Справа № 354/873/13-ц
Провадження № 22-ц/779/2108/2014
Головуючий у 1 інстанції Гандзюк Д. М.
Суддя-доповідач Фединяк В.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого-судді
Фединяка В.Д.

суддів:
Меленко О.Є., Девляшевського В.А.

секретаря
Мельник О.В.

з участю
відповідачки ОСОБА_2

позивача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про поділ майна подружжя за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Яремчанського міського суду від 01
серпня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

У вересні 2013 році ОСОБА_3
звернувся в суд з указаним позовом,
мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням
Яремчанського міського суду від 13
вересня 2011 року між сторонами
розірвано шлюб. За час шлюбу подружжям
набуто у власність житловий будинок по
АДРЕСА_1, який розміщений на
приватизованій земельній ділянці
площею 0,1734 га і призначена для
будівництва та обслуговування
житлового будинку і господарських
споруд та придбано автомобіль УАЗ -3303,
реєстраційний НОМЕР_1. Посилаючись на
те, що майно набуте подружжям у шлюбі,
належить їм на праві спільної сумісної
власності просив поділити майно,
присудивши йому - ? частину будинку по
АДРЕСА_1 та ? земельної ділянки і
присудити йому вищевказаний
автомобіль та присудивши відповідачці
грошову компенсацію за нього.

Рішенням Яремчанського
міськрайонного суду від 01 серпня 2014
року частково задоволено позов.

Поділено будинок АДРЕСА_2 на дві
самостійні частини і виділено в натурі
у власність ОСОБА_3 в будинку
приміщення I підвал площею 8 кв. м за 17690
грн.; приміщення II підвал площею 17.6 кв.м
за 38 920 грн.; приміщення 1-1 коридор
площею 13.6 кв.м за 42 650 грн.; приміщення 1-2
кімнат площею 23.8 кв.м за 74640 грн.;
приміщення 1-3 кімната площею 9.4 кв.м за
29480 грн.; приміщення 1-4 ванна площею 4.0
кв.м. за 12 550 грн.; приміщення 1-5 кухня
площею 11.6 кв.м за 36 380 грн.; приміщення
III-1 гараж (котельна) площею 7.5 кв.м за 23 520
грн., а всього приміщень площею 95.5
загальною вартістю 275 830 грн., що складає
48/100реальної частки будинку.

Виділено в натурі у власність
ОСОБА_2 у вказаному будинку приміщення
1-6 коридор площею 16.6 кв.м за 52060 грн.;
приміщення 1-7 кімната (кухня ) площею 18.6.
кв.м за 58340 грн.; приміщення 1-8 кімната
площею 18.4 кв.м за 57700 грн.; приміщення 1-9
кімната (кухня) площею 1-11 ванна площею
3.5 кв.м за 10980 грн.; приміщення III-2 гараж
9коридор) площею 9.5 кв.м за 29800 грн., а
сього приміщень площею 94.4 кв.м
загальною вартістю 296070 грн., що складає
52/100 реальної часки будинку.

Для ізоляції приміщень між
співвласниками виконано такі роботи:
демонтувати сходовий марш з приміщення
1-1 в приміщення III-2(демонтовані сходи
залишаються ОСОБА_2); проріз, який
утворився в стелі після демонтажу
сходів між приміщеннями 1-1 і 1-6 заробити
дерев'яним перекриття; влаштувати
дерев'яну перегородку в приміщенні III;
влаштувати проріз у стелі під сходовий
марш між приміщеннями III-2 і 1-9 (площею 2.4
кв.м); влаштувати демонтований сходовий
марш з приміщення III-2 в приміщення 1-9.

Автомобіль УАЗ 3303, реєстраційний
номер НОМЕР_1, залишити у власності
ОСОБА_3.

Встановлено порядок користування
земельною ділянкою площею 0.1734 га,
кадастровий номер 10130001, яка
розташована в АДРЕСА_1 і призначена для
будівництва та обслуговування
житлового будинку і господарських
споруд: залишити в спільному
користуванні сторін земельну ділянку
площею 0.0140 га (розміри сторін: 12.00,6.98, 4.65,
12.00.10.63); ОСОБА_3 залишено в користування
земельну ділянку площею 0.0797 га (розміри
сторін 19.97, 9.93, 1879, 8.92, 6.98,12.00, 1063, 4.00,4.00, 8.76,
31.66); ОСОБА_2 залишити в користуванні
земельну ділянку площею 0.0797 га (розміри
сторін 8.76, 4.00, 4.00, 1.00,12.00, 4.65,8.92, 10.52, 19.76,
40.42, 15.54).

Стягнуто з ОСОБА_2 в користь
ОСОБА_3 11831 грн. 45 коп. різниці реальної
частки над ідеальною, з врахуванням
відшкодування понесених судових
витрат та компенсації половин вартості
автомобіля.

В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
ставиться питання про скасування
оскаржуваного рішення, вказуючи на те,
що суд неповно з'ясував обставин
справи, дав неправильну оцінку поданим
доказам, допустив порушення норм
матеріального і процесуального права,
тому ухвалив помилкове рішення. На
думку апелянта, суд не врахував того, що
вона вкладала особисті кошти у сумі
154839, 30 грн. на будівництво будинку, тому
поділ даного будинку не може бути у
рівних частинах між сторонами, просить
виділити у власність частину будинку,
яка відповідає сумі 363369,65 грн. їй, а у
власність ОСОБА_3 виділити частину, яка
оцінюється у 208530, 35 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_2
підтримала доводи апеляційної скарги,
просить задовольнити цю скаргу.

