Справа № 500/4495/14-ц
Провадження № 2/500/2183/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

06.10.2014 року Ізмаїльський міськрайонний
суд Одеської області у складі:

головуючого - судді: Бальжик О.І.

при секретарі: Івановій Ю.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
зареєстрованого 27.02.1986 року
Ізмаїльським відділом реєстрації
актів громадянського стану, актовий
запис №124, обґрунтовуючи свої вимоги
тим, що спільне життя з відповідачем не
склалося, виникли непорозуміння,
оскільки у кожного свій погляд на
сімейне життя та ведення спільного
господарства. Шлюбні стосунки та
ведення спільного господарства
припинено і позивач не має наміру їх
поновлювати. Вона переконана, що
подальше спільне життя і збереження
шлюбу неможливе і суперечить їх
інтересам. Також позивачка повідомила,
що від шлюбу з відповідачем
неповнолітніх дітей не мають.

Сторони, будучи своєчасно та належним
чином повідомленими про дату, час та
місце розгляду справи, у судове
засідання не з'явилися. Позивач
звернулася із заявою про розгляд
справи у її відсутність. Відповідач
клопотання про відкладення розгляду
справи не надіслав, своєї думки щодо
позову не висловив.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст.224 ЦПК
України.

Вивчивши і дослідивши матеріали
справи, суд, на підставі фактів,
встановлених у судовому засіданні,
дійшов наступного висновку.

Статтею ст.56 СК України передбачено
право дружини та чоловіка на особисту
свободу, у тому числі й на припинення
шлюбу.

Відповідно до ст.110 СК України позов про
розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

За змістом ч.2 ст.112 СК України суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Так, у судовому засіданні встановлено,
що сторони перебувають у шлюбі,
зареєстрованому 27.02.1986 року
Ізмаїльським відділом реєстрації
актів громадянського стану, актовий
запис №124 (а.с.3).

Сторони припинили шлюбні стосунки та
ведення спільного господарства,
мешкають за різними адресами, тому на
даний час шлюб між ними носить виключно
формальний характер.

Майновий спір у сторін відсутній,
неповнолітніх дітей від шлюбу не мають.

Приймаючи до уваги, що подальше спільне
життя і збереження шлюбу суперечило б
інтересам сторін, їх особисті та
майнові права після розірвання шлюбу
не будуть порушені, суд дійшов до
висновку, що заява про розірвання шлюбу
відповідає дійсному волевиявленню
сторін і шлюб може бути розірваний.

Керуючись ст.ст.104, 105, 110 - 112 СК України,
ст.ст.10, 11, 60, 61, 64, 158, 174, 197, 208, 209, 212 - 215, 218,
222, 224-226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу, - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
зареєстрований 27.02.1986 року
Ізмаїльським відділом реєстрації
актів громадянського стану, актовий
запис №124, - розірвати.

Копії рішення направити для відома
сторонам.

Рішення, як заочне, може бути
переглянуте за заявою відповідача, що
подається до Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржене
позивачем до апеляційного суду
Одеської області через Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя: