АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2365/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 30, 34 Ткаченко С. Є.
Доповідач в апеляційній інстанції
Трюхан Г. М. УХВАЛА
25 вересня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоТрюхана Г. М.суддівМагди Л.
Ф. , Сіренка Ю. В. при
секретаріНаконечній М.М.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення
Чигиринського районного суду
Черкаської області від 22 липня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6,
третя особа ПАТ "СК Провідна" про
відшкодування матеріальних збитків,
заподіяних в результаті
дорожньо-транспортної пригоди,
Вивчивши матеріали справи, колегія
суддів, -
в с т а н о в и л а :
В червні 2014 року ОСОБА_7 звернувся до
суду з вказаним позовом до ОСОБА_6,
третя особа ПрАТ "СК Провідна",
посилаючись на те, що 26 вересня 2013 року
о 20 год.30хв. в м.Чигирині по
вул.Черкаській під час його керування
НОМЕР_1, та керування відповідачем
автомобілем «Фольксваген Гольф», д.н.з.
НОМЕР_3, сталася дорожньо-транспортна
У зв'язку з цим по факту ДТП інспектором
ДАІ було складено відносно позивача
адміністративний протокол про те, що
він проявив неуважність та
недотримання безпечної дистанції руху
і скоїв зіткнення з автомобілем
«Фольксваген Гольф», який рухався
попереду нього в попутному напрямку.
Даний протокол було оскаржено ним до
Придніпровського районного суду
м.Черкаси, який згідно до постанови
суду від 27 листопада 2013 року, було
скасовано, а провадження в
адміністративній справі про
притягнення його до адміністративної
відповідальності по ст.124 КУпАП закрито
за відсутністю в його діях складу
адміністративного правопорушення та
зазначено, що водій ОСОБА_6 грубо
порушив вимоги п.1.1 Правил дорожнього
руху України (розділ 34 ГІДР «дорожня
розмітка»), що і являється
безпосередньою причиною даної
дорожньо-транспортної пригоди та
зіткнення автомобілів.
Відповідно до постанови апеляційного
суду Черкаської області вказана
постанова суду залишена без змін.

Вина відповідача також
підтверджується квитанцією № 1463 від 27
вересня 2013 року про сплату ним штрафу в
розмірі 255грн.

Посилаючись на те, що внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди його
автомобілю спричинені технічні
пошкодження і, згідно до висновків
автотоварознавчого дослідження від 14
січня 2014 року, вартість збитків
становить 15357 грн. 23 коп., які відповідач
в добровільному порядку не
відшкодовує, позивач просив стягнути
їх з відповідача, а також всі понесені
ним судові витрати.

Рішенням Чигиринського районного суду
Черкаської області від 22 липня 2014 року
позов задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального права,
просить рішення скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши пояснення осіб, які
з'явились в судове засідання,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає до
відхилення з слідуючих підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено,
що рішення повинно бути законним і
обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка
правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Суд в ході розгляду справи встановив,
що 26 вересня 2013 року о 20 год.30 хв. під час
руху по вул.Черкаській, що в м.Чигирині,
автомобіля ВАЗ 21154, д.н.з. НОМЕР_1, під
керуванням позивача, та автомобіля
«Фольксваген Гольф», д.н.з. НОМЕР_3, під
керуванням відповідача, сталася
дорожньо-транспортна пригода.

У зв'язку з цим інспектором ВДАІ
Чигиринського РВ УМВС України в
Черкаській області було складено
протокол про адміністративне
правопорушення № 429552 від 27 вересня 2013
року, згідно до якого позивача було
притягнуто до адміністративної
відповідальності по ст.124 КУАП за
порушення п. 13.1 Правил дорожнього руху
України.

Проте, провадження в адміністративній
справі про притягнення позивача до
адміністративної відповідальності по
ст.124 КУпАП було закрито за відсутністю
в його діях складу адміністративного
правопорушення, що підтверджується
постановою Придніпровського районного
суд м.Черкаси від 27 листопада 2013 року.

Більше того в даній постанові суду
вказано та встановлено районним судом
грубе порушення ОСОБА_6 п.9.4, п.10.1 та п.1.1
розділу 34 Правил дорожнього руху
України.

Відповідно до постанови апеляційного
суду Черкаської області від 26 грудня 2013
року вище вказана постанова
Придніпровського районного суду
м.Черкаси від 27 листопада 2013 року
залишена без змін.

А у відповідності до вимог ч.3 ст.61 ЦПК
України обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Також факт порушення відповідачем п.1.1
розділу 34 (дорожня розмітка) Правил
дорожнього руху України підтверджено
даними протоколу про адміністративне
правопорушення № 429551 від 27 вересня 2013
року, з якого слідує, що останній
визнав, що допустив вказане порушення і
перетнув суцільну лінію розмітки, та
постановою в справі про
адміністративне правопорушення № 314703
від 27 вересня 2013 року про притягнення
його до адміністративної
відповідальності по ч.1 ст.122 КУпАП та
накладення штрафу в розмірі 255 грн.,
який відповідачем було сплачено, що
підтверджується квитанцією № 1463 від 27
вересня 2013 року.

Доводи відповідача про відсутність
його вини в спричиненні ДТП та
заподіянні внаслідок цього збитків
позивачеві спростовуються вище
наведеними доказами та обґрунтовано
були спростовані районним судом.

