Справа № 145/929/13-ц
Провадження №2/145/16/2014
РІШЕННЯ

іменем України

12.08.2014 р. Тиврівський районний суд
Вінницької області в складі:

головуючого Ратушняка І.О.

при секретарі Тихій О.Н.,

за участю представника
позивача ОСОБА_1

представника відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди, -

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до суду із позовною
заявою, в якій вказує, що 18 лютого 2009
року о 23 год. 30 хв. ОСОБА_4, керуючи
автомобілем «Фіат», рухаючись по
автодорозі Вінниця - Шпиків -
Комаргород, порушивши вимоги п. 12.1 ПДР
України, не вибравши безпечну
швидкість та не врахувавши дорожню
обстановку, не впорався з керуванням,
виїхав на смугу зустрічного руху, де
здійснив зіткнення з автомобілем
«Ауді» під його керуванням.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької
області від 19 вересня 2012 року було
встановлено, що відповідач вчинив з
необережності злочин, передбачений ч.І
ст. 286 КК України, при цьому суд ухвалив
ОСОБА_4 від кримінальної
відповідальності звільнити на
підставі п. «в» ст.1 ЗУ «Про амністію у
2011 році», а справу щодо нього закрити.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про
амністію в 2011», амністія не звільняє
від обов'язку відшкодувати заподіяну
злочином шкоду.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до висновку експерта НДЕКЦ
при УМВС України у Вінницькій області
від 19.01.2011 року № 225 розмір
матеріального збитку завданого йому як
власнику автомобіля «Ауді 100 2.8» д.н.з.
НОМЕР_1, 1992 року випуску в результаті
його пошкодження становить 58850, 40 грн.

За полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № ВВ/6333967 ним було отримано
страхове відшкодування в розмірі 25500
грн., що стверджується листом ЗАТ «СК
«Провідна» від 29.07.2009 року № 17-05/6664.

Таким чином, розмір невідшкодованого
збитку, завданого йому як власнику
автомобіля «Ауді 100 2.8» д.н.з. НОМЕР_1, 1992
року випуску становить 33350,40 грн.

Крім того, своїми діями ОСОБА_4 заподіяв
йому моральну шкоду, відшкодувати яку
добровільно він відмовляється.

Частиною 1 статті 1167 Цивільного кодексу
України передбачено, що моральна шкода,
завдана фізичній особі
відшкодовується особою, яка її завдала.

У відповідності з п.І.ч. 2 ст. 1167
Цивільного кодексу України, якщо шкоди
завдано каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я фізичної особи внаслідок дії
джерела підвищеної небезпеки, моральна
шкода відшкодовується незалежно від
вини фізичної особи, яка її завдала.

Внаслідок допущеного ОСОБА_4 зіткнення
з автомобілем, який перебував під його
керуванням, йому було завдано
ушкодження здоров'я, внаслідок чого він
був вимушений протягом місця
перебувати на стаціонарному лікуванні,
та моральну шкоду, яка полягає у
фізичному болю та стражданнях, які він
зазнав у зв'язку з ушкодженням здоров'я
а також у душевних стражданнях, яких
він зазнав у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо нього.

Розмір завданої йому моральної шкоди
він оцінює у 20000 грн. з наступних
міркувань.

Внаслідок протиправних дій ОСОБА_4 він
зазнав фізичного болю та пов'язаних із
цим страждань, вимушений був
перебувати на стаціонарному лікуванні,
був позбавлений можливості нормально
працювати. Так як він є приватним
підприємцем, працює з великим колом
контрагентів, він не міг здійснювати
свою діяльність, через його фізичний
стан в нього порушився звичний графік
роботи, він відчував ніяковість при
спілкуванні з партнерами по справах та
клієнтами. За таких обставин нормальні
умови його життя були порушені і він
вимушений був до них пристосовуватись.
Все це дає йому підстави оцінити
завдану йому моральну шкоду розмірі 20000
грн.

Оскільки відшкодувати йому шкоду у
добровільному порядку відповідач
відмовляється, він вимушений
звернутись до суду із даним позовом.

Просить стягнути з ОСОБА_4 на його
користь майнову шкоду в розмірі 33350,40
грн. та моральну шкоду в розмірі 20000,00
грн., завдану йому ушкодженням здоров'я.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позовні вимоги змінив,
оскільки відповідно до висновку
експерта ВВ КНДІСЕ від 22.04.2014 року №
482/483/14-21 вартість матеріального збитку,
завданого ОСОБА_3 як власнику
автомобіля АУДІ А 100 2.8 д.н. НОМЕР_1
складає 71 628,85 грн., а тому просить
стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
майнову шкоду в розмірі 71 628, 85 грн. та
моральну шкоду в розмірі 20 000 грн.

Представник відповідача ОСОБА_2
позовні вимоги про відшкодування
матеріальної шкоди визнає на 33350,40 грн.
(за висновком експерта від 19.01.2011 р. за
вирахуванням 25500 грн., сплачених за
страховим полісом) та частково
моральну шкоду.

Суд, вислухавши сторони, експерта,
дослідивши матеріали справи, вважає за
необхідне позов задоволити частково з
слідуючих підстав.

Відповідно до ч.4 ст.61 ЦПК України вирок
у кримінальному провадженні, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч.1 статті 1167 Цивільного
кодексу України моральна шкода,
завдана фізичній особі
відшкодовується особою, яка її завдала.

Відповідно до п.І ч. 2 ст. 1167 Цивільного
кодексу України, якщо шкоди завдано
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
фізичної особи внаслідок дії джерела
підвищеної небезпеки, моральна шкода
відшкодовується незалежно від вини
фізичної особи, яка її завдала.

Відповідно до ст.14 Закону України «Про
амністію» від 12.12.2008 року, амністія не
звільняє від обов'язку відшкодувати
заподіяну злочином шкоду, який
покладено на винну особу вироком або
рішенням суду.

Судом встановлено, що 18 лютого 2009 року о
23 год. 30 хв. ОСОБА_4, керуючи автомобілем
«Фіат», рухаючись по автодорозі
Вінниця - Шпиків - Комаргород, порушивши
вимоги п. 12.1 ПДР України, не вибравши
безпечну швидкість та не врахувавши
дорожню обстановку, не впорався з
керуванням, виїхав на смугу
зустрічного руху, де здійснив
зіткнення з автомобілем «Ауді» під
керуванням ОСОБА_3, який отримав
тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької
області від 19 вересня 2012 року (а.с.9)
ОСОБА_4 від кримінальної
відповідальності звільнено на
підставі п. «в» ст.1 ЗУ «Про амністію у
2011 році», а справу щодо нього закрито,
однак амністія не звільняє від
обов'язку відшкодувати заподіяну
злочином шкоду.

Відповідно до висновку експерта ВВ
КНДІСЕ №225 від 19.01.2011 р. розмір
матеріального збитку, завданий
власнику автомобіля АУДІ А 100 2.8 д.н.
НОМЕР_1, 1992 року випуску, в результаті
його пошкодження складає: 58850 грн. 40 коп.
(а.с.6-8).

За полісом обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів № ВВ/6333967 позивач ОСОБА_3
отримав страхове відшкодування в
розмірі 25500 грн., що стверджується
листом ЗАТ «СК «Провідна» від 29.07.2009
року № 17-05/6664.

Таким чином, розмір невідшкодованого
матеріального збитку, завданого
позивачу як власнику автомобіля «Ауді
100 2.8» д.н.з. НОМЕР_1, становить 33350,40 грн.
(58850,40-25500), які підлягають стягненню із
відповідача ОСОБА_4

Суд не бере до уваги висновок експерта
за результатами проведення
автотоварознавчої та
транспортно-трасологічної експертизи
від 22.04.2014 року № 482/483/14-21 (а.с.115-126),
оскільки вироком Тиврівського
районного суду від 11.07.2012 р. та Ухвалою
апеляційного суду Вінницької області
від 19 вересня 2012 року встановлено суму
матеріальних збитків, крім того,
експерт ОСОБА_5, що проводив
автотоварознавчу та
транспортно-трасологічну експертизи
від 22.04.2014 року № 482/483/14-21 (а.с.115-126) в
судовому засіданні підтвердивши свій
висновок, пояснити, чому різниця у
вартості матеріального збитку між
висновками експертизи від 19.01.2011 р. та
його висновком від 22.04.2014 р., не зміг.

Крім того, позивачу внаслідок
допущеного ОСОБА_4 зіткнення з
автомобілем, який перебував під його
керуванням, було завдано ушкодження
здоров'я, внаслідок чого він був
вимушений протягом місяця перебувати
на стаціонарному лікуванні, він зазнав
фізичного болю та пов'язаних із цим
страждань, був позбавлений можливості
нормально працювати. Так як він є
приватним підприємцем, працює з
великим колом контрагентів, він не міг
здійснювати свою діяльність, через
його фізичний стан в нього порушився
звичний графік роботи, він відчував
ніяковість при спілкуванні з
партнерами по справах та клієнтами. За
таких обставин нормальні умови його
життя були порушені і він вимушений був
до них пристосовуватись.

Суд, враховуючи викладене, характер та
обсяг заподіяних позивачу моральних і
фізичних страждань, вважає за доцільне
задоволити позовні вимоги про
стягнення моральної шкоди частково у
розмірі 2000 грн.

Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України суд
присуджує судові витрати з відповідача
в дохід держави пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.10, 11, 61, 88, 212, 213, 214,
215 ЦПК України, ст.ст. 1166, 1167 України,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України №6 від 27.03.1992 р. " Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди ," -

вирішив:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
майнову шкоду в розмірі 33350,40 грн. та
моральну шкоду в розмірі 2000 грн., а
всього 35350 (тридцять п'ять тисяч триста
п'ятдесят ) гривень 40 копійок.

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір в
прибуток держави в сумі 353 (тридцять
п'ятдесят три) грн. 50 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до апеляційного суду
Вінницької області через Тиврівський
районний суд протягом десяти днів з
дня його проголошення.

Суддя
Ратушняк І. О.