АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/2249/14
І інстанції: Булах Є.М.
Доповідач: Борко А.Л.
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2014 року жовтня місяця 02 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
Головуючого: Борка А.Л.
Суддів: Бездрабко В.О.
при секретарі: Сидоренко І.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Суворовського
районного суду м. Херсона від 17 червня
2014 року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_4
про витребування майна з чужого
незаконного володіння,-
В С Т А Н О В И Л А :
У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із позовом, зазначаючи, що у 1993
році ОСОБА_5 (батько позивача) набув
право власності на квартиру за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер. У
встановлений законом строк його
спадкоємець, позивач у справі,
звернувся до Другої Державної
нотаріальної контори м. Херсона із
заявою про прийняття спадщини та
отримання свідоцтва про право на
спадщину. Державним нотаріусом було
відмовлено позивачу у видачі свідоцтва
про право на спадщину, так як майно, що
мало спадкуватись позивачем вибуло з
права власності спадкодавця.
Намагаючись відновити свої порушені
права позивач звернувся до
правоохоронних органів із заявою про
злочин, в ході розслідування якого було
встановлено, що ОСОБА_6 01.04.2007 року
незаконно заволодів вказаною
квартирою шляхом укладення угоди у
формі договору купівлі-продажу при
товарній біржі «Аграрна біржа», яке
рішенням третейського суду при
вказаній біржі визнана дійсною, на
підставі якого було зареєстровано
право власності ОСОБА_6 на спірну
квартиру. Зазначені факти були
встановлені в ході досудовому
слідства на підставі заяви позивача та
відображені у висновку почеркознавчої
експертизи, відповідно до якої підпис у
зазначеній угоді не належав ОСОБА_5
09.01.2008 року ОСОБА_6 продав спірну
квартиру відповідачу ОСОБА_4 Рішенням
Комсомольського районного суду м.
Херсона, яке набрало законної сили,
угода між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнана
недійсною, а рішення третейського суду
- скасовано. Під час оформлення
документів для реєстрації права
власності позивач дізнався, що у 2010
році, ОСОБА_4 продав спірну квартиру
ОСОБА_2 за договором купівлі-продажу
від 05.10.2010 року. Зважаючи на викладене
позивач вважає, що ОСОБА_2 є
добросовісним набувачем, яка незаконно
володіє спірним майном, оскільки
придбала його у особи, яка не мала права
його відчужувати. У зв'язку із цим
просить суд витребувати майно:
двокімнатну квартиру, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1 у ОСОБА_2 та передати
її у власність ОСОБА_3 через
реалізацію права на спадкування.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 17 червня 2014 року позов
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_4 -
задоволено частково. Витребувано від
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 квартиру
АДРЕСА_1. В іншій частині позовних вимог
відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 229,41 грн. в рахунок
відшкодування судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
апеляційну скаргу задовольнити,
рішення суду першої інстанції
скасувати, ухвалити нове, яким
відмовити у задоволені позовних вимог
у повному обсязі.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість
судового рішення в межах, визначених
ст.303 ЦПК України, колегія суддів
приходить до висновку, що скарга
підлягає задоволенню частково з
наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням апеляційного суду
Херсонської області від 12.02.2014 року, яке
набрало законної сили встановлено, що
ОСОБА_3 на праві власності належала
квартира ,розташована у м .Херсоні, за
адресою: АДРЕСА_1, яку він за
третейською угодою від 01.03.2007 року,
укладеною у формі договору
купівлі-продажу продав ОСОБА_6
Рішенням Комсомольського районного
суду м.Херсона, яке набуло чинності,
угода між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 визнана
недійсною, а рішення третейського
суду - скасовано.

Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.
Позивач своєчасно звернувся до Другої
Херсонської нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини, але
своє право на спадщину не отримав,
оскільки майно що мало успадковуватись
позивачем вибуло з права власності
спадкодавця.

Згідно договору купівлі-продажу від
09.01.2008 року ОСОБА_6 продав спірну
квартиру ОСОБА_4, який на підставі
договору купівлі - продажу від 05.10.2010
року продав зазначену вище квартиру
ОСОБА_2, яка 07.10.2010 року зареєструвала
своє право власності на зазначену
вище квартиру в Херсонському
державному бюро технічної
інвентаризації.

Як вбачається з матеріалів справи, суд
першої інстанції у своєму рішенні
посилається на ч.1 п.3 ст.388 ЦК України,
зазначаючи, що якщо майно за
відплатним договором придбане в особи,
яка не мала право його відчужувати, про
що набувач не знав і не міг знати,
власник має право витребувати майно
від набувача, у тому числі, у разі якщо
майно вибуло з володіння власника або
особи, якій він передав майно у
володіння, не з їхньої волі іншим
шляхом.

Згідно вимог ст.387 ЦК України на яку
посилається ОСОБА_3 у своєму позові -
власник має право витребувати своє
майно від особи, яка незаконно без
відповідної правової підстави
заволоділа ним.

На думку колегії суддів із
зазначеним позовом ОСОБА_3 звернувся
без належного обґрунтування своїх
вимог, не заявив вимоги про визнання за
ним права власності в порядку
спадкування, у зв'язку із чим його
посилання на ст.388 ЦК України не є
обґрунтованими, а позовні вимоги
заявлені передчасно. Крім того,
колегією суддів прийнято до уваги, що
рішення суду першої інстанції
позивачем не оскаржувалось.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Таким вимогам закону рішення
Суворовського районного суду м.
Херсона від 17 червня 2014 року не
відповідає.

Враховуючи наведене колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції необхідно скасувати і
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 про
витребування майна необхідно
відмовити.

Таким чином апеляційна скарга ОСОБА_2
підлягає частковому задоволенню.

Керуючись вимогами ст.ст.213,303,
307,309,313 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 17 червня 2014 року в
частині витребування від ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 квартири АДРЕСА_1 -
скасувати та ухвалити в цій частині
нове рішення, яким у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3 про
витребування майна - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено шляхом подачі касаційної
скарги протягом 20 днів з дня набрання
законної сили безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий

Судді