Справа № 361/1531/14 Головуючий у І
інстанції Шинкар А.О.Провадження №
22-ц/780/4996/14 Доповідач у 2
інстанції ДаценкоКатегорія 18
УХВАЛА

Іменем України

09 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого судді Даценко Л.М.,

суддів Савченка С.І., Білоконь О.В.,

при секретарі Ромашині І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приват Банк", який діє в інтересах
Публічного акціонерного товариства
"Акцент-Банк" на рішення Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 19 червня 2014 року у справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
"Акцент-Банк" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості,

встановила:

У березні 2014 року позивач ПАТ
«Акцент-Банк» звернувся до суду із
позовом про стягнення заборгованості,
в якому просив стягнути з відповідача
на його користь заборгованість за
кредитним договором в розмірі 21898,07
грн., яка складається з заборгованості
за кредитом в розмірі 2830,30 грн.,
заборгованості по процентам за
користування кредитом в розмірі 10865,23
грн., заборгованості по комісії за
користування кредитом в розмірі 6683,58
грн., 500 грн. штрафу (фіксована частина),
1018, 96 грн. штрафу (процентна складова) та
243,60 грн. судового збору.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що 19
травня 2008 року ОСОБА_1 отримала від ПАТ
«Акцент-Банк» кредит у розмірі 3000
гривень у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 24 % річних на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Позивач взяті на себе зобов'язання
виконав в повному обсязі, а
відповідачка у порушення ст. ст. 526, 527, 530
ЦК України та умов договору належним
чином не виконала зобов'язання за
вказаним договором і станом на 20.02.2014
року її заборгованість становить 21898,07
грн.

Рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 19 червня 2014
року у задоволенні позову відмовлено.

У апеляційній скарзі позивач просить
рішення суду першої інстанції
скасувати і ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі, посилаючись на неповне
з"ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення норм матеріального і
процесуального права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Вирішуючи даний спір, суд виходив з
того, що строк дії картки закінчився
19.05.2009 року, оскільки позивачем не
надано жодних доказів перевипуску
карти, отримання нової чи її
повернення, крім того, позивачем
пропущено строк звернення до суду з
даним позовом (трирічний строк
позовної давності), про причини
пропуску позивач не повідомив, не
вказав на їх поважність та не просив їх
поновити, а відповідач наполягав на
застосуванні строку позовної давності.

Такі висновки суду відповідають
обставинам справи та вимогам закону.

Згідно ст. 256 ЦК України, позовна
давність - це строк у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України,
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Згідно частини 1 статті 261 ЦК України,
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила,
а відповідно до частини 5 цієї статті,
за зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починаться зі спливом строку
виконання.

Відповідно до статті 266 ЦК України, зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо).

Відповідно дог частини 3 та 4 статті 267
ЦК Україні, позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення. Сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові.

Згідно правової позиції, висловленої
Верховним Судом України у постанові
від 19.03.2014 року (справа 6-14цс14), яка є
обов'язковою при виборі правової норми,
що підлягає застосуванню в силу
положень ч.2 ст. 214, ч.1 ст. 360-7 ЦПК України,
відповідно до правил користування
платіжною карткою, яка є складовою
кредитного договору, картка діє в межах
визначеного нею строку. За таким
договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту
перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК
України) щодо місячних платежів
починається після несплати чергового
платежу, а щодо повернення кредиту в
повному обсязі зі спливом останнього
дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України),
а не закінченням строку дії договору.

Судом встановлено, що згідно пункту 9.12
кредитного договору від 19.05.2008 року,
укладеного між сторонами, договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання (тобто з 19.05.2008 року по 19.05.2009
року). Якщо протягом даного строку
жодна зі сторін не проінформує другу
сторону про припинення дії договору,
він автоматично пролонгується на такий
же термін.

Пунктом 3.1.3 кредитного договору
передбачено, що по закінченню строку
дії відповідна Картка продовжується
банком па новий строк (шляхом надання
клієнту Картки з новим строком дії),
якщо раніше (до початку місяця
закінчення строку дії) не надійшло
письмової заяви держателя про закриття
карткового рахунку, а також при умові
наявності грошових засобів на
картковому рахунку для оплати послуг з
виконання розрахункових операцій по
картрахунку (у передостанній день
місяця закінчення строку дії) та при
дотриманні інших умов, передбачених
договором.

Судом першої інстанції встановлено, що
незважаючи на вищезазначені умови
договору, позивачем не було надано до
суду жодних доказів перевипуску картки
та встановлення нового терміну її дії,
а також доказів отримання відповідачем
нової картки чи, навіть, повернення
первинної картки до банку, а тому суд
приходить до висновку, що строк дії
кредитної картки закінчився 19.05.2009
року.

Як вбачається з розрахунку
заборгованості, наданої ПАТ
«Акцент-Банк», останній платіж за
кредитним договором від 19.05.2008 року
відповідач здійснила 07.10.2008 року, а
строк дії кредитної картки закінчився
19.05.2009 року, тому трирічний строк
позовної давності не переривався та
повинен обчислюватися саме з цієї дати
(19.05.2009 року). Чинним законодавством
України та умовами кредитного договору
від 19.05.2008 року не передбачено
спеціальної позовної давності до вимог
про стягнення заборгованості за
кредитним договором. Отже, строк на
звернення ПАТ «Акцепт-Банк» до суду з
позовом про стягнення заборгованості
за кредитним договором від 19.05.2008 року
закінчився 19.05.2012 року, відповідна
позовна заява ПАТ «Акцент-Банк» була
подана до суду 03.03.2014 року, а тому строк
позовної давності пропущено.

З урахуванням наведеного, судом вірно
встановлено, що позивачем пропущено
строк звернення до суду з позовом
(трирічний строк позовної давності),
про причини пропуску строку позовної
давності позивач не повідомив, не
вказав на їх поважність та не просив їх
поновити, а відповідач наполягав на
застосуванні строку позовної давності,
то існують підстави для відмови у
задоволенні позову згідно вимог ст. 267
ЦК України.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку про відмову в
позові.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду,
рішення суду ухвалено з додержанням
норм матеріального і процесуального
права і не може бути скасовано з
підстав, викладених у апеляційній
скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приват Банк", який діє в інтересах
Публічного акціонерного товариства
"Акцент-Банк" відхилити.

Рішення Броварського міськрайонного
суду Київської області від 19 червня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді