У х в а л а

ІМенем УКраїни

8 жовтня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Ізмайлової Т.Л.,
Мостової Г.І.,

Наумчука М.І., Остапчука Д.О.,

розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до публічного акціонерного
товариства «ВТБ Банк» (далі - ПАТ «ВТБ
Банк»), треті особи: товариство з
обмеженою відповідальністю «Тегател»
(далі - ТОВ «Тегател»), приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, про
визнання договорів недійсними та
припинення правовідношення, за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
апеляційного суду Харківської області
від 19 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом, в якому просив визнати
недійсними генеральну угоду № 105/08 від 9
червня 2008 року, укладену між ТОВ
«Тегател» та ПАТ «ВТБ Банк» на
відкриття мультивалютної кредитної
лінії на суму, еквівалентну 900 000
доларів США, на термін до 8 червня 2018
року та договір про надання
банківської гарантії №
03.46 -105/08-ДГ від 9 червня 2008 року,
укладений між ТОВ «Тегател» та ПАТ «ВТБ
Банк» на забезпечення виконання ТОВ
«Тегател» грошових зобов'язань перед
ТОВ «Астеліт» за укладеним між ними
договором від 28 квітня 2007 року з
терміном дії гарантії з 10 липня 2008 року
по 8 липня 2009 року включно. Вказував на
те, що від імені ТОВ «Тегател» вони
підписані не ОСОБА_5, а невстановленою
особою, що підтверджується висновком
судово-почеркознавчої експертизи № 9331
від 22 січня 2014 року, проведеної
Харківським науково-дослідним
інститутом судових експертиз ім. засл.
проф. М.С. Бокаріуса у кримінальній
справі, порушеній 29 грудня 2011 року за
фактом вчинення злочину, передбаченого
ч. 1 ст. 358 КК України, щодо підроблення
документу. Таке свідчить про
недійсність цих правочинів.

На забезпечення виконання умов
генеральної угоди, договору про
надання банківської гарантії №
03.46-105/08-ДГ від 9 червня 2008 року між ПАТ
«ВТБ Банк» та його, ОСОБА_3, довіреною
особою ОСОБА_7, був укладений договір
іпотеки від 9 червня 2008 року №
03.46-105/08-ДІ, предметом якого є нежитлові
приміщення загальною площею 664,9 кв. м,
розташовані за адресою: АДРЕСА_1.
Наслідком недійсності основного
зобов'язання є припинення дії договору
іпотеки № 03.46-105/08-ДІ від 9 червня 2008
року, укладеного між представником
позивача ОСОБА_7 та ПАТ «ВТБ Банк».
Оскільки приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 було накладено заборону
відчуження нерухомості, розташованої
по АДРЕСА_1, яка належить йому на праві
приватної власності, то у разі
припинення дії договору іпотеки має
бути знята заборона відчуження
вказаного нерухомого майна.
Посилаючись на наведене, просив
задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Харкова від 7 травня 2014 року позов
задоволено. Визнано недійсною
генеральну угоду № 105/08 від 9 червня 2008
року, яка укладена між ТОВ «Тегател» та
ПАТ «ВТБ Банк», з моменту укладення.
Визнано недійсним договір про надання
банківської гарантії №
03.46-105/08-ДГ, укладений між ТОВ «Тегател»
та ПАТ «ВТБ Банк», з моменту укладення.
Визнано недійсним договір іпотеки №
03-46-105/08-ДШ від 9 червня 2008 року, який
укладений між ОСОБА_3 та ПАТ «ВТБ Банк».
Припинено правовідношення між ОСОБА_3
та ПАТ «ВТБ Банк», що викладене в
договорі іпотеки № 03-46-105/08-ДШ від 9
червня 2008 року. Зобов'язано приватного
нотаріуса Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_4 виключити
з Єдиного реєстру іпотек та заборон на
відчуження запис про іпотеку та
заборону на відчуження нерухомого
майна, а саме: нежитлових приміщень
першого поверху 1-11, другого поверху 1-9,
третього поверху 1- 4, мансарди 5,6,
загальної площею 664,9 кв. м у будівлі літ.
«Р-3», що розташовані за адресою:
АДРЕСА_1, заставною вартістю 2 791 741 грн,
які належать ОСОБА_3 на праві приватної
власності. Вирішено питання про
відшкодування судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 19 червня 2014
року рішення Ленінського
районного суду м. Харкова від 7 травня
2014 року скасовано та ухвалено нове
рішення про відмову у задоволенні
позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції, посилаючись на порушення
судом норм процесуального права та
неправильне застосування норм
матеріального права, залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове про
відмову у задоволенні позову,
апеляційний суд виходив із того, що
позивач не може оспорювати основне
зобов'язання, на забезпечення якого
укладалася іпотека, оскільки не є його
стороною, а тому відсутні підстави для
визнання договору іпотеки недійсним.
Крім того, не підписання генеральної
угоди і договору банківської гарантії
від імені ТОВ «Тегател» вказаною в них
особою не доведено.

Проте з такими висновками суду
погодитися не можна.

Судами встановлено, що 9 червня 2008 року
між ПАТ «ВТБ Банк» та ТОВ «Тегател»
було укладено генеральну угоду № 105/08,
відповідно до п. 1.1. якої банк на
положеннях та умовах зазначеної угоди
зобов'язується надати ТОВ «Тегател»
кредитні кошти в порядку і на умовах,
визначених у кредитних договорах,
договорах про відкриття
мультивалютної кредитної лінії,
договорах про відкриття кредитної
лінії, договорах про відкриття
валютної кредитної лінії, договорах
про надання гарантії, овердрафту та
договорах про відкриття акредитиву,
укладених у рамках цієї угоди і які є
невід'ємними її частинами.

9 червня 2008 року між ПАТ «ВТБ Банк» та
ТОВ «Тагетел» у рамках генеральної
угоди укладено договір про надання
банківської гарантії №
03.46-105/08-ДГ, відповідно до п. 3.1. якого
виконання зобов'язань принципала за
цим договором забезпечується заставою
згідно іпотечному договору № 03.64-105/08-ДІ
від 9 червня 2008 року, укладеного між ПАТ
«ВТБ Банк» та ОСОБА_3

На забезпечення виконання в повному
обсязі зобов'язань позичальника перед
іпотекодержателем за генеральною
угодою та договорами, що укладені та
можуть бути укладені на її підставі, 9
червня 2008 року між ПАТ «ВТБ Банк» та
ОСОБА_3, який є майновим поручителем ТОВ
«Тегател», було укладено іпотечний
договір № 03.46-105/08-ДІ, предметом якого
відповідно до п.п. 1.1, 1.2 є передача
іпотекодавцем іпотекодержателю в
іпотеку нерухомого майна, зазначеного
в п. 1.3 цього договору.

Згідно з вимогами ст. ст. 202, 204, ч. 1 ст. 215
ЦК України, правочином є дія особи,
спрямована на набуття, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків, він є правомірним, якщо його
недійсність прямо не встановлена
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦПК
України.

Недійсність основного зобов'язання
(вимоги) спричиняє недійсність
правочину щодо його забезпечення, якщо
інше не встановлено цим Кодексом (ч. 2
ст. 548 ЦК України).

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про
іпотеку» іпотекою може бути
забезпечене виконання дійсного
зобов'язання або задоволення вимоги,
яка може виникнути в майбутньому на
підставі договору, що набрав чинності.
Іпотека має похідний характер від
основного зобов'язання і є дійсною до
припинення основного зобов'язання або
до закінчення строку дії іпотечного
договору.

З огляду на наведене, висновок
апеляційного суду про те, що позивач не
може оспорювати генеральну угоду та
договір про надання банківської
гарантії є помилковим, оскільки з їх
недійсністю як основних зобов'язань,
які забезпечувались іпотекою,
пов'язується недійсність останньої.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Статтею 60 ЦПК України на сторін
покладено обов'язок довести ті
обставини, на які вони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, щодо
яких у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Згідно із ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд
сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи: роз'яснює
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки; попереджує про
наслідки вчинення або невчинення
процесуальних дій і сприяє
здійсненню їхніх прав у випадках,
встановлених цим Кодексом.

Однак, суд апеляційної інстанції на
порушення норм процесуального права,
дійшовши висновку про те, що висновок
судово-почеркознавчої експертизи № 9331
від 22 січня 2014 року, проведеної
Харківським науково-дослідним
інститутом судових експертиз ім. засл.
проф. М.С. Бокаріуса не можна визнати
належним та допустимим доказом у
справі, на підтвердження дефекту волі
ТОВ «Тегател» при укладанні ним з ПАТ
«ВТБ Банк» оспорюваних позивачем
ОСОБА_3 договорів, не дав ніякої оцінки
висновку судово-почеркознавчої
експертизи, проведеної
науково-дослідним
експертно-криміналістичним центром ГУ
МВС на підставі звернення слідчого СВ
Ленінського РВ ХМУ УМВС України в
Харківській області, на який позивач
посилався на підтвердження своїх вимог
і який ним був поданий до суду.

Відповідно до статті 212 ЦПК України суд
оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо за
своїм внутрішнім переконанням.
Результати оцінки доказів
відображаються в рішенні, в якому
наводяться мотиви їх прийняття чи
відмови у прийнятті.

Усупереч вимогам ст. ст. 10, 57, 60, 137, 212, 303,
316 ЦПК України суд залишив поза увагою
доводи позивача, не дав оцінки
вказаному висновку експерта у
кримінальній справі, що призвело до
неповного з'ясування дійсних обставин
справи.

Допущені апеляційним судом при
розгляді справи порушення норм
процесуального права (ст. ст. 10, 60, 179 ЦПК
України) унеможливили встановлення
фактичних обставин, що мають значення
для правильного вирішення спору, тому
ухвалене ним рішення не відповідає
вимогам щодо законності й
обґрунтованості, що в силу ст. 338 ЦПК
України є підставою для його
скасування із передачею справи на
новий розгляд до цього суду.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення апеляційного суду Харківської
області від 19 червня 2014 року скасувати,
справу передати на новий розгляд до
цього суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. Кузнєцов Судді:Т.Л.
Ізмайлова Г.І. Мостова М.І. Наумчук
Д.О. Остапчук