АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7586/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Бабаніна В. А. Доповідач - Пищида
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Дніпропетровської області у
складі:

Головуючого: - Пищиди М.М.,

Суддів: - Деркач Н.М.,
Глущенко Н.Г.

при секретарі: - Гасановій Г.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_6 на рішення Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 10 липня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7, Об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Феросплавник» про стягнення
матеріальної та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2012 року ОСОБА_6
звернувся до суду з вищевказаним
позовом, який згодом уточнював.

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилався на те, що він є
власником приватизовної однокімнатної
квартири АДРЕСА_1, що розташована на
шостому поверсі дев'ятиповерхового
будинку. 12 жовтня 2010 року його квартиру
було залито водою з квартири №98, що
знаходиться поверхом вище, в якій
проживав і був власником на день
затоплення ОСОБА_8. Позивач зазначав, що
залиття квартири сталося з вини ОСОБА_8,
причина затоплення: під час
реконструкції центрального опалення в
квартирі №98 власником ОСОБА_8 не
виконані роботи по закільцеванню
трубопровода, що підтверджується
доданим до заяви Актом комісії ТОВ «УК
КомЕнерго-Нікополь» від 19.10.2010р.
Внаслідок затоплення квартири були
пошкоджені стеля, стіни та підлога в
кухні, коридорі і кімнаті, відбулась
деформація дверних коробок і полотен в
кількості 3-х шт., стінка «Марганчанка»
та дивани. В житловій кімнаті відбулось
замикання електророзетки, у зв'язку з
чим квартира потребує ремонту,
вартість якого за висновком
спеціалістів складає 6 229,00 грн. Також
потребують ремонту речі, які
знаходилися у квартирі: диван «Алеко».
вартістю 1245,00грн., ремонт до цього часу
не виконано; диван «Свалява» вартістю
1265,00 грн., ремонт виконано на суму 1150, 00
грн.; для ремонту стінки «Марганчанка» -
закуплено будівельні матеріали на суму
2807, 90 грн. Добровільно відшкодувати
завдану шкоду свого часу, зразу ж після
залиття квартири ОСОБА_8., в 2011році, а
потім в 2012р. відповідач ОСОБА_7, що є
правонаступником прав та обов'язків
ОСОБА_8, відмовилися, у зв'язку із чим
позивач звернувся до суду за захистом
своїх прав та просив стягнути з
відповідачів матеріальну та моральну
шкоду (а.с. 3-5, 39-41).

Рішенням Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 10 липня 2014 року в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_6
відмовлено в повному обсязі ( а.с. 115-119 ).

В апеляційній скарзі ОСОБА_6,
посилаючись на незаконність та
необґрунтованість рішення суду,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, ставить питання
про скасування рішення суду з
ухваленням нового про задоволення
позову в повному обсязі( а.с. 121-123 ).

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, заявлених
позовних вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню, а рішення суду
першої інстанції скасуванню, виходячи
з наступного.

Судом першої інстанції встановлено
та підтверджено матеріалами справи, що
квартира АДРЕСА_1 належить на праві
власності позивачу - ОСОБА_6, про що
свідчить технічний паспорт( а.с. 10 ) та є
зареєстрованим за даною адресою
ОСОБА_6, що підтверджується копією
паспорту( а.с. 7 ).

Відповідач - ОСОБА_7 є правонаступником
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_8 (а.с.
45), та є власником квартири АДРЕСА_2, про
що свідчить свідоцтво про право на
спадщину за заповітом від 25.01.2012 року (
а.с. 44 ).

12 жовтня 2010 року у квартирі відповідача
під час реконструкції центрального
опалення в квартирі №98, власником якої
на той час являвся ОСОБА_8, не були
виконані роботи по закільцюванню
трубопроводу, внаслідок чого сталося
затоплення квартири ОСОБА_6, що
підтверджується Актом комісії ТОВ «УК
КомЕнерго-Нікополь» від 19.10.2010 року (а.с.
13). В акті також зазначалось, що у
передпокою на стелі та на стіні, що
обклеєні шпалерами, спостерігаються
жовті патьоки S 1,5 м?, також на кухні S 1,5
м? та деформація лінолеуму на підлозі S 3
м?. В залі на стелі жовті плями S 2м?,
відставання шпалер S 0,5 м?, патьоки на
стінах S 5м?, деформація дверних коробок
та полотен у кількості 3-х шт. Замочені
корпусні меблі та дивани. У житловій
кімнаті сталося замикання
електророзетки.