ОСОБА_3 апеляційну скаргу не
визнав, вважає рішення суду першої
інстанції законним та обґрунтованим.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, дослідивши матеріали справи та
перевіривши відповідно до ст. 303 ЦПК
України наведені у скарзі доводи,
колегія суддів дійшла висновку про
відхилення апеляційної скарги з таких
підстав.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції виходив з того, що
спірні будинок і земельна ділянка
підлягають поділу згідно висновку
будівельно-технічної експертизи. З
врахуванням того, що діти сторін
проживають з відповідачкою, вказане
майно слід поділити по вибору
відповідачки за варіантом, за яким
позивачу слід виділити частку майна
першого власника, а відповідачці
частку майна другого власника. При
цьому загально будівельні роботи по
переобладнанню виділених у власність
приміщень судом покладено на кожну з
сторін. У зв'язку з цим відповідачка
виплачує позивачу 10120 грн. компенсації
за перевищення вартості реальної
частки над ідеальною

Висновок суду відповідає
вимогам закону і матеріалам справи.

Судом установлено, що сторони
перебували в шлюбі з 08 серпня 1998 року
до 13 вересня 2011 року. Відповідно до
свідоцтва про народження батьками
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_2 є сторони. Власником
земельної ділянки площею 0,1734 га, що
розташована в АДРЕСА_1 відповідно до
державного акта на право приватної
власності на землю, який виданий для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд є ОСОБА_3. Під час
шлюбу сторони побудували житловий
будинок АДРЕСА_2, що не заперечується
сторонами, а також придбали автомобіль,
про поділ якого також

заявлено позов.

Згідно зі ст. 60 СК України (чинного
з 1 січня 2004 року) майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Аналогічне положення Закону було
закріплено й у ст. 22 КпШС України, який
діяв до 1 січня 2004 року, але був чинний
на час набуття сторонами частини
спірного майна.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 57 СК
України якщо у придбання майна
вкладені крім спільних коштів і кошти,
що належали одному з подружжя, то
частка у цьому майні, відповідно до
розміру внеску, є його особистою
приватною власністю.

Згідно з роз'ясненнями, що
містяться в пп. 23, 30 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 21 грудня 2007
року N 11 "Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя", вирішуючи
спори між подружжям про майно,
необхідно встановлювати обсяг спільно
нажитого майна, наявного на час
припинення спільного ведення
господарства, з'ясовувати джерело і час
його придбання. Спільною сумісною
власністю подружжя, що підлягає поділу
(ст. ст. 60, 69 СК України, ч. 3 ст. 368 ЦК
України), відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 325 ЦК
України можуть бути будь-які види
майна, за винятком тих, які згідно із
законом не можуть їм належати
(виключені з цивільного обороту),
незалежно від того, на ім'я кого з
подружжя вони були придбані чи внесені
грошовими коштами, якщо інше не
встановлено шлюбним договором чи
законом.

Відповідно до вимог ст. 70 СК
України в разі поділу майна, що є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором. При
вирішенні спору про поділ майна суд
може відступити від засади рівності
часток подружжя за обставин, що мають
істотне значення, зокрема, якщо один із
них не дбав про матеріальне
забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи
пошкодив спільне майно, витрачав його
на шкоду інтересам сім'ї.

Майно, що є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя, ділиться
між ними в натурі. Якщо дружина та
чоловік не домовилися про порядок
поділу майна, спір може бути вирішений
судом. При цьому суд бере до уваги
інтереси дружини, чоловіка, дітей та
інші обставини, що мають істотне
значення.

Вирішуючи питання про поділ
будинку, відповідно роз'яснень, що
містяться в п. 7 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 4 жовтня 1991
року N 7 "Про практику застосування
судами законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок", у спорах про поділ будинку в
натурі учасникам спільної часткової
власності на будинок може бути
виділено відокремлену частину будинку,
яка відповідає розміру їх часток у
праві власності.

Якщо виділ технічно можливий, але
з відхиленням від розміру часток
кожного власника, суд з урахуванням
конкретних обставин може провести його
зі зміною у зв'язку з цим ідеальних
часток і присудженням грошової
компенсації учаснику спільної
власності, частка якого зменшилась.

При поділі жилого будинку суд
зобов'язаний зазначити в рішенні, яка
відокремлена (ізольована після
переобладнання) частина будинку
конкретно виділяється і яку частку в
будинку вона складає, а також які
підсобні будівлі передаються власнику.

Вирішуючи даний спір та
проводячи поділ майна подружжя, суд
першої інстанції дотримався вимог
вищевказаного закону, врахував бажання
відповідачки щодо виділення їй
частини будинку за варіантом
судово-будівельної експертизи як
першому власнику з відхиленням від
розміру в частках на к користь
останньої.

Суд відхиляє доводи апеляційної
скарги про те, що нею вкладено
особисті кошти в сумі 154839, 30 грн. на
будівництво спірного будинку, тому
поділ спірного будинку не може бути у
рівних частинах між сторонами, а її
частка у цьому будинку повинна
становити 363369,65 грн., так як з цього
приводу не подано жодних доказів, що
нею не заперечувалось в судовому
засіданні апеляційного суду.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду викладених в оскаржуваному
рішенні, тому не можуть бути підставою
для скасування справедливого і по суті
правильного рішення суду лише з одних
формальних міркувань.

Колегія суддів вважає
оскаржуване рішення по суті
правильним і таким, що ухвалене з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права. Підстав для
скасування цього рішення, за доводами
апеляційної скарги не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 307, 308, 313-315,317 ЦПК України, колегія
суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити. Рішення Яремчанського
міського суду від 01 серпня 2014 року в
даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ з часу набрання
законної сили.

Головуючий-суддя В.Д.Фединяк

Судді:
О.Є.Меленко

В.А.Девляшевський