Справа № 1328/7842/12
Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б.
Провадження № 22-ц/783/5603/14
Доповідач в 2-й інстанції: Береза В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської
області у складі: головуючого - судді
Берези В.І., суддів: Бойко С.М.,
Штефаніци Ю.Г., за участю секретаря
судового засідання: Данилик І.І.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
апеляційними скаргами ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на рішення Шевченківського
районного суду м.Львова від 16 червня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення
перешкод в користуванні будинком,
вселення та виселення, та за
зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про виділ частки майна у
спільній частковій власності,-

в
с т а н о в и л а:

оскаржуваним рішенням позов
ОСОБА_2 задоволено частково,
зобов'язано ОСОБА_4 не чинити
перешкод ОСОБА_2 в користуванні
будинком АДРЕСА_1 та вселити його у
будинок. У задоволенні решти вимог
відмовлено. У задоволенні позовної
вимоги ОСОБА_3 про усунення перешкод в
користуванні будинком , вселення у
будинок та виселення відмовлено за
недоведеністю позовних вимог. У
задоволенні позову ОСОБА_4 про виділ
частки майна у спільній частковій
власності відмовлено за недоведеністю
позовних вимог.

Рішення суду оскаржили троє
апелянтів, позивачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
відповідач ОСОБА_4

Апелянт ОСОБА_2 просить рішення
скасувати в частині відмови у
задоволенні його вимоги про виселення
із житлового будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_5
/а.с. 88/.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначає про порушення його прав
відповідачем ОСОБА_4 Відповідач ОСОБА_5
є власником іншої квартири у АДРЕСА_2.
Такий, ОСОБА_5, є батьком відповідача
ОСОБА_4 та вселився без згоди інших
співвласників - ОСОБА_3 та його - ОСОБА_2
Проживання ОСОБА_5 перешкоджає йому
розпоряджатись своїм майном, проводити
ремонтні роботи у будинку.

Апелянт ОСОБА_3 просить рішення
скасувати в частині відмови у
задоволенні її вимог щодо зобов'язання
ОСОБА_4 не чинити їй перешкод у
користуванні будинком АДРЕСА_1 шляхом
її вселення у будинок, та в частині
відмови у її вимозі про виселення
ОСОБА_5 із зазначеного будинку /а.с.113/.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначає про те, що відповідач ОСОБА_4
створює перешкоди для проживання у
будинку, вона та її брат ОСОБА_2 не мають
доступу до будинку через заміну замків
з боку ОСОБА_4 та відсутністю ключів.
Суд помилково прийшов до висновку про
тимчасовість проживання ОСОБА_5, такий
має власну квартиру та поселився у
будинок у 2011 році задовго до нездужання
без згоди інших співвласників.

Апелянт ОСОБА_4 просить рішення
скасувати в частині зобов'язання її не
чинити ОСОБА_2 перешкод в користуванні
будинком та вселенні, та у задоволенні
цієї вимоги відмовити /а.с.86/. В
обґрунтування апеляційної скарги
зазначає, що позивач ОСОБА_2 вселятись
чи проживати у будинку намірів не
виявляв та у позовній заяві просив
вселити його у кімнату 21,3 кв.м, однак
суд, всупереч такій вимозі, вирішив про
усунення перешкод з її боку, яких не
існує, та про вселення у будинок.

Заслухавши пояснення апелянтів ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, вона ж представник
відповідача ОСОБА_5, та її представника
- ОСОБА_7, перевіривши матеріали
справи, межі та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
наступного.

Судом першої інстанції встановлено,
що ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є
спадкоємцями за законом після смерті
ОСОБА_8 Спадкове майно - будинок АДРЕСА_1
належить таким на праві власності у
рівних частках - по 1/3 кожному, що
підтверджується свідоцтвом про право
на спадщину за законом від 26.07.2012 р. У
будинку фактично проживає ОСОБА_4

Як видно з матеріалів справи та
встановлено поясненнями сторін,
позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є дітьми
померлого ОСОБА_8, відповідач ОСОБА_4 є
його другою дружиною. Судом
встановлено, що із копій звернень
ОСОБА_2 у Шевченківський РВ ЛМУ ГУМУСУ у
Львівській області вбачається, що дії
ОСОБА_4 з приводу недопущення перешкод
у користуванні будинком ОСОБА_2 були
предметом перевірок правоохоронних
органів.

Задовольняючи вимогу позивача ОСОБА_2
про усунення перешкод в користуванні
будинком шляхом вселення та
відмовляючи у аналогічній вимозі
іншого позивача - ОСОБА_3, а також
відмовляючи у вимозі про виселення
поселеного у будинок ОСОБА_4 її батька
ОСОБА_5, та вимог ОСОБА_4 про виділ в
натурі частки із майна, суд першої
інстанції зазначив про те, що позивач
ОСОБА_2 на день розгляду справи судом не
має доступу до будинку. Про те як
позивач ОСОБА_3 не надала суду доказів
того, що виявляла бажання вселитись в
будинок та користуватись ним, та що з
боку відповідачки чинились будь-які
перешкоди, тому прийшов до висновку
про наявність порушеного права у
користуванні будинком лише щодо
позивача ОСОБА_2

Відмову у задоволенні вимоги про
виселення з будинку відповідача
ОСОБА_5 мотивував тим, що останній
проживає у будинку тимчасово, на час
важкої хвороби, оскільки потребує
стороннього догляду, поселився такий
за бажанням його доньки ОСОБА_4 -
співвласника будинку.

Окрім цього, вважав недоведеними
позовні вимоги ОСОБА_4 щодо виділу в
натурі її частки у праві власності на
спірний будинок з підстав
відсутності доказів про можливість
реального поділу будинку.

Згідно з ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Оскільки усі троє апелянтів
погоджуються з винесеним рішенням в
частині відмови у задоволенні вимоги
ОСОБА_4 про виділ в натурі її частки у
праві власності на спірний будинок,
тому в цій частині оскаржуване
рішення суду в апеляційній інстанції
не переглядається.

З висновками суду першої інстанції в
частині відмови у задоволенні вимоги
про виселення ОСОБА_5 з спірного
будинку погоджується і колегія суддів.

Так, з матеріалів справи вбачається,
що ОСОБА_5 - батько відповідачки
ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_1, хворіє, потребує
постійного контролю та нагляду з боку
лікарів, у такого гіпертонічна хвороба
11 ступеню, гіпертонічний криз,
атеросклеротичний кардіосклероз,
хронічний пієлонефрит в стадії
загострення /а.с.77/.

Відповідно до ст. 157 Житлового кодексу
України, членів сім'ї власника жилого
будинку (квартири) може бути виселено у
випадках, передбачених ч.1 ст.116 цього
Кодексу.

Як видно з матеріалів справи,
підставами виселення відповідача
ОСОБА_5 позивачі зазначають не
порушення правил співжиття з боку
ОСОБА_5 згідно зі ст.116 ЖК України, а те,
що такий вселився без їх згоди.

В силу ст.156 ЖК України, члени сім'ї
власника жилого будинку (квартири), які
проживають разом з ним у будинку
(квартирі), що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку (квартири),
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням .

Враховуючи наведене, власник спільної
часткової власності має право на
вселення членів своєї сім'ї, не
порушуючи при цьому права інших
співвласників спільної часткової
власності, та проживання ОСОБА_5 і
відповідача ОСОБА_4 в одній з чотирьох
житлових кімнат будинку, на думку
колегії суддів, не порушують прав інших
співвласників спільної часткової
власності та не потребують згоди
останніх на таке проживання.

Колегія судів не погоджується з
висновком суду першої інстанції в
частині відмови у задоволенні позову
ОСОБА_3 про усунення перешкод з боку
ОСОБА_4 у користуванні належної такій
частини будинку з вселенням у будинок,
враховуючи наступне.

Так, відповідно до ст. 41 Конституції
України, кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю та право власності є
непорушним.

За змістом ст. 369 цього Кодексу
співвласники майна, що є у спільній
сумісній власності, володіють і
користуються ним спільно, якщо інше не
встановлено домовленістю між ними.

Статтею 391 ЦК України передбачає право
власника майна вимагати усунення
перешкод у здійсненні права
користування та розпорядження своїм
майном.

Як встановлено з пояснень сторін,
будинок АДРЕСА_1, який належить
сторонам - ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 по
1/3 частки кожному, має чотири житлові
кімнати, в одній з таких проживає
ОСОБА_5 з донькою ОСОБА_4, яка його
доглядає як хвору людину престарілого
віку, оскільки квартира такого
розташована на 5 поверсі, що утруднює
його перебування у такій.

Між сторонами з приводу проживання та
користування будинком виникали
конфлікти, що підтверджено і
зверненнями до органів внутрішніх
справ, в т.ч. і під час таких конфліктів
встановлювались обставини щодо
позивача ОСОБА_3

Як видно з матеріалів справи, чого не
заперечила і в судовому засіданні
апеляційної інстанції відповідач
ОСОБА_4, такою замінені замки до дверей
у будинок та ключі знаходяться у неї,
що спростовує висновок суду першої
інстанції про відсутність перешкод у
користуванні будинком позивачу ОСОБА_3,
а тому в цій частині вирішених вимог
рішення суду підлягає скасуванню з
ухваленням нового про задоволення
вимоги ОСОБА_3 щодо усунення перешкод в
користуванні будинком з вселенням
такої.

У решті доводи апеляційних скарг
висновків суду першої інстанції не
спростовують, тому підстав для їх
задоволення колегія суддів не вбачає.

Керуючись п.п. 1, 2 ч.1 ст.307, ч.1 ст. 308, п.3
ч.1 ст.309, ст.ст. 314, 319 ЦПК України,
колегія суддів ,-

вирішила:

апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Шевченківського районного
суду м.Львова від 16 червня 2014 року в
частині відмови у задоволенні позову
ОСОБА_3 про зобов'язання ОСОБА_4 усунути
перешкоди в користуванні будинком та
її вселення скасувати та у цій частині
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги ОСОБА_3 в цій частині
задовольнити. Зобов'язати ОСОБА_4
усунути перешкоди ОСОБА_3 в
користуванні житловим будинком
АДРЕСА_1 та у вселенні, з вселенням
такої у будинок.

В решті апеляційну скаргу ОСОБА_3 та
апеляційні скарги ОСОБА_2, ОСОБА_4
відхилити, а рішення Шевченківського
районного суду м.Львова від 16 квітня 2014
року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і з цього часу
може бути оскарженим в касаційному
порядку протягом двадцяти днів подачею
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий
Береза В.І.

Судді:
Бойко С.М.

Штефаніца Ю.Г.