Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/4156/14
Головуючий у 1 інстанції: Перекупка І.Г.
Суддя-доповідач: Осоцький І.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 року
м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого:
Осоцького І.І.,

Суддів
Панкеєва О.В.,

Мануйлова Ю.С.,

При секретарі:
Буримі В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Державного
підприємства «Красноармійськвугілля»
на рішення Димитровського міського
суду Донецької області від 30 квітня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_3 до
Державного підприємства
«Красноармійськвугілля» про
відшкодування моральної шкоди,
пов'язаної з травмою отриманою на
виробництві, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Державного
підприємства «Красноармійськвугілля»
(далі ДП «Красноармійськвугілля») ВП
«шахта ім. О.Г.Стаханова» про
відшкодування моральної шкоди,
пов'язаної з травмою отриманою на
виробництві.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що 02.10.1984 року працюючи на
«шахті ім. О.Г. Стаханова» гірничим
майстром дільниці дегазація, в І зміну
при пробиванні отворів у бетонній
стіні вакуум-насосної станції блоку № 4
від удару молотком по зубилу
відскочившим чужорідним тілом йому
було травмований праве око. Після чого
його було доставлено до
Красноармійської ЦРБ де встановлено
діагноз проникаюче ока чужорідне тіло
та гипотанія правого ока.

По даному факті на підприємстві
складено акт форми Н-1 про нещасний
випадок на виробництві від 12.10.1984 року
№ 355.

01.12.1989 року по даній травмі МСЕК
встановила йому 50% втрати професійної
працездатності і третю групу
інвалідності без строку.

Димитровським відділенням Фонду ССНВВ
йому сплачуються щомісячні страхові
виплати. Моральна шкода в зв'язку з
виробничою травмою йому не
призначалася та не виплачувалася.

Проте внаслідок виробничої травми, яка
сталася 02.10.1984 року, йому заподіяна
моральна шкода, яку він відчуває з
моменту аварії та продовжую відчувати
до теперішнього часу.

Заподіяну йому моральну шкоду він
оцінює у 50 000 грн.. Оцінюючи моральну
шкоду в зазначену суму, він виходив із
тривалості й глибини його душевних
страждань, чисельності негативних
наслідків для нього, що викликані
внаслідок травм, а також з фізичного та
фактичного значного погіршення стану
здоров'я.

У зв'язку з викладеним, позивач просив
суд стягнути з відповідача на свою
користь в відшкодування моральної
шкоди, отриманої у зв'язку з травмою на
виробництві у розмірі 50 000 грн..

Рішенням Димитровського міського суду
Донецької області від 30 квітня 2014 року
позов задоволено.

Стягнуто з Державного підприємства
«Красноармійськвугілля» на користь
ОСОБА_3 50 000 грн. в рахунок відшкодування
моральної шкоди.

Стягнуто з Державного підприємства
«Красноармійськвугілля» на користь
держави судовий збір в розмірі 243,60 грн.

ДП «Красноармійськвугілля»
подало апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення судом норм
матеріального права, просить рішення
суду першої інстанції скасувати та
ухвалити нове рішення, яким відмовити в
задоволені позовних вимог ОСОБА_3.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду та
обставини справи в межах доводів
апеляційної скарги і вимог, заявлених в
суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно до ч. 1, 2 ЦПК України підставами
для скасування рішення суду першої
інстанції є неправильне застосування
норм матеріального права, якщо
застосовано закон, який не поширюється
на ці правовідносини.

Задовольняючи позов ОСОБА_3 про
відшкодування моральної шкоди, суд
безпідставно керувався нормами
законів, які не були введені в дію на
час встановлення МСЕК позивачу 50%
втрати професійної працездатності.

З матеріалів справи слідує, що 02.10.1984
року працюючи на «шахті ім. О.Г.
Стаханова» гірничим майстром дільниці
дегазація, в І зміну при пробиванні
отворів у бетонній стіні
вакуум-насосної станції блоку № 4 від
удару молотком по зубилу відскочившим
чужорідним тілом йому було травмований
праве око. Після чого його було
доставлено до Красноармійської ЦРБ де
встановлено діагноз проникаюче ока
чужорідне тіло та гипотанія правого
ока.

По даному факту на підприємстві
складено акт форми Н-1 про нещасний
випадок на виробництві від 12.10.1984 року
№ 355.

01.12.1989 року по даній травмі МСЕК
встановила йому 50% втрати професійної
працездатності і третю групу
інвалідності без строку.

Нормами ст. 4 ЦПК України
передбачено, що здійснюючи правосуддя,
суд захищає права, свободи та інтереси
фізичних осіб, права та інтереси
юридичних осіб, державні та суспільні
інтереси у спосіб, визначений законами
України.

За нормами ст. 5 ЦК України акти
цивільного законодавства регулюють
відносини, які виникли з дня набрання
ними чинності і не мають зворотної дії
у часі, крім випадків, коли вони
пом"якшують або скасовують
відповідальність особи.

Отже спори про відшкодування
шкоди повинні вирішуватися за
законодавством, яке було чинним на
момент виникнення у потерпілого права
на відшкодування шкоди. Право на
відшкодування шкоди настає з дня
встановлення потерпілому МСЕК стійкої
втрати професійної працездатності.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного
Суду України „Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди" зазначено про те, що
оскільки питання відшкодування
моральної шкоди регулюються
законодавчими актами, введеними у дію в
різні строки, суду необхідно в кожній
справі з'ясовувати характер
правовідносин сторін і встановлювати
якими правовими нормами вони
регулюються, чи допускає відповідне
законодавство відшкодування моральної
шкоди при даному виді правовідносин,
коли набрав чинності законодавчий акт,
що визначає умови і порядок
відшкодування моральної шкоди в цих
випадках, та коли були вчинені дії,
якими заподіяно цю шкоду.

Станом на час встановлення МСЕК
позивачу 50% втрати професійної
працездатності, а саме: 01.12.1989 року акти
цивільного законодаства не містили
такої правової норми як моральна шкода.
Така норма ( ст. 440-1) була: - внесена до ЦК
України(в редакції 1963 року) лише в 1993
році, - введена в дію Правилами
відшкодування власником підприємства,
установи й організації або
уповноваженим ним органом, заподіяної
працівникові ушкодженням здоров'я,
пов'язаним з виконанням ним трудових
обов'язків, затверджених Постановою
Кабінету Міністрів України № 472 лише 23
червня 1993 року, а статтю 237-1 КЗпП
України про відшкодування моральної
шкоди було введено в дію в лише в 1999
році.

За таких обставин справи, виходячи з
відсутності матеріально-правових
підстав для задоволення позову про
стягення моральної шкоди, пов'язаної з
травмою отриманою позивачем на
виробництві до 1993 року, рішення суду
про задоволення цього позову підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову у його задоволенні.

Керуючись ст., ст. 307, 309, 313, 317 ЦПК
України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Державного
підприємства «Красноармійськвугілля»
задовольнити.

Рішення Димитровського міського суду
Донецької області від 30 квітня 2014 року
у цій справі скасувати і ухвалити нове
рішення наступного змісту:

„У задоволенні позову ОСОБА_3 до
Державного підприємства
«Красноармійськвугілля» про
відшкодування моральної шкоди,
пов'язаної з травмою отриманою на
виробництві відмовити."

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржено безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: