Справа № 129/1611/14-ц
Провадження по справі № 2/129/431/2014
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.07.2014 року
м. Гайсин

Суддя Гайсинського районного
суду Ковчежнюк В. М., вивчивши матеріали
позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
поділ спільного майна подружжя, -

Встановив:

Ухвалою суду від 17.06.2014 р. позовна заява
залишена без руху як така, що не
відповідає вимогам ст. 119 ЦПК України,
оскільки:

1). відсутні докази про дійсні вартість
спірного майна і ціну позову (ст.80 ЦПК
України), докази про визначення дійсної
його вартості сторонами та докази про
сплату судового збору відповідно до
дійсної вартості спірного майна на час
звернення до суду;

2). відсутні докази про дійсну вартість
вантажопасажирського транспортного
засобу ПАЗ 3742 № НОМЕР_1;

3). враховуючи неможливість свавільного
позбавлення особи права на житло, не
зазначено про наявність у відповідача
іншого житла, його згоду на
запропонований відповідачкою варіант
розподілу спірного майна, за яким
житлова квартира стає власністю лише
позивачки; не заявлено про реальну
згоду сплатити відповідачу половину
дійсної вартості спірної квартири за
наявності його згоди;

4). вимоги про визнання права власності
на малу архітектурну форму в м.Гайсині
по вул.1Травня-121-к заявлено всупереч
ст.28 ЗУ «Про регулювання містобудівної
діяльності, ст.21 Закону України «Про
благоустрій населених пунктів»,
відповідно до яких мала архітектурна
форма виготовляється з полегшених
конструкцій і встановлюється
тимчасово без закладання фундаменту і
відповідно до ст.181 ЦК України,
Державного класифікатора будівель та
споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом
Держстандарту України від 17.08.2000 №507 не
є нерухомістю;

5). всупереч ст.119 ЦПК України до неї не
долучено належно засвідчених копій
доказів (документів), зазначених у
самій заяві, ксероксні відбитки яких до
уваги не беруться тому, що за змістом ч.
2 ст. 59, ст. 64 ЦПК України у визначених
законом випадках допустимими доказами
підтвердження певних обставин в
судових справах є оригінали чи копії
письмових доказів, зокрема, документів,
що містять відомості про ці обставини.

Відповідно до ст.ст.1, 2 Закону
України «Про інформацію» інформацією є
будь-які відомості, що можуть бути
збережені, зокрема, на матеріальних
носіях, а достовірність (юридична
вірогідність) інформації є одним з
основних принципів інформаційних
відносин.

Згідно з ДСТУ 2732:2004 «Діловодство й
архівна справа; терміни та визначення
понять»

- п.п.3.3 документ - це інформація,
зафіксована на матеріальному носії,
основною функцією якого є зберігати та
передавати її в часі та просторі;

- п.3.11 службовий документ - це
документ, який створила або отримала
установа (чи інший суб'єкт
господарювання) в процесі діяльності;

- п.3.12 юридична сила (службового
документа) - це властивість службового
документа, надана чинним
законодавством, яка є підставою для
вирішення правових питань, здійснювати
правове регулювання і (або)
управлінські функції;

- п.3.13 оригінал (службового
документа) - це примірник службового
документа, що першим набуває юридичної
сили;

- п.3.15 незасвідчена копія
(службового документа) - це копія
службового документа, в якій немає
реквізитів, що надають їй юридичної
сили;

- п.3.16 засвідчена копія (службового
документа) - це копія службового
документа, що містить реквізити, які в
окремих випадках надають їй юридичної
сили оригіналу;

- п.3.17 витяг (зі службового
документа) - це засвідчена копія
частини тексту службового документа;

- п.4.14 реквізит (службового
документа) - це інформація, зафіксована
в службовому документі для його
ідентифікування, організування обігу і
(або) надання йому юридичної сили.

За ст.ст. 1, 75-77 Закону України «Про
нотаріат», главою 7 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України
(Наказ Міністра юстиції України від
22.02.2012 р. № 296/5), п. 9 ч. 1 ст. 20 Закону «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність»
засвідчення вірності копій документів
з метою надання їм юридичної
вірогідності (достовірності)
здійснюється нотаріусами, посадовими
особами органів місцевого
самоврядування, а також адвокатами у
справах, які вони ведуть (ведення
адвокатом справи клієнта починається з
моменту взяття зобов'язання про
надання юридичної допомоги).

За змістом ч. 1 ст. 20, п.6 ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 21
Закону «Про адвокатуру та адвокатську
діяльність» договір про надання
правової допомоги адвоката має
виконуватися належним чином, на
користь правам, свободам і законним
інтересам клієнта, а приписи ч. 3 ст. 27
ЦПК України зобов'язують осіб, які
беруть участь у справах, в т.ч.
адвокатів, добросовісно здійснювати
свої процесуальні права і виконувати
процесуальні обов'язки.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України
цивільні справи мають бути розглянуті
та вирішені протягом розумних строків,
а ч. 2 ст. 158 ЦПК України дозволяє суддям
вирішувати цивільні справи без осіб,
які беруть участь у справах, за
наявності їх письмових клопотань.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод
розгляд судом упродовж розумного
строку справи особи є її
основоположним правом.

Відповідно до ст.ст.119,258 ЦПК України у
позовній заяві про встановлення
юридичного факту викладаються зміст
позовних вимог, обставини і докази на
їх підтвердження, перелік доданих
письмових доказів (документів).

Системне (комплексне) розуміння
зазначених норм дає підстави для
висновків, що:

1) адвокат зобов'язаний надавати
належну (якісну) правову допомогу
клієнту, яка б забезпечувала
реалізацію його прав, у т.ч. права на
розгляд справи у розумний строк;

2) розгляду справи у розумний строк
сприяє складання заяв і позовних заяв
відповідно до встановлених
процесуальним законом вимог і з
урахуванням змісту матеріального
закону, що регулює відповідні
правовідносини, долученням необхідних,
достатніх, допустимих (з юридичною
силою) та достовірних (юридично
вірогідних) письмових доказів.

3) Допустимими (з юридичною силою) і
достовірними (юридично вірогідними)
письмовими доказами можливо визнавати
лише їх оригінали або належно
засвідчені копії оригіналів;

4) належно засвідченими копіями
оригіналів письмових документів
визнаються, зокрема, їх ксеро-, факсо-,
та фотокопії за умови засвідчення
нотаріусами, посадовими особами
органів місцевого самоврядування, а
також адвокатами у справах, які вони
ведуть;

5) складання адвокатами заяв і
позовних заяв без належних викладення
змісту позовних вимог, обґрунтування
їх обставинами, зазначення доказів на
підтвердження кожної обставини, без
долучення належно засвідчених копій
письмових доказів (документів) є
неналежним (неякісним) наданням
правової допомоги клієнтам, оскільки
тягне залишення таких заяв і позовних
заяв без руху відповідно до ст. 121 ЦПК
України, перешкоджає швидкому, в тому
числі без участі сторін, розгляду справ
і спричиняє порушення права заявників
на вирішення їх справ упродовж
розумного строку.

6) адвокати зобов'язані складати
якісні за змістом (законні) заяви і
позовні заяви з долученням до них
належно засвідчених ними самими, чи
нотаріусами, посадовими особами
органів місцевого самоврядування
копій письмових доказів (документів).

У визначений строк, а саме до 08.07.2014 р.
недоліки позовної заяви не виправлені,
тому її необхідно вважати неподаною і
повернути позивачці.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України
«Про судовий збір» позивачці необхідно
повернути сплачені нею 675,00 грн.
судового збору за квитанцією № QS21853107
від 03.06.2014 р.

Керуючись ч.2 ст. 121 ЦПК України, -

Ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
поділ спільного майна подружжя визнати
неподаною і повернути позивачці.

Зобов'язати компетентних
посадових осіб уповноважених
державних установ Гайсинського району
повернути сплачені ОСОБА_1 675,00 грн.
судового збору за квитанцією № QS21853107
від 03.06.2014 р.

Ухвала може бути оскаржена протягом
п'яти днів до апеляційного суду
Вінницької області.

Суддя: