Справа № 147/849/14-ц
Провадження № 2/147/302/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2014 року
Тростянецький районний суд Вінницької
області

в складі: головуючого судді Савченко
С.М.,

при секретарі Подолян Т.І.,

за участю представника позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засідання у смт. Тростянець цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення суми боргу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з даним
позовом і просив стягнути з ОСОБА_3 на
його користь: в якості погашення боргу
кошти в сумі 62600 грн.; 1936,13 грн. - інфляції
за період прострочення, 565,40 грн. в
рахунок 3% річних та судові витрати по
оплаті судового збору в сумі 686,01 грн. і
на правову допомогу 3500 грн..

Позовні вимоги обгрунтував тим, що
19.12.2013 року між ним та відповідачем в
усній формі було укладено договір
позики. В підтвердження того, що він
передав ОСОБА_3 гроші в суму 7642 дол. США,
що за курсом НБУ еквівалентно 62600 грн. є
розписка від 19.12.2013 року. Згідно
розписки ОСОБА_3 зобов'язався повернути
борг до 28.02.2014 року, однак взяті на себе
зобов'язання не виконав до цього часу.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та просить
їх задовольнити. Також не заперечив
щодо розгляду справи у відсутність
відповідача та ухвалення судом
заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_3 будучи належним
чином повідомленим про час і місце
проведення судового засідання, в
судове засідання не з'явився,
будь-якого повідомлення про причини
неявки не надав.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд
вважає за можливе ухвалити заочне
рішення у справі на підставі наявних
доказів.

Дослідивши докази, суд вважає, що позов
обґрунтований і підлягає задоволенню з
таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
19.12.2013 року ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2
позику в суму 7642 дол. США, що за курсом
НБУ складало 62600 грн. та зобов'язався
повернути борг до 28.02.2014 року, однак
взяті на себе зобов'язання не виконав
до цього часу.

З огляду на відносини, які склалися між
сторонами, між ними було укладено
договір позики, так як позивач передав
відповідачу у власність грошові кошти,
а відповідач зобов'язався їх повернути
в тій же сумі, що відповідає ст. 1046 ЦК
України.

На підставі ч.2 ст. 207 ЦК України,
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо він підписаний
стороною або сторонами.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 1047 ч 2 ЦК України на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми.

Відповідно до ч.1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу, а саме на вимогу
кредитора боржник зобов'язаний
сплатити суму боргу з урахуванням
встановленого індексу інфляції за весь
час прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір не встановлений договором
або законом.

Наявною в матеріалах справи розпискою
підтверджено той факт, що між позивачем
та відповідачем фактично був укладений
договір позики, за якими відповідач
отримав від позивача кошти, в сумі 7642
дол. США, що за курсом НБУ еквівалентно
62600 грн. та зобов'язався повернути борг
до 28.02.2014 року (а.с. 6).

Проаналізувавши вищевикладене, суд
приходить до висновку, що з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 необхідно стягнути 62600
грн. боргу відповідно до розписки від
19.12.2013 року, три відсотки річних від
простроченої суми в сумі 565,40 грн. та
1936,13 грн. суми інфляції за період
прострочення

Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача
на користь позивача підлягають
стягненню судові витрати, понесені ним
на сплату судового збору в сумі 686,01
грн..

Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України та
ЗУ «Про граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу у цивільних
та адміністративних справах» суд
вважає за необхідне стягнути з
відповідача на користь позивача 3000 грн.
за надання правової допомоги із
сплаченої суми 3500 грн..

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 207, 526, 1046, 1047, 1049, 1050 ЦК України, ЗУ
«Про граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу у цивільних
та адміністративних справах», ст. ст.10,
60, 79, 88, 209, 212, 213, 214, 215, 224 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя
АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2 в погашення
боргу 62600 (шістдесят дві тисячі шістсот)
грн., 1936 (одна тисяча дев'ятсот тридцять
шість) грн. 13 коп. суми інфляції за
період прострочення та 565 (п'ятсот
шістдесят п'ять) грн. 40 коп. в рахунок 3%
річних, всього суму 65101 (шістдесят п'ять
тисяч сто одна) грн. 53 коп..

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, жителя
АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_2 судові
витрати по оплаті судового збору в сумі
686,01 грн. і на правову допомогу 3000 грн.,
всього 3686,01 грн..

Заочне рішення може бути переглянуте
судом за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

На рішення може бути подана апеляція
протягом десяти днів з дня його
проголошення до апеляційного суду
Вінницької області через
Тростянецький районний суд.

Суддя