У х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Мазур Л.М.,

суддів: Леванчука А.О.,
Нагорняка В.А.,

Маляренка А.В., Писаної
Т.О.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Перший
український міжнародний банк» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,
за касаційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Перший
український міжнародний банк» на
рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 01 квітня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
02 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2012 року Публічне акціонерне
товариство «Перший український
міжнародний банк» (далі - ПАТ «ПУМБ»)
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Позивач посилався на те, що відповідно
до укладеного кредитного договору від
21 вересня 2007 року № 5706902 відповідач
отримав кредит у розмірі 200 000 дол. США
зі сплатою процентів за користування
кредитом та зобов'язався повернути
банку кредит частинами в розмірах, в
порядку та в строки, визначені
кредитним договором. У порушення умов
договору відповідач зобов'язання за
вказаним договором належним чином не
виконує, у зв'язку з чим утворилась
заборгованість, які позивач просив
стягнути на свою користь.

Заочним рішенням Малиновського
районного суду м. Одеси від 27 вересня 2012
року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ПУМБ»
заборгованість за кредитним договором
в сумі 179 215,37 дол. США, 26 124,20 дол. США та
817 973 грн 30 коп. з яких:
заборгованість за сумою кредиту 155 146, 34
дол. США; заборгованість за
непогашеними у строк відсотками за
користування кредитом - 24 069,03 дол. США;
сума пені за порушення строків
виконання зобов'язань за кредитним
договором - еквівалент 24 124,20 дол. США;
сума штрафів за порушення обов'язків
щодо поновлення дії договорів
страхування - 817 973 грн 30 коп.; сума
штрафів за порушення обов'язків,
передбачених п. п. 4.3.2-4.3.6 кредитного
договору, еквівалент 2 000 дол. США.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

За заявою відповідача заочне рішення
Малиновського районного суду м.
Одеси від 27 вересня 2012 року скасовано.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 01 квітня 2014 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Одеської області від 02 червня 2014 року,
позов ПАТ «ПУМБ» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ПУМБ»
заборгованість за кредитним договором
в сумі 179 215,37 дол. США, з яких:
заборгованість за сумою кредиту - 155 146,34
дол. США; заборгованість за
непогашеними у строк відсотками за
користування кредитом - 24 069,03 дол. США,
пеня за порушення строків виконання
зобов'язань за кредитним договором -
еквівалент 19 476,39 дол. США.

В іншій частині заявлених позовних
вимог було відмовлено.

Встановлено порядок виконання рішення
суду, згідно з яким за скасованим
заочним рішенням Малиновського
районного суду м. Одеси від 27 вересня
2012 року раніше сплачені грошові
кошти за квитанціями від 25 вересня 2013
року № 21147, від 25 вересня 2013 року № 3233_2,
підлягають зарахуванню в рахунок
грошових коштів, що підлягають
стягненню за цим рішенням суду.

Заява ОСОБА_3 про поворот виконання
рішення суду та повернення коштів
безпідставно стягнених за скасованим
рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 27 вересня 2012 року була
задоволена.

Стягнуто з ПАТ «ПУМБ» в особі філії
Публічного акціонерного товариства
«Перший Український міжнародний банк»
в м. Одесі в порядку повороту виконання
рішення суду на користь ОСОБА_3 грошові
кошти в розмірі 817 973 грн 30 коп.,
еквівалент 6 647,81 дол. США, що за курсом
НБУ (9,24) на момент прийняття рішення
становить 61 425 грн 76 коп.

У касаційній скарзі ПАТ «ПУМБ»,
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального права
та порушення норм процесуального
права, просить скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалу
апеляційного суду, відмовити
відповідачу у задоволенні заяви про
поворот виконання заочного рішення та
залишити позов ПАТ «ПУМБ» без розгляду
і закрити провадження у справі.

Обговоривши доводи касаційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Судові рішення не відповідають
вказаним вимогам.

Судами встановлено, що 21 вересня 2007
року між ОСОБА_3 та Закритим
акціонерним товариством «Перший
Український Міжнародний банк»,
правонаступником якого є ПАТ «ПУМБ»,
був укладений кредитний договір
№ 5706902, згідно з умовами якого
відповідач отримав кредит у розмірі 200
тис. дол. США та зобов'язався повернути
отримані грошові кошти та сплатити 12,90 %
процентів за користування кредитом та
повернути банку кредит частинами в
розмірах, в порядку та в строки,
визначені кредитним договором до (21
вересня 2022 року).

У зв'язку з неналежним виконанням
ОСОБА_3 зобов'язань за кредитним
договором від 21 вересня 2007 pоку № 5706902
станом на 09 лютого 2012 року утворилась
заборгованість.

Заочним рішенням Малиновського
районного суду м. Одеси від 27 вересня 2012
року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ «ПУМБ»
заборгованість за кредитним договором
в сумі 179 215,37 дол. США, 26 124,20 дол. США та
817 973 грн 30 коп. з яких:
заборгованість за сумою кредиту 155 146, 34
дол. США; заборгованість за
непогашеними в строк відсотками за
користування кредитом - 24 069,03 дол. США;
сума пені за порушення строків
виконання зобов'язань за кредитним
договором - еквівалент 24 124,20 дол. США;
сума штрафів за порушення обов'язків
щодо поновлення дії договорів
страхування - 817 973 грн 30 коп.; сума
штрафів за порушення обов'язків,
передбачених п. п. 4.3.2-4.3.6 кредитного
договору, еквівалент 2 000 дол. США.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

За заявою відповідача заочне рішення
Малиновського районного суду м.
Одеси від 27 вересня 2012 року скасовано.

Також судом встановлено, що згідно з
квитанцією від 25 вересня 2013 року
№ 21147 ОСОБА_3 сплатив грошові кошти в
розмірі 212 182,81 дол. США для
погашення заборгованості за кредитним
договором.

Згідно з квитанцією від 25 вересня 2013
року № 3233_2 відповідач сплатив на
користь позивача грошові кошти для
погашення пені та штрафних санкцій у
розмірі 131 254,64 дол. США, що еквівалентно
1 049 118 грн 34 коп.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ПАТ «ПУМБ», суд першої інстанції, з
висновком якого погодився суд
апеляційної інстанції, застосовуючи
ч. 3 ст. 551 ЦК України, дійшов висновку
про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ
«ПУМБ» заборгованості за кредитним
договором в сумі 179 215,37 дол.
США, з яких: заборгованість за сумою
кредиту - 155 146,34 дол. США; заборгованість
за непогашеними у строк відсотками за
користування кредитом - 24 069,03 дол. США,
пеня за порушення строків виконання
зобов'язань за кредитним договором -
еквівалент 19 476,39 дол. США.

Задовольняючи заяву ОСОБА_3 про поворот
виконання рішення суду та повернення
коштів, безпідставно стягнених за
скасованим рішенням Малиновського
районного суду м. Одеси від 27 вересня 2012
року, суд виходив з того, що ОСОБА_3 на
виконання заочного рішенням
Малиновського районного суду м. Одеси
від 27 вересня 2012 року, яке було
скасовано, сплатив грошові кошти за
квитанціями від 25 вересня 2013 року № 21147,
від 25 вересня 2013 року № 3233_2, а тому
дійшов висновку про встановлення
порядку виконання рішення суду.

Проте з такими висновками судів
погодитись не можна.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.

Як вбачається з матеріалів, доданих до
касаційної скарги, 08 серпня 2013
року державним виконавцем
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції винесено постанову
про відкриття виконавчого провадження
про стягнення з ОСОБА_3 на користь ПАТ
«ПУМБ» грошової суми у розмірі 2 461 855
грн 50 коп.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 Закону України
«Про виконавче провадження» ОСОБА_3
було надано самостійно виконати
рішення у строк до семи днів з моменту
винесення постанови.

24 вересня 2013 року державним виконавцем
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції винесено постанову
про повернення виконавчого документа
стягувачу.

25 вересня 2013 року відповідачем
погашено заборгованість за кредитним
договором шляхом внесення грошових
коштів до каси банку.

Так, згідно з квитанцією від 25 вересня
2013 року № 21147 ОСОБА_3 сплатив
грошові кошти в розмірі 212 182,81 дол. США
для погашення заборгованості за
кредитним договором.

Згідно з квитанцією від 25 вересня 2013
року № 3233_2 відповідач сплатив на
користь позивача грошові кошти для
погашення пені та штрафних санкцій у
розмірі 131 254,64 дол. США, що еквівалентно
1 049 118 грн 34 коп.

Згідно зі ст. 380 ЦПК України питання про
поворот виконання вирішує суд
апеляційної чи касаційної інстанції,
якщо, скасувавши рішення, він закриває
провадження у справі, залишає позов без
розгляду, відмовляє в позові повністю
або задовольняє позовні вимоги в
меншому розмірі. Якщо рішення після
його виконання скасовано і справу
повернено на новий розгляд, а при
новому розгляді справи в позові
відмовлено або позовні вимоги
задоволено в меншому розмірі, або
провадження у справі закрито чи заяву
залишено без розгляду, суд, ухвалюючи
рішення, повинен зобов'язати позивача
повернути відповідачеві безпідставно
стягнене з нього за скасованим
рішенням.

Поворот виконання рішення - це цивільна
процесуальна гарантія захисту
майнових прав особи, яка полягає у
поверненні сторін виконавчого
провадження в попереднє становище
через скасування правової підстави для
виконання рішення та повернення
стягувачем відповідачу (боржнику)
всього одержаного за скасованим
(зміненим) рішенням. Інститут повороту
виконання рішення спрямований на
поновлення прав особи, порушених
виконанням скасованого (зміненого)
рішення, та є способом захисту цих прав
у разі отримання стягувачем за
виконаним та у подальшому скасованим
(зміненим) судовим рішенням
неналежного, безпідставно стягненого
майна (або виконаних дій), оскільки
правова підстава для набуття майна
(виконання дій) відпала. Як наголошено в
Рішенні Конституційного Суду України
від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003,
«правосуддя за своєю суттю визнається
таким лише за умови, що воно відповідає
вимогам справедливості і забезпечує
ефективне поновлення в правах» (абзац
десятий пункту 9 мотивувальної частини)
.

Відповідно до пункту 3.2 Рішення
Конституційного Суду України від
30 січня 2003 року № 3-рп/2003 у справі за
конституційним зверненням військової
частини А1080 щодо офіційного тлумачення
положення пункту 28 частини першої
статті 293 Цивільного процесуального
кодексу України у взаємозв'язку з
положеннями пунктів 2, 8 частини третьої
статті 129 Конституції України
особливістю ухвал суду щодо повороту
виконання рішення є те, що вони
приймаються на стадіях виконання
судового рішення і оскаржити їх
одночасно з рішенням суду неможливо.

Суд першої інстанції, з висновком якого
погодився суд апеляційної інстанції,
не звернув уваги на те, що станом на 25
липня 2013 року виконавче провадження з
виконання заочного рішення було
відсутнє; не врахував позицію
Конституційного Суду України щодо
тлумачення норми 380 ЦПК України, яка
регулює питання застосування
інституту повороту виконання рішення,
зокрема, що поворот виконання рішення -
це повернення сторін виконавчого
провадження в первинне становище у
зв'язку із скасуванням виконаного
рішення суду з метою поновлення їхніх
прав.

Відповідно до п. 5.2 кредитного договору,
у разі порушення позичальником строків
виконання зобов'язань з повернення
кредиту та/або сплати процентів за
користування кредитом, позичальник
зобов'язаний сплатити на вимогу банку
пеню у розмірі подвійної облікової
ставки Національного банку України, що
діяла у відповідний період, від суми
прострочених виконанням зобов'язань за
кожен день прострочення.

Відповідно до ст. 549 ЦК України
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасного
виконання грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 258 ЦК України до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені) застосовується позовна давність
в один рік.

Вирішуючи спір, суди попередніх
інстанцій не звернули уваги на те, що в
результаті добровільного погашення
заборгованості ОСОБА_3 погашено
заборгованість за пенею за період з 20
жовтня 2012 року по 19 вересня 2013 року,
тобто з дотриманням позовної давності
в один рік, та період інший, ніж
вказаний в розрахунку заборгованості,
відповідно до якою ухвалювалось
скасоване заочне рішення.

На порушення вимог ст. 212 ЦПК України
суд першої інстанції, з яким погодився
суд апеляційної інстанції, не надав
належної оцінки розрахунку
заборгованості за кредитним договором,
не перевірив доводи позивача та
самостійно здійснив перерахунок
розміру пені.

За таких обставин судові рішення не
відповідають вимогам ст. 213 ЦПК України
щодо законності й обґрунтованості,
зазначені вище порушення призвели до
неправильного вирішення спору, що в
силу ст. 338 ЦПК України є підставою для
скасування судових рішень з передачею
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Перший
український міжнародний банк»
задовольнити частково.

Рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 01 квітня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
02 червня 2014 року скасувати, справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Л.М. Мазур

Судді: А.О.
Леванчук

А.В. Маляренко

В.А. Нагорняк

Т.О. Писана