Провадження № 2/127/7086/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10 жовтня 2014 року

м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду
Вінницької області Борисюк І.Е.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 про
забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду
Вінницької області звернулась ОСОБА_1 з
позовом до Консалтингової групи
«Альфа-Омега» про стягнення
нарахованої, але не виплаченої
заробітної плати, середнього заробітку
за час затримки розрахунку при
звільнення та моральної шкоди.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про
забезпечення позову розглядається
судом, у провадженні якого перебуває
справа, в день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Ухвалою суду від 10.10.2014 року відкрито
провадження по вище зазначеній
цивільній справі.

Разом із позовною заявою позивачем
подано заяву про забезпечення позову
шляхом накладення арешту на все
рухоме, нерухоме майно та грошові кошти
наявні на рахунках консалтингової
групи «Альфа-Омега».

Заявник мотивує свою заяву тим, що
незважаючи на неодноразові звернення
позивача до відповідача,
заборгованість по заробітній платі
відповідачем не погашена. Позивачу не
відомо, яке майно є у власності
відповідача та в яких банківських
установах на даний час Консалтингова
група «Альфа-Омега» має відкриті
рахунки. Ігноруючи законні вимоги
ОСОБА_1 по поверненню заробітної плати,
у неї є всі законні підстави вважати, що
відповідач може відчужити належне йому
майно, що в подальшому призведе до
утруднення виконання рішення суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Підставою для забезпечення позову є
заява особи, яка бере участь у справі,
відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України.

Згідно ч. 2 ст. 151 ЦПК України, у заяві про
забезпечення позову повинно бути
зазначено: причини, у зв'язку з якими
потрібно забезпечити позов; вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності, інші відомості, потрібні
для забезпечення позову.

Суд вважає , що заява про забезпечння
позову не подана у відповідності до
вимог ст.ст. 151, 152 ЦПК України.

Заявником не зазначено на яке саме
майно необхідно накласти арешт і яка
вартість цього майна, не зазначено
банківські установи в яких відповідач
має відкриті рахунки.

Відомості потрібні для забезпечення
позову повинні бути зазначені
безпосередньо в заяві про забезпечення
позову заявником, що передбачено ч. 2 ст.
151 ЦПК України.

Судом також враховується охорона прав
і інтересів інших осіб, які беруть
участь у справі. Цивільний
процесуальний кодекс України враховує
принцип рівноправ'я сторін у процесі і
забезпечує захист інтересів, в тому
числі, відповідача.

Заявником не надано докази, які б
свідчили про те, що невжиття заходів
забезпечення позову призведе до
наслідків, зазначених в ч. 3 ст. 151 ЦПК
України.

Суд, розглянувши заяву, дослідивши
матеріали справи, враховуючи вище
викладене, приходить до висновку, що
заява про забезпечення позову подана
не у відповідності до вимог ст.ст. 151, 152
ЦПК України.

Згідно ч. 8 ст. 153 ЦПК України суд,
встановивши, що заяву про забезпечення
позову подано без додержання вимог ст.
151 цього Кодексу, повертає її заявнику,
про що постановляє ухвалу.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 151-153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову -
повернути заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі,
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: