АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Чупікової В. В.

суддів: Яремка В.В., Перепелюк І.Б.

секретар: Тодоряк Г.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного
майна подружжя за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Кельменецького
районного суду Чернівецької області
від 21 липня 2014 року,

встановила:

У квітні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
ОСОБА_2 з позовом про поділ спільного
майна подружжя та про стягнення на її
користь в якості грошової компенсації
за автомобіль ВАЗ - 211120, 2007 року випуску,
номерний знак НОМЕР_1 грошових коштів у
розмірі 30 000 грн.

Посилалася на те, вказаний автомобіль
був придбаний під час шлюбу
зареєстрований на відповідача. Після
розірвання шлюбу і на даний час
автомобіль перебуває у відповідача.

Рішенням Кельменецького районного
суду Чернівецької області від 21 липня
2014 року у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить рішення суду скасувати, та
постановити нове рішення, яким
задовольнити її позовні вимоги в
повному обсязі. Посилається на неповне
з'ясування судом першої інстанції
обставин, що мають значення для справи,
невідповідністю висновків суду
обставинам справи. Апелянт вважає, що
оскаржене рішення суду не відповідає
вимогам закону, засадам справедливості
та розумності. Зазначає, що оскільки
автомобіль знаходиться у відповідача,
який з нею не спілкується, а тому у неї
не має можливості зробити оцінку
автомобіля але суду докази публічної
інформації про ціну аналогічних
автомобілів.

Справа 22ц-1304/2014 р. Головуючий у І
інстанції Туржанський В.В.

Категорія 46
Доповідач Чупікова В.В.

Судова колегія вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню, виходячи
з наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилалися як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Статтею 60 СК України визначено, що
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу). Вважається, що кожна
річ, набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

З огляду на наведені положення закону
діє презумпція виникнення права
спільної сумісної власності подружжя
на майно, якщо воно набуте ними за час
шлюбу, визнання ж такого майна
особистою приватною власністю дружини,
чоловіка потребує доведення.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що сторони знаходилися у
зареєстрованому шлюбі з 7 липня 2007 року
по 7 грудня 2012 року, 26 листопада 2007 року
за час шлюбу вони спільно придбали
автомобіль ВАЗ 211120, реєстраційний
номер НОМЕР_1, 2007 року випуску, який
зареєстрований за відповідачем(а.с.4-7).

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що спірний автомобіль є спільною
сумісною власністю подружжя - сторін у
справі, але позивачка належними та
допустимими доказами не довела, що його
вартість складає 60 000 грн.

Проте, такий висновок суду першої
інстанції не відповідають обставинам
справи, та порушує норми матеріального
права, що відповідно до п.п.3,4 ч.1 ст.309
ЦПК України таке рішення підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про задоволення позову.

Відповідно до ст.70 СК України, у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Пунктами 2, 4 ст.71 СК України визначено,
що неподільні речі присуджуються
одному з подружжя, присудження одному з
подружжя грошової компенсації замість
його частки у праві спільної сумісної
власності на майно допускається лише
за його згодою.

За змістом ст.183 ЦК України спірний
автомобіль є неподільною річчю і
позивачка ОСОБА_1 згідна на отримання
грошової компенсації за її частку у
праві спільної сумісної власності на
автомобіль ВАЗ 211120, реєстраційний
номер НОМЕР_1, 2007 року випуску.

Відповідно до п.12 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22.12.1995 року
№20 «Про судову практику у справах за
позовами про захист права приватної
власності» вирішуючи питання про
грошові стягнення у справах за
позовами про захист права приватної
власності суди виходять з того, що
вартість спірного майна визначається
за погодженням сторін, а за його
відсутності - за дійсною вартістю майна
на час розгляду справи. Під дійсною
вартістю майна розуміється грошова
сума, за яку майно можу бути продано в
даному населеному пункті чи
місцевості.

Дана справа в суді першої інстанції та
в суді апеляційної інстанції
розглядається у відсутності позивачки
на підставі її заяви про розгляд справи
у її відсутності через догляд за
малолітньою дитиною та у відсутності
відповідача, якого не виявлено за
місцем його зареєстрованого
проживання(а.с.31, 13,54,56, 87,93, 94).

Позивачка ОСОБА_1 визначила в позовній
заяві вартість спірного майна в
розмірі 60 000 грн. та надала до суду
першої інстанції дані сайту http. Vaz.ua.
sales. про дійсну вартість аналогічного
автомобіля від 5800 дол. США до 7200 дол.
США(а.с.18-19), що за курсом НБУ складає
від 67860 грн. до 83520 грн.(а.с.97).

З огляду на викладене колегія суддів
приходить до висновку, що вимоги
позивачки про стягнення на її користь з
відповідача в рахунок поділу майна,
нажитого в період шлюбу, грошової
компенсації вартості 1/2 частини
спірного автомобіля в розмірі 30000 грн. є
обґрунтованим та підлягають до
задоволення.

Зважаючи на те, що відповідно до вимог
ст.88 ЦПК України стороні, на користь
якої ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, то з
відповідача ОСОБА_2 на користь
позивачки ОСОБА_1 підлягають стягненню
понесені нею судові витрати в розмірі
421,80 грн.

На підставі 60, 70, 71 СК України, ст.183 ЦК
України, п.12 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22.12.1995 року
№20 «Про судову практику у справах за
позовами про захист права приватної
власності» та керуючись ст.ст.303,307,
ст.309 ЦПК України, судова колегія, -

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Кельменецького районного суду
Чернівецької області від 21 липня 2014
року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
спільного майна подружжя задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, який
народився в смт. Кельменці
Чернівецької області та
зареєстрований в АДРЕСА_1 на користь
ОСОБА_1 в рахунок поділу майна подружжя
грошову компенсацію вартості 1/2
частини автомобіля марки ВАЗ - 211120, 2007
року випуску, номер кузова НОМЕР_2,
колір чорний, номерний знак НОМЕР_1 у
розмірі 30 000 грн. (тридцять тисяч
гривень).

Автомобіль марки ВАЗ - 211120, 2007 року
випуску, номер кузова НОМЕР_2, колір
чорний, номерний знак НОМЕР_1 залишити
ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати у розмірі 421 (чотириста
двадцять одна) грн. 80 (вісімдесят) коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, однак, може
бути оскаржене шляхом подачі
касаційної скарги протягом двадцяти
днів до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий

Судді: