АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №22-ц/791/3020/2014
інстанції Корецький Д.Б.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року жовтня місяця 16 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Стародубця
М.П.,Суддів:Воронцової Л.П., Ігнатенко
П.Я.при секретарі:Калюжному О.О.,за
участю адвокатів:ОСОБА_5, ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_7 на рішення Суворовського
районного суду м. Херсона від 15 вересня
2014 року в справі за позовом ОСОБА_7 до
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, який діє в своїх
інтересах та в інтересах неповнолітніх
ОСОБА_11, ОСОБА_12, треті особи, які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмета спору: Суворовський районний
відділ у м. Херсоні Державної
міграційної служби України в
Херсонській області, орган опіки та
піклування виконавчого комітету
Суворовської районної у м. Херсоні
ради, про усунення перешкод у
користуванні квартирою шляхом
виселення та зняття з реєстраційного
обліку, -

В С Т А Н О В И Л А:

В березні 2014 року ОСОБА_7 звернувся до
суду з вказаним вище позовом,
зазначаючи, що йому на підставі
договору дарування від 06 листопада 2011
року належить квартира АДРЕСА_1 у
м.Херсоні.

ОСОБА_10, який є попереднім власником
вказаного нерухомого майна, без його
згоди вселився до спірної квартири та
зареєструвався за цією адресою, а у 2003
році зареєстрував у ній своїх
неповнолітніх дітей: ОСОБА_8, ОСОБА_10,
ОСОБА_11 та ОСОБА_12.

Посилаючись на те, що на теперішній час
він має намір продати спірну квартиру,
однак відповідач відмовляється
звільнити її у добровільному порядку,
чим створює перешкоди у розпорядженні
належним йому майном, просив суд
усунути йому перешкоди у користуванні
квартирою АДРЕСА_1 у м.Херсоні шляхом
виселення ОСОБА_10, ОСОБА_8, ОСОБА_8,
ОСОБА_12, ОСОБА_12 та зобов'язати
Суворовський районний відділ
державної міграційної служби України в
Херсонській області зняти вказаних
фізичних осіб з реєстраційного обліку
за цією адресою.

Рішенням від 15 вересня 2014 року суд
відмовив у задоволенні позову.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи та
неправильне застосування норм
матеріального права, просить рішення
суду першої інстанції скасувати й
ухвалити нове, яким задовольнити
заявлені ним вимоги у повному обсязі.

В письмових запереченнях на апеляційну
скаргу ОСОБА_10 її доводи не визнає і
вважає такими, що не ґрунтуються на
законі, просить апеляційну скаргу
відхилити, ухвалене місцевим судом
рішення залишити без змін.

Заслухавши доповідача, і осіб, які
з'явилися у судове засідання,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Судом встановлено та з матеріалів
справи вбачається, що на підставі
договору дарування від 06 листопада 2001
року ОСОБА_7 належить квартира АДРЕСА_1
у м. Херсоні.

Згідно відомостей, наданих ОСББ
«Сенявіна 166, к.3» у вказаній квартирі
зареєстровані та проживають батько
позивача ОСОБА_10 та діти останнього
ОСОБА_8, ОСОБА_8, ОСОБА_12, ОСОБА_12

Відповідно до ч.1 ст.156 ЖК України з
урахуванням положень ч.1 ст.405 ЦК
України члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним будинку, що йому
належить, користуються жилим
приміщенням у обсязі, визначеному
відповідно до угоди з власником.

Враховуючи, що відповідач ОСОБА_10,
проживав та був зареєстрований в
належній йому на праві власності
квартирі до її відчуження позивачеві й
у зв'язку з чим мав право на проживання
в ній, якого він в порядку, визначеному
законом не позбавлений, а незаконність
реєстрації його дітей, яка є похідною
від прав батька, не доведена, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про те, що заявлені
позивачем вимоги про виселення
відповідачів з підстав, викладених у
позові, задоволенню не підлягають.

Крім того, як роз'яснив Пленум Вищий
спеціалізований суд України з розгляду
цивільних і кримінальних справ у п.34
Постанови №5 «Про судову практику в
справах про захист права власності та
інших речових прав» від 07 лютого 2014
року, усунення перешкод у здійсненні
права користування та розпорядження
своїм майном, зокрема жилим
приміщенням, шляхом зняття особи з
реєстраційного обліку, залежить від
вирішення питання про право
користування такої особи жилим
приміщенням відповідно до норм
житлового та цивільного законодавства
(наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР;
стаття 405 ЦК), а саме від вирішення
однієї із таких вимог: про позбавлення
права власності на жиле приміщення; про
позбавлення права користування жилим
приміщенням; про визнання особи
безвісно відсутньою; про оголошення
фізичної особи померлою.

Однак питання про позбавлення
відповідачів права користування
спірним жилим приміщенням не було
предметом спору у даній справі й такі
вимоги позивачем не пред'являлися.

Суд першої інстанції з достатньою
повнотою з'ясував обставини справи, які
мають значення для справи, перевірив
доводи і заперечення сторін, дослідив
надані ними докази, яким дав правильну
оцінку, та постановив законне й
обґрунтоване рішення.

Перевірені колегією доводи
апеляційної скарги до уваги прийняті
бути не можуть, оскільки вони не
спростовують висновків суду і не
містять посилання на нові факти або
засоби доказування, які мають значення
для справи, а вказані в скарзі
посилання на допущені судом порушення
норм матеріального та процесуального
права не підтверджені належними
доказами.

За таких обставин підстав для
скасування чи зміни рішення суду
колегія суддів не вбачає.

В мотивувальній частині рішення
місцевий суд послався на ст. ст. 109, 116 ЖК
України, які передбачають підстави
виселення без надання громадянам
іншого жилого приміщення, на
застосуванні яких як підстави
заявленої в позові вимоги ОСОБА_7 не
посилався, тому вказані норми
матеріального права як безпідставно
зазначені підлягають виключенню з
ухваленого в справі рішення.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 303, 307-308 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 15 вересня 2014 року
залишити без змін.

Виключити з мотивувальної частини
рішення посилання суду на ст. ст. 109, 116
ЖК України.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили негайно після її
проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: