення судової
практики розгляду цивільних справ, які
виникають з кредитних правовідносин (
2009-2010 р) Верховного Суду України, суди
при розгляді справ такої категорії
повинні звертати увагу на те, що в
зобов*язаннях, в яких беруть участь
поручителі, збільшення кредитної
відсоткової ставки навіть зі згоди
банку та боржника, але без згоди
поручителів, не дають підстав
накладати на поручителя
відповідальність за невиконання або
неналежне виконання боржником своїх
зобов*язань перед банком.

Суд, з урахуванням цих обставин ,
приходить до висновку, що 15.04.2009 р. було
припинено майнову поруку за іпотечним
договором від 17.04.2007 р. між Банком та
ОСОБА_4 і ОСОБА_5, тому у зверненні
стягнення на предмет іпотеки та
задоволення позовних вимог Банку
відносно них необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 15, 88, 107,118 -120, 122, 215,
212-215 ЦПК України, ст..ст. 203, 215, 369, 509, 526, 527,
530, 540, 541, 543, 553, 554, 555, 1050 ч.2, 1054 ч.2 ЦК
України суд -

ВИРІШИВ
:

Позовні вимоги ПАТ «Банк»Форум»
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженки м. Маріуполя, ІПН НОМЕР_3 на
користь ПАТ «Банк»Форум» ( Код за
ЄДРПОУ отримувача : 21574573, номер рахунку
: 1 у Головному управлінні НБУ по м.
Києву та Київській області; Банк
отримувача : Головне управління НБУ по
м. Києву та Київській області, МФО банку
отримувача : 3212024, Код за ЄДРПОУ банку
отримувача : 09321020) у відшкодування
заборгованості за генеральним
кредитним договором № 00080715-к від 17.04.2007
р. у розмірі 2380430 грн. 68 коп., що за курсрм
НБУ на 12.07.2010 р. складає 301175 доларів 47
центів США та складається з :

- суми заборгованості за кредитом -
1833133, 63 грн.;

- суми заборгованості за
процентами - 138787, 57 грн.;

- суми пені - 408509, 47 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Банк»Форум» витрати по сплаті
судового збору в розмірі 1700 грн. та за
інформаційно-технічне забезпечення в
розмірі 120 грн.

Звернути дострокове стягнення шляхом
продажу на прилюдних торгах на предмет
застави за договором застави від 17.04.2007
р. на легковий автомобіль марки «TOYOTA
AVENSIS» 2001 року випуску, кузов НОМЕР_1
номер НОМЕР_2, що належить на праві
власності ОСОБА_6.

В задоволені позову ПАТ «Банк»Форум» в
частині звернення стягнення на
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1, що
належить ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 -
відмовити

Рішення вступає в законну силу
через 10 днів після проголошення, якщо
протягом зазначеного часу не буде
подано скаргу до апеляційного суду
Донецької області про його скасування.

Суддя:
Сараєв І. А.