У Х В А Л А

Іменем України

07 жовтня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Леска
В.В.

суддів -Чужі Ю.Г., Кожух О.А.

при секретарі - Марчишак Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до публічного акціонерного
товариства «Укртелеком», третіх осіб:
Українського державного підприємства
поштового зв'язку «Укрпошта»,
реєстраційної служби
Великоберезнянського районного
управління юстиції, Ставенської
сільської ради Великоберезнянського
району, про визнання права власності на
частину будинку та зобов'язання
здійснити реєстрацію права власності
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Великоберезнянського
районного суду від 4 липня 2013 року, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до публічного
акціонерного товариства «Укртелеком»,
який обгрунтував тим, що з 1991 року він
проживає в квартирі, що знаходиться в
будинку АДРЕСА_1, яка була надана для
проживання адміністрацією ВАТ
«Укртелеком» в особі цеху
електрозв'язку № 4 Закарпатської
дирекції його батькам ОСОБА_2 та ОСОБА_3.
Підтвердженням того, що його сім'я
проживала та проживає за вищевказаною
адресою є рішення
Великоберезнянського районного суду
від 18 грудня 2002 року, яким відмовлено в
позові ВАТ «Укртелеком» в особі цеху
електрозв'язку №4 Закарпатської
дирекції до його матері ОСОБА_2 та до
нього про звільнення 1/2 частини
спірного будинку. Даним рішенням
встановлено, що позивач проживає в
зазначеному будинку з 1991 року і ця
частина будинку постійно
використовується як житлове
приміщення.

Посилаючись на те, що він володіє даним
майном більше 10 років, здійснював
роботи по утриманню будинку, оплачував
комунальні послуги, проводив
капітальні ремонти, позивач просив
визнати за ним право власності на
частину будинку АДРЕСА_1 на підставі ст.
344 ЦК України за набувальною давністю
та зобов'язати відповідні органи
здійснити реєстрацію права власності.

Рішенням Великоберезнянського
районного суду від 4 серпня 2013 року
в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим
рішенням позивач подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
незаконність судового рішення із-за
порушення норм матеріального права,
неправильного встановлення обставин
справи, просив скасувати оскаржуване
ним рішення та ухвалити нове рішення
про задоволення позову.

Межі доводів апеляційної скарги - до
набуття відповідачами права власності
на спірний будинок позивач відкрито й
беззаперечно в такому проживає, і з 1991
року неодноразово здійснював
капітальні та поточні ремонти будинку.

Представник публічного акціонерного
товариства «Укртелеком» Меренич О.І. та
представник третьої особи
Українського державного підприємства
поштового зв'язку «Укрпошта» Талабішка
М.І. просили відхилити апеляційну
скаргу як необгрунтовану та
безпідставну і залишити без змін
рішення суду.

Реєстраційна служба
Великоберезнянського районного
управління юстиції подала заяву про
розгляд справи у відсутності
представника реєстраційної служби.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України
справу розглянуто у відсутності
позивача та представника третьої
особи.

Заслухавши доповідача, пояснення
з'явившихся осіб, дослідивши матеріали
справи й обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України
особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом 10 років, набуває право
власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом; право власності на нерухоме
майно, що підлягає державній
реєстрації, виникає за набувальною
давністю з моменту державної
реєстрації.

Судом встановлено, що з 21 жовтня 2004 року
57/100 частини будинку АДРЕСА_1 належить
на праві колективної власності
відповідачу ВАТ «Укртелеком», а 43/100
частини спірного будинку з 31 січня 2008
року належить державі в особі
Верховної Ради України на праві
повного господарського відання УДППЗ
«Укрпошта».

Це підтверджується свідоцтвами про
право власності на нерухоме майно та
витягами про реєстрацію права
власності (а.с. 6-9).

Отже, ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції, повно та всебічно з'ясувавши
обставини справи, дослідивши надані
сторонами докази, дійшов
обґрунтованого висновку про відмову в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
публічного акціонерного товариства
«Укртелеком» про визнання права
власності на частину будинку та
зобов'язання здійснити реєстрацію
права власності, оскільки
співвласниками спірного приміщення є
відповідач та третя особа.

Ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 10
червня 2014 року постанову
Великоберезнянського районного суду
від 19 грудня 2013 року у справі № 298/1224/13-а
скасовано та постановлено нову ухвалу,
якою позов ОСОБА_1 до Ставненської
сільської ради Великоберезнянського
району про визнання рішень
протиправними та їх скасування
залишено без розгляду.

З огляду на викладене та на підставі ст.
308 ЦПК України апеляційну скаргу
позивача слід відхилити як
необргунтовану та безпідставну й
залишити без змін рішення суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Великоберезнянського
районного суду від 4 липня 2013 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до суду
касаційної інстанції.

Головуючий:
Судді: