Ухвала

Іменем України

08 жовтня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Ткачука О.С. Висоцької
В.С. Умнової О.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором за касаційною скаргою ОСОБА_4
на рішення Ленінського районного суду
м. Запоріжжя від 29 січня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Запорізької
області від 12 серпня 2014 року,

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду з
указаним позовом, посилаючись на те, що
відповідно до умов кредитного договору
від 17 вересня 2007 року ОСОБА_4 отримав
кредитні кошти у розмірі 1 560 грн. 90 коп.
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 12 % річних. У
результаті порушення умов кредитного
договору за ним утворилася
заборгованість, яку він добровільно не
погасив. Ураховуючи викладене, позивач
просив стягнути з відповідача кредитну
заборгованість у розмірі 27 889 грн. 40 коп.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 29 січня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Запорізької області
від 12 серпня 2014 року, позов ПАТ КБ
«ПриватБанк» задоволено частково.
Стягнуто зі ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» кредитну заборгованість
у розмірі 13 620 грн. 16 коп. Розподілено
судові витрати.

У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить
скасувати судові рішення, посилаючись
на порушення судами норм матеріального
та процесуального права, й ухвалити
нове рішення про відмову в задоволенні
позову.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що судові рішення
ухвалені з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Частково, в межах строку позовної
давності, задовольняючи позов, суди на
підставі поданих сторонами доказів,
які належним чином оцінені (ст. 212 ЦПК
України), дійшли до правильного
висновку про те, що відповідач порушив
умови кредитного договору. При цьому
суди обґрунтовано вважали, що Умови
надання споживчого кредиту фізичним
особам, якими позовну давність
встановлено тривалістю у 5 років,
одночасно із заявою позичальника
складають предмет договору між ОСОБА_4
та ПАТ КБ «ПриватБанк».

Інші доводи касаційної скарги
висновків судів не спростовують.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судові
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 29 січня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Запорізької області
від 12 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ткачук О.С. Висоцька
В.С. Умнова О.В.