Справа № 353/1194/14-ц
Провадження № 2/353/523/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 жовтня 2014 року
м.Тлумач

Суддя Тлумацького районного суду
Івано-Франківської області Лущак Н.І.
ознайомившись з матеріалами позовної
заяви ОСОБА_1 до товариства з обмеженою
відповідальністю "Лізингова компанія
"Автофінанс" про визнання договору
фінансового лізингу № 011136 від 15.09.2014
року, укладеного між товариством з
обмеженою відповідальністю "Лізингова
компанія "Автофінанс" та ОСОБА_1
нікчемним; стягнення з товариства з
обмеженою відповідальністю "Лізингова
компанія "Автофінанс" 25000 грн. 00 коп.
сплачених коштів та 5000 грн. 00 коп.
моральної шкоди, -

в с т а н
о в и л а :

08.10.2014 року до Тлумацького районного
суду Івано-Франківської області
звернувся ОСОБА_1 до ТзОВ "Лізингова
компанія "Автофінанс" з вищенаведеним
позовом.

В позовній заяві позивач зазначає, що
спір між сторонами виник на підставі
Закону України "Про захист прав
споживачів", однак із змісту довору
фінансового лізингу № 011136 від 15.09.2014
року, укладеному між ТзОВ "Лізингова
компанія "Автофінанс" та ним
вбачається, що предметом лізингу є
транспортний засіб МТЗ 892.

Згідно ч.1 ст. 3 Закону України "Про
фінансовий лізинг" предметом договору
лізингу може бути неспоживна річ,
визначена індивідуальними ознаками
та віднесена відповідно до
законодавства до основних фондів.

Крім того, відповідно до п. 14.1 договору
фінансового лізингу № 011136 від 15.09.2014
року будь-які спори або розбіжності, що
виникають у процесі виконання умов
даного договору, які сторони не можуть
розв'язати шляхом переговорів, будуть
вирішуватися в судовому порядку
відповідно до діючого законодавства
України без дотримання досудового
порядку врегулювання спорів.

Як вбачається із матеріалів справи,
спір між сторонами виник з приводу
договірних зобов'язань.

Згідно ч.2 ст.109 ЦПК України позови до
юридичних осіб пред'являються в суд за
їхнім місцезнаходженням.

Оскільки спір не виникає з Закону
України "Про захист прав споживачів", то
не може бути застосована ст.110 ЦПК
України.

Позивач у позовній заяві зазначає
місцезнаходження відповідача - ТзОВ
"Лізингова компанія "Автофінанс" за
адресою: вул. Шовковична, 42-44, офіс 9 СД2
м. Київ.

Відповідно до п.4 ч.3 ст. 121 ЦПК України
заява повертається у випадку, коли
справа не підсудна цьому суду.

Статтею 115 ЦПК України предбачено, що
якщо суддя, вирішуючи питання про
відкриття провадження у справі,
встановить, що справа не підсудна
цьому суду, заява повертається
позивачеві для подання до належного
суду, про що постановляється ухвала.
Ухвала суду разом із заявою та всіма
додатками до неї надсилаються
позивачеві.

Оскільки дана справа не підсудна
Тлумацькому районному суду
Івано-Франківської області, то позовну
заяву разом з доданими документами
слід повернути позивачу для подачі до
належного суду, за місцезнаходженням
юридичної особи.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 109, 110, 115, 121 ЦПК України,-

У Х В А Л
И Л А :

Позовну заяву ОСОБА_1 до товариства з
обмеженою відповідальністю "Лізингова
компанія "Автофінанс" про визнання
договору фінансового лізингу № 011136 від
15.09.2014 року, укладеного між товариством
з обмеженою відповідальністю
"Лізингова компанія "Автофінанс" та
ОСОБА_1 нікчемним; стягнення з
товариства з обмеженою
відповідальністю "Лізингова компанія
"Автофінанс" 25000 грн. 00 коп. сплачених
коштів та 5000 грн. 00 коп. моральної шкоди
разом з доданими документами повернути
ОСОБА_1.

Роз'яснити ОСОБА_1 право звернутися з
позовною заявою до належного суду.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на ухвалу подається
протягом п'яти днів з дня її отримання
до Апеляційного суду
Івано-Франківської облаті через
Тлумацький районний суд.

Суддя
Н.І. Лущак