Справа № 489/4126/14-ц
Номер провадження 2/489/1876/14
РІШЕННЯ

Іменем України

01 вересня 2014 року
місто
Миколаїв

Ленінський районний суд міста
Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

при секретарі Антоненко А. С.,

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Миколаєві ивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Миколаївської
міської ради про визнання права
власності на земельну ділянку,

встановив

В червні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_2 Миколаївської
міської ради (далі - ММР), мотивуючи свої
вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її
сестра ОСОБА_3 і після її смерті
відкрилась спадщина на 7/25 часток
житлового будинку АДРЕСА_1 та на частку
земельної ділянки, яка перебувала у
спільній власності позивача і
померлої, та є загальною площею 0,1000 га.

27.06.2012 померла залишила заповіт,
посвідчений приватним нотаріусом
Миколаївського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, яким заповідала їй все
належне їй майно.

02.08.2013 вона звернулась до Другої
Миколаївської державної нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини.

24.02.2014 нею було отримано свідоцтво про
право на спадщину за заповітом на 7/25
часток житлового будинку з
господарськими та побутовими
спорудами АДРЕСА_1.

Разом із тим, видати таке свідоцтво на
спадкову частку земельної ділянки
нотаріус немає можливості, оскільки
правовстановлюючі документи на
земельну ділянку не відповідають
вимогам закону, оскільки є виправлення
та не визначено частку померлої.

Посилаючись на те, що єдиним правовим
способом поновлення її порушеного
права є звернення до суду, позивач
просила суд визнати за нею право
власності на земельну ділянку, яка
складається з частки площею 0,280 га у
межах, згідно з планом, яка розташована
за адресою: АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за заповітом, посвідченим
приватним нотаріусом Миколаївського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
27.06.2012 за реєстр. № 1445, після смерті
сестри ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та
частки площею 0,720 га у межах, згідно з
планом, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1

В судовому засіданні позивач
підтримала позов, посилались на
обставини викладені у позові, просила
позов задовольнити.

Відповідач подала заяву, якою визнала
позовні вимоги.

Миколаївська міська рада свого
представника в судове засідання не
направила, про час та місце розгляду
справи повідомлялись належним чином,
про причини неявки суду невідомо.

Вислухавши пояснення позивача,
дослідивши матеріали справи, судом
встановлено такі обставини та
відповідні правовідносини.

На підставі договору дарування від
25.03.1986, посвідченого Другою
Миколаївською державною нотаріальною
конторою та зареєстрованому за реєстр.
№ 2-1776 та зареєстрованому в ММБТІ 05.08.1992
за № 4624, 7/25 частин житлового будинку з
відповідною часткою господарських та
побутових будівель і споруд за адресою:
АДРЕСА_1 належали ОСОБА_3 (а. с. 11-12).

Крім того, на підставі Державного акту
на право спільної власності на землю
серії 1У-МК №014364 від 09.09.2000, ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 на праві спільної сумісної
власності на підставі рішення від
11.07.2000 № 21/14, належить земельна ділянка
площею 0,1000 га за адресою: АДРЕСА_1 (а. с.
15).

27.06.2012 ОСОБА_3 залишила заповіт,
посвідчений приватним нотаріусом
Миколаївського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, зареєстрований в
реєстрі за № 1445, яким заповідала все
належне їй майно ОСОБА_1 (а. с. 6; 10).

Згідно з свідоцтвом про смерть серії
НОМЕР_1 ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1
року, а/з № 21 (а. с. 5).

Згідно з свідоцтвом про право на
спадщину за заповітом, посвідченим
державним нотаріусом Другої
миколаївської державної нотаріальної
контори Постарниченко Н. В.,
зареєстрованим в реєстрі за № 4-227,
ОСОБА_1 отримала право на спадщину, яка
складається з 7/25 часток житлового
будинку з відповідною часткою
господарських та побутових будівель та
споруд АДРЕСА_1. Її право зареєстроване
в Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно (а. с. 17; 18).

Разом із тим, 24.02.2014 ОСОБА_1 отримано
постанову Другої Миколаївської
державної нотаріальної контори про
відмову у вчиненні нотаріальних дій, в
якій їй роз'яснено, що видати свідоцтво
про право на спадщину за законом на
частку земельної ділянки за адресою:
АДРЕСА_1 нотаріус немає можливості в
зв'язку з тим, що правовстановлюючі
документи на земельну ділянку не
відповідають вимогам закону (а. с. 20).

Позивач зазначає, що єдиним правовим
способом поновлення її порушеного
права є звернення до суду з даним
позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 ЗК України
земельна ділянка може знаходитись у
спільній власності з визначенням
частки кожного з учасників спільної
власності (спільна часткова власність)
або без визначення часток учасників
спільної власності (спільна сумісна
власність).

Відповідно до ч. 4 ст. 120 ЗК України у
разі набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, що
перебувають у власності, користуванні
іншої особи, припиняється право
власності, право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані ці об'єкти. До особи, яка
набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, розміщені
на земельній ділянці, що перебуває у
власності іншої особи, переходить
право власності на земельну ділянку
або її частину, на якій вони розміщені,
без зміни її цільового призначення.

Оскільки, померлій ОСОБА_3 належало 7/25
часток житлового будинку з відповідною
часткою господарських та побутових
будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1
то суд вважає, що частка померлої у
праві спільної сумісної власності на
земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 -
складає 7/25 часток.

Виходячи з того, що загальна площа
земельної ділянки складає 0,1000 га, площа
земельної ділянки померлої ОСОБА_3
складає 0,028 га в межах, згідно з планом,
а площа земельної ділянки позивача - 0,072
га.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщина) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця) до
інших осіб (спадкоємців).

У відповідності зі ст. 1223 ЦК право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті.

Враховуючи, що позивач прийняла
спадщину після смерті ОСОБА_3, до неї в
порядку спадкування переходить право
власності на 0,028 га. Оскільки, державний
акт, що є правовстановлюючим
документом на право власності на
земельну ділянку і позивача також, суд
вважає за можливе визнати за позивачем
право власності на земельну ділянку, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1
загальною площею 0,1 га, з яких 0,028 га в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_3 та 0,072 га, які належали
позивачу згідно державного акта
виданого на підставі рішення
Миколаївської міської ради від 11.07.2000
за № 21/14.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши докази долучені до
матеріалів справи щодо їх належності і
допустимості, оцінивши їх в сукупності,
суд дійшов висновку про те, що позов
обґрунтований, а відтак підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК
України, суд

вирішив

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, Миколаївської
міської ради про визнання права
власності на земельну ділянку
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
земельну ділянку, загальною площею 0,1
га, розташовану по АДРЕСА_1

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Миколаївської
області через Ленінський районний суд
м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особою, яка не була
присутня під час проголошення рішення -
з моменту отримання копії рішення.

Суддя
В. В.
Кокорєв