Вартість ремонту пошкодженого майна та
квартири позивач підтвердив доказами:
локальною сметою №2-1-1 від 28.10.2010 року,
що була складена головним інженером -
ОСОБА_10 та начальником ПТО - ОСОБА_11 ТОВ
«УК КомЕнерго-Нікополь», згідно якої
вартість ремонту складає - 6 229, 00 грн.(
а.с.14-15); рахунок ЧП «ТАВІФА» щодо
ремонту та перетяжки диванів «Алеко»,
«Свалява» на суму 2 510, 00 грн.(а.с. 16);
товарними чеками - від 07.08.2012, 10.08.2012,
13.08.2012 року щодо купівлі будівельних
матеріалів на загальну суму 1229, 00 грн.(
а.с. 21); видаткові накладні №ПАР-016661 від
27.08.2012 року, №ПАР-016657 від 27.08.2012 року ЧП
Русин щодо купівлі матеріалів для
ремонту меблів у сумі 2807, 90 грн.(а.с. 22, 23).

Судом було також встановлено, що при
оформленні документації на
реконструкцію внутрішньоквартирної
системи опалення ОСОБА_8, відповідно до
технічних умов №1180 наданих КП
«Нікопольтеплоенерго» (а.с. 43), останній
звернувся для отримання письмового
дозволу до власника будинку.
Відповідно до довідки наданій на ім'я
ОСОБА_8 за підписом голови ОСББ
«Ферросплавщик» - «стояки та
опалювальні прибори були відключені,
стояки ізольовані у зв'язку з
встановленням індивідуального
опалення. Опалювальна система дому не
порушена, зауважень немає» (а.с. 35).

Крім того, вищевказані технічні умови
передбачають необхідність виконання
проекту реконструкції
внутрішньоквартирної системи опалення
та встановлення автономного джерела
тепла, організацією яка має ліцензію на
проектування. Проект повинен
відобразити заходи по забезпеченню
гідравлічної сталості існуючої
системи центрального опалення
житлового будинку після внесення в неї
конструктивних змін.

Також у технічних умовах №1180 окрім
визначення порядку встановлення
індивідуального опалення, міститься
перелік документації, що необхідна для
вчинення вказаної операції. Однак
ОСОБА_7, що допомагала батьку займатись
документацією, не надала проекту
індивідуального постачання, не надала
договору з організацією яка виконувала
монтажні роботи, акту виконаних робіт
та інші документи, що є в переліку.
Вищезазначені роботи були проведені
сторонніми особами за проханням
власника квартири (а.с. 43).

Судом було встановлено, що в
спричиненні матеріальної та моральної
шкоди ОСОБА_6 винен власник квартири
ОСОБА_8, за зобов'язаннями якого
відповідає ОСОБА_7, що є його
спадкоємицею, однак відмовив у
задоволенні позову не взявши до уваги
надані позивачем докази.

Відмовляючи у задоволенні позову суд
виходив з того, що вина відповідачів у
залитті квартири не доведена, надано
акт комісії ТОВ «УК
КомЕнерго-Нікополь» від 19.10.2010 року (а.с.
13) та локальна смета №2-1-1 від 28.10.2010
року, що є недопустимими доказами,
оскільки не відповідають нормам
чинного законодавства. Судом також не
взяті до уваги надані позивачем
рахунки, видаткові накладні, товарні
чеки.

Такі висновки суду не можна
визнати обґрунтованими з огляду на
наступне.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1166 ЦК
України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної чи юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

За змістом зазначених норм закону у
правовідносинах по відшкодуванню
шкоди діє презумпція вини заподіювача
шкоди. Обов'язок доказування наявності
шкоди та її розміру покладається на
позивача, відсутність його вини у
заподіянні шкоди повинен довести
відповідач.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1231 ЦК
України до спадкоємця переходить
обов'язок відшкодувати майнову шкоду
(збитки), яка була завдана спадкодавцем.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач
надав достатньо доказів, що
підтверджують факт заподіяння йому
шкоди. Належними доказами необхідно
визнати: акт комісії ТОВ «УК
КомЕнерго-Нікополь» від 19.10.2010 року,
локальну смету №2-1-1 від 28.10.2010 року.
Крім того, збитки щодо відновлення
пошкоджених меблів та ремонту квартири
підтверджуються наступними доказами:
рахунок ЧП «ТАВІФА» щодо ремонту та
перетяжки диванів «Алеко», «Свалява»
на суму 2 510, 00 грн.(а.с. 16); товарними
чеками - від 07.08.2012, 10.08.2012, 13.08.2012 року
щодо купівлі будівельних матеріалів на
загальну суму 1229, 00 грн.( а.с. 21);
видаткові накладні №ПАР-016661 від 27.08.2012
року, №ПАР-016657 від 27.08.2012 року ЧП Русин
щодо купівлі матеріалів для ремонту
меблів у сумі 2807, 90 грн.(а.с. 22, 23). Що
стосується наданих акту виконаних
робіт, накладної по ремонту дивану
«Свалява» (а.с. 19-20), то зазначені докази
не можуть бути враховані, оскільки
ремонт дивану «Свалява» проводився у
листопаді 2010 року (а.с. 16), а згідно
зазначеного акту ремонт у липні-серпні
2012 року стосувався того самого
предмету мебелі.

Необхідно звернути увагу, що судом було
встановлено та доведено наявність вини
ОСОБА_8, у зв'язку із чим можна зробити
висновок про доведеність вини ОСОБА_7,
яка відповідає за його зобов'язаннями,
а саме щодо відшкодування матеріальних
збитків, завданих ОСОБА_6 Одночасно не
підлягає задоволенню вимога по
відшкодуванню моральної шкоди,
оскільки відповідно до ч. 2 ст. 1231 ЦК
України до спадкоємця переходить
обов'язок відшкодування моральної
шкоди, завданої спадкодавцем, яке було
присуджено судом зі спадкодавця за
його життя.

Вина відповідача по справі - ОСББ
«Ферросплавник» позивачем не доведена.
Крім того, довідка керівником ОСББ
«Ферросплавник» від 13.09.2010 року (а.с. 35)
надана ОСОБА_8 не може бути взята до
уваги як доказ вини, оскільки роботи по
зміні труб опалення проводились
невідомими особами у жовтні 2012 року, в
той час як довідка складена у вересні
2012 року, тобто за місяць до залиття
квартири ОСОБА_6

ОСОБА_7, заперечуючи проти заявлених
вимог, належних та допустимих доказів
на підтвердження відсутності її вини у
залитті квартири позивача не надала.
Крім того, відповідач посилалась як на
обґрунтування своїх заперечень:
порушення шестимісячного строку
позивачем на звернення до суду. Однак
зазначене спростовуються матеріалами
справи, а саме: на запит ОСОБА_6 до ОСББ
«Феросплавщик» 16.08.2012 року було
повідомлено, що власником квартири
АДРЕСА_2 з 21.01.2012 року є ОСОБА_7- дочка
ОСОБА_8, що прийняла спадщину (а.с. 18).
Тобто, з того моменту як позивач
дізнався про прийняття ОСОБА_7 спадщини
- 16.08.2012 року, до моменту його звернення
до суду - 14 листопада 2012 року,
шестимісячний термін порушений не був.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції не взяв до уваги також
і те, що відповідачі не звертались до
суду із клопотанням щодо проведення
судової будівельно-технічної
експертизи з метою встановлення
причини залиття та вартості заподіяної
шкоди, що є правом сторони у справі.

Таким чином, суд обґрунтував
відмову в задоволенні позову лише
припущеннями, так як відповідачами
відсутність своєї вини у залитті
недоведено.

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК
України сторона зобов'язана довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог.
Встановлюючи наявність або
відсутність фактів, якими
обґрунтовувалися вимоги чи
заперечення, визнаючи одні та
відхиляючи інші докази, суд має свої
дії мотивувати та враховувати те, що
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Таким чином, висновки суду першої
інстанції про відсутність вини ОСОБА_7
у залитті квартири не відповідають
обставинам справи, рішення суду першої
інстанції ухвалено з порушенням норм
матеріального і процесуального права і
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про часткове
задоволення позовних вимог.

Також, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6
підлягає стягненню сплачений
позивачем судовий збір в розмірі 429, 20
грн.( а.с. 1, 2 ).

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 309, 316 ЦПК
України, апеляційний суд, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 -
задовольнити частково.

Рішення Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 10 липня 2014 року скасувати
та ухвалити нове рішення про часткове
задоволення позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 у
рахунок відшкодування матеріальної
шкоди 6 546, 90 грн.

Стягнути ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6
судові витрати в розмірі 429, 20 грн.

У задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовити.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя: М.М. Пищида

Судді:
Н.Г.
Глущенко

Н.М. Деркач