Цивільно-правова відповідальність
власника наземного транспортного
засобу автомобіля «Фольксваген Гольф»,
д.н.з. НОМЕР_3 була застрахована в
страховій компанії ПАТ «СК «Провідна»,
факт страхування автомобіля
підтверджується страховим полісом №
АВ/8753263, який виданий 19 листопада 2012
року та діяв по 18 листопада 2013року.

У відповідності до проведеного
автотоварознавчого дослідження за № 03
від 14 січня 2014 року розмір шкоди
складає 15 357 грн. 23 коп.

Відповідно до ст.1187 ЦК України
джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів, механізмів та
обладнання, використанням, зберіганням
хімічних, радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Частиною 1 ст.1188 ЦК України передбачено,
що шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме: 1) шкода, завдана
одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою; 2) за
наявності вини лише особи, якій завдано
шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за
наявності вини всіх осіб, діяльністю
яких було завдано шкоди, розмір
відшкодування визначається у
відповідній частці залежно від
обставин, що мають істотне значення.

Тому за вказаних обставин суд першої
інстанції дійшов до правильного
висновку про наявність підстав для
відшкодування шкоди, яка була
заподіяна позивачу внаслідок
пошкодження автомобіля ВАЗ 21154, д.н.з.
НОМЕР_1 під час дорожньо-транспортної
пригоди, за участі автомобіля, яким
керував відповідач ОСОБА_6 Оскільки
саме з вини останнього сталася дана
дорожньо-транспортна пригода. При
цьому суд також правильно визначив
розмір відшкодування спричиненої
матеріальної шкоди, який доводиться
зібраними доказами та був визнаний
сторонами.

Визначаючи особу, яка має відшкодувати
заподіяну позивачу шкоду, суд повно та
всебічно дослідив обставини справи,
надані сторонами докази та правильно
застосував норми матеріального права.

Відповідно до ст.1194 ЦК України особа,
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Статтею 35 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» передбачено, що у разі
невиконання особою, відповідальність
якої застрахована, обов'язку
письмового надання страховику, з яким
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності (у передбачених
випадках - МТСБУ), повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого МТСБУ зразка, шкода
відшкодовується завдавачем шкоди.

До заяви про виплату страхового
відшкодування додаються документи, які
мають відношення до даної
дорожньо-транспортної пригоди,
завірені у встановленому порядку.

Разом з тим, для виплати страхового
відшкодування ПАТ «СК «Провідна»
необхідна встановлена у судовому
порядку вина страхувальника (водія
застрахованого автомобіля) у вчиненні
ДТП, а саме: належним чином завірена
копія постанови про притягнення до
адміністративної відповідальності
страхувальника або обвинувальний
вирок суду відносно водія
застрахованого автомобіля, які набрали
законної сили. Саме ці документи
визначають винну особу у скоєнні ДТП
(настання цивільно-правової
відповідальності Страхувальника), та
особу що є у цій ДТП потерпілою або є
цивільним позивачем.

Враховуючи те, що ПАТ «СК «Провідна»
діє на умовах, визначених вище
вказаного Закону, обов'язок щодо
прийняття рішення стосовно виплати
страхового відшкодування виникає у ПАТ
«СК «Провідна» лише після наданих йому
визначених у ст. 35 Закону документів
про ДТП.

При цьому на момент подання позову до
суду та написання заперечень,
документи, які є необхідними для
з'ясування наявності підстав для
виплати страхового відшкодування, а
саме: постанова про притягнення до
адміністративної відповідальності
страхувальника, яка набрала законної
сили позивачем не надано, а тому у ПАТ
«СК «Провідна» відсутній обов'язок
щодо прийняття рішення по суті.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 6 від 27
березня 1992 року «Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» суди, розглядаючи
позови про відшкодування шкоди,
повинні мати на увазі, що шкода,
заподіяна майну особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої були неправомірними та є
вина зазначеної особи.

Отже, даний факт ще раз підтверджує те,
що однією з підстав для виплати
страхового відшкодування потерпілому
(іншій особі, яка має право на отримання
відшкодування) є наявність в діях
застрахованої особи вини.

Встановивши, що ОСОБА_6, як власник
автомобіля «Фольксваген Гольф», д.н.з.
НОМЕР_3 не дотримався вимог ст.35 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» та не надав ПАТ «СК «Провідна»
копію постанови про притягнення до
адміністративної відповідальності
страхувальника або обвинувальний
вирок суду відносно водія
застрахованого автомобіля, які набрали
законної сили. Саме ці документи
витрачають винну особу у скоєнні ДТП
(настання цивільно-правової
відповідальності страхувальника), та
особою, що є у даному ДТП потерпілою або
є цивільним позивачем.

Підсумовуючи вищевикладене судова
колегія вважає, що доводи апеляційної
скарги суттєвими не являються і не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Колегія суддів вважає, що рішення суду
першої інстанції відповідає
матеріалам справи, обґрунтоване
наявними в справі доказами, а доводи
апеляційної скарги, ретельно
перевірені судом апеляційної
інстанції і не спростовують висновків
суду та не мають в собі підстав,
визначених ст. 309 ЦПК України, за
наявності яких можливе скасування
судового рішення.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Чигиринського районного суду
Черкаської області від 22 липня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6,
третя особа ПАТ "СК Провідна" про
відшкодування матеріальних збитків,
заподіяних в результаті
дорожньо-транспортної пригоди -
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає чинності негайно після її
проголошення але може бути оскаржена
до суду касаційної інстанції на
протязі двадцяти днів, починаючи з часу
проголошення ухвали.

Головуючий :

Судді :