Справа № 156/719/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Нєвєров І.М. Провадження №
22-ц/773/1436/14 Категорія: 59 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Грушицького А.І.,

суддів: Завидовської-Марчук О.Г.,
Свистун О.В.,

при секретарі Черняк О.В.,

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
територіального управління
Держгірпромнагляду у Волинській
області про встановлення факту
нещасного випадку на виробництві та
зобов'язання складання акту по формі
Н-1 за апеляційною скаргою третьої
особи на стороні відповідача, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань у м.
Володимирі-Волинському Волинської
області на рішення Іваничівського
районного суду Волинської області від
11 серпня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Іваничівського районного
суду Волинської області від 11 серпня 2014
року позов задоволено повністю.

Постановлено визнати акт № 3 по формі
Н-1 від 24 серпня 2004 року про нещасний
випадок, виданий адміністрацією СВК
«Грибовицький» ОСОБА_1, недійсним.
Встановити факт нещасного випадку, що
стався 23 серпня 2004 року з позивачем
ОСОБА_1 на СВК «Грибовицький», таким, що
пов'язаний з виробництвом. Зобов'язати
територіальне управління
Держгірпромнагляду у Волинській
області провести розслідування та
видати ОСОБА_1 відповідний акт.

Не погоджуючись з рішенням суду третя
особа на стороні відповідача, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору подала апеляційну
скаргу в якій, покликаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення
Іваничівського районного суду
Волинської області від 11 серпня 2014 року
та ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову ОСОБА_1 повністю.

В судовому засіданні позивач та його
представник, кожен окремо, заперечили
апеляційну скаргу.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, хоча відповідач
належним чином був повідомлений про
дату, час та місце апеляційного
розгляду даної справи, що
підтверджується відповідним поштовим
повідомленням.

Представник третьої особи на стороні
відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору
в судове засідання не з'явився, подав до
суду письмову заяву в якій зазначив, що
апеляційну скаргу підтримує в повному
обсязі, просить розгляд справи
проводити за його відсутності.

Заслухавши пояснення позивача та
представника позивача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційну скаргу
слід відхилити, а рішення суду першої
інстанції залишити без змін з таких
підстав.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції виходив з того, що акт № 3 по
формі Н-1 від 24 серпня 2004 року, який
виданий адміністрацією СВК
«Грибовицький» складений з порушенням
законодавства, а нещасний випадок, що
трапився з ОСОБА_1 є таким, що пов'язаний
з виробництвом.

Такі висновки суду першої інстанції
відповідають встановленим в судовому
засіданні обставинам справи, нормам
матеріального та процесуального права.

Відповідно до вимог ст. ст. 213, 214 ЦПК
України рішення повинно бути законним
і обґрунтованим. Під час ухвалення
рішення суд вирішує такі питання: чи
мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження;
які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Як вбачається з акту № 3 форми Н-1 про
нещасний випадок, складеного
адміністрацією
сільськогосподарського виробничого
кооперативу «Грибовицький» 24 серпня 2004
року, ОСОБА_1, який працював
мельником-слюсарем, ішов на роботу і не
дійшовши до робочого місця 2 метри
посковзнувся, де і стався нещасний
випадок із потерпілим (а.с. 4, 5).

Відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань у м.
Володимир-Волинському у відповідь на
звернення ОСОБА_1 від 3 березня 2014 року,
листом від 6 березня 2014 року № 105 надало
роз'яснення позивачу про його право в
судовому порядку вирішити питання
легітимності акта форми Н-1 (а.с. 6).

Згідно припису форми Н-9 № 02 від 28
квітня 2014 року головним державним
інспектором територіального
управління Держгірпромнагляду у
Волинській області ОСОБА_3
запропоновано голові СВК
«Грибовицький» провести повторне
(додаткове) розслідування нещасного
випадку, який стався з ОСОБА_1 23 серпня
2004 року, внаслідок якого останній при
падінні отримав закритий перелом
правої гомілки (а.с. 8).

ОСОБА_4 районної державної
адміністрації від 11 серпня 2008 року № 52
поінформовано, що 7 серпня 2008 року за №
6000269 проведено державну
реєстрацію припинення
сільськогосподарського виробничого
кооперативу «Грибовицький» у зв'язку з
ліквідацією (а.с. 9).

Відповідно до ст. 46 Конституції України
громадяни мають право на соціальний
захист, що включає право на
забезпечення їх у разі повної,
часткової або тимчасової втрати
працездатності, втрати годувальника,
безробіття з незалежних від них
обставин, а також у старості та в інших
випадках, передбачених законом.

Згідно ч. 1 ст. 9 Закону України «Про
охорону праці» відшкодування шкоди,
заподіяної працівникові внаслідок
ушкодження його здоров'я або у разі
смерті працівника, здійснюється Фондом
соціального страхування від нещасних
випадків відповідно до Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності».

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» держава гарантує усім
застрахованим громадянам забезпечення
прав у страхуванні від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання.

Як передбачено ч. 6 ст. 13 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування від нещасного
випадку на виробництві та професійного
захворювання, які спричинили втрату
працездатності» факт нещасного
випадку на виробництві або
професійного захворювання
розслідується в порядку, затвердженому
Кабінетом Міністрів України,
відповідно до Закону України «Про
охорону праці».

Відповідно до п. 5 Положення про порядок
розслідування та ведення обліку
нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві,
затвердженого постановою Кабінету
Міністрів України № 1094 від 21 серпня 2001
року, розслідуванню підлягають
раптові погіршення стану здоров'я,
поранення, травми, у тому числі
отримані внаслідок тілесних ушкоджень,
заподіяних іншою особою, гострі
професійні захворювання і гострі
професійні та інші отруєння, теплові
удари, опіки, обмороження, утоплення,
ураження електричним струмом,
блискавкою та іонізуючим
випромінюванням, інші ушкодження,
отримані внаслідок аварій, пожеж,
стихійного лиха (землетруси, зсуви,
повені, урагани та інші надзвичайні
події), контакту з тваринами, комахами
та іншими представниками фауни і флори,
що призвели до втрати працівником
працездатності на один робочий день чи
більше або до необхідності переведення
потерпілого на іншу (легшу) роботу
терміном не менш як на один робочий
день, а також випадки смерті на
підприємстві.

Згідно п. 6 вищевказаного Положення за
висновками роботи комісії з
розслідування визнаються пов'язаними з
виробництвом і складається акт за
формою Н-1 про нещасні випадки, що
сталися з працівниками під час
виконання трудових (посадових)
обов'язків, у тому числі у відрядженнях,
а також ті, що сталися під час
перебування на робочому місці, на
території підприємства або в іншому
місці роботи протягом робочого часу
починаючи з моменту приходу працівника
на підприємство до його виходу, який
повинен фіксуватися відповідно до
правил внутрішнього трудового
розпорядку, або за дорученням
роботодавця в неробочий час, під час
відпустки, у вихідні та святкові дні.

Пунктом 19 вищевказаного Положення
передбачено, що комісія з
розслідування зобов'язана протягом
трьох діб обстежити місце нещасного
випадку, опитати свідків і осіб, які
причетні до нього, та одержати
пояснення потерпілого, якщо це можливо;
визначити відповідність умов і
безпеки праці вимогам
нормативно-правових актів про охорону
праці; з'ясувати обставини і причини,
що призвели до нещасного випадку,
визначити, пов'язаний чи не пов'язаний
цей випадок з виробництвом; визначити
осіб, які допустили порушення
нормативно-правових актів про охорону
праці, а також розробити заходи щодо
запобігання подібним нещасним
випадкам; скласти акт розслідування
нещасного випадку за формою Н-5 у двох
примірниках, а також акт за формою Н-1
або акт за формою НТ про потерпілого у
шести примірниках і передати його на
затвердження роботодавцю.

Згідно п. 13 вищевказаного Положення
якщо за висновками роботи комісії з
розслідування прийнято рішення, що про
нещасний випадок не повинен складатися
акт за формою Н-1, про такий нещасний
випадок складається акт за формою НТ
(невиробничий травматизм) відповідно
до Порядку розслідування та обліку
нещасних випадків невиробничого
характеру.

Як вбачається з матеріалів справи
комісією з розслідування нещасного
випадку складено акт форми Н-1, в якому
зазначено, що нещасний випадок стався
по дорозі на роботу, хоча згідно п. 12
Положення за висновками роботи комісії
з розслідування не визнаються
пов'язаними з виробництвом і не
складається акт за формою Н-1 про
нещасні випадки, що сталися з
працівниками під час прямування на
роботу чи з роботи пішки, на
громадському, власному або іншому
транспортному засобі, який не належить
підприємству і не використовувався в
інтересах цього підприємства, в зв'язку
з чим колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
визнання вищевказаного акту № 3 форми
Н-1 недійсним.

Показами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6,
допитаних в суді першої інстанції,
підтверджується, що нещасний випадок з
ОСОБА_1 трапився саме на виробництві
при виконанні трудових обов'язків.

Посилання третьої особи в апеляційній
скарзі на ту обставину, що ОСОБА_1 не
перебував у трудових відносинах з СВК
«Грибовицький» є безпідставними,
оскільки даний факт підтверджується
наданими у судовому засіданні
документами, а саме довідкою СВК
«Грибовицький» від 6 липня 2006 року № 25,
з якої вбачається, що ОСОБА_1 дійсно
працював в СВК «Грибовицький» (а.с. 92) та
архівною довідкою, виданою трудовим
архівом Іваничівського району
Волинської області 24 липня 2014 року за №
368/01-15 про стаж роботи ОСОБА_1 з 2000 по 2007
роки (а.с. 93), а також відомостями про
виплату заробітної плати (а.с. 36-58).

Невиконання лікувальним закладом
обов'язку повідомити про нещасний
випадок робочий орган виконавчої
дирекції Фонду не впливає на суть
спірних правовідносин.

Визнаючи недійсним акт форми Н-1 суд
першої інстанції керувався Положенням
про порядок розслідування та ведення
обліку нещасних випадків, професійних
захворювань і аварій на виробництві,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України № 1094 від 21 серпня 2001
року і не застосував норм цивільного
законодавства, що регулюють питання
визнання угод недійсними.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду та не є
підставою для скасування правильного
по суті і справедливого рішення суду.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права. Підстави для
його зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-314 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу третьої особи на
стороні відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору -
відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних
випадків на виробництві та професійних
захворювань у м.
Володимирі-Волинському Волинської
області відхилити.

Рішення Іваничівського районного суду
Волинської області від 11 серпня 2014 року
в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді