Справа № 266/3506/14-ц
Провадженя№ 2/266/1071/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 року
м.
Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя
Донецької області в складі головуючого
судді Пантелєєва Д.Г., при секретарі
Меркуловій Я.О., за участю позивача
ОСОБА_1, представника відповідача
адвоката ОСОБА_2, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2014 р. позивач звернувся до суду
з даним позовом до відповідача,
посилаючись на те, що він та його син -
відповідач ОСОБА_3 є власниками
квартири АДРЕСА_1. Відповідач не
проживає у спірній квартирі з 2004 року,
та не несе витрат на утримання
квартири. Тому позивач, на підставі ст.
405 ЦК України, просив визнати
відповідача таким, що втратив право
користування житлом у спарній
квартирі, оскільки відповідач, як член
сім'ї позивача, відсутній у житлі понад
один рік без поважних причин.

Позивачк ОСОБА_1 в судовому засіданні
свій позов підтримав, пояснивши у
відповідності із заявою. Просивпозов
задовольнити.

Представник відповідача адвокат
ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не
визнав, пояснивши, що підстав для
задоволення позову немає, оскільки
відповідач є співвласником спірної
квартири. Просив у позові відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явився, письмово просив розглянути
справу за його відсутності, позов не
визнав.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши письмові
матеріали справи, суд дійшов висновку
про відмову у задоволенні позову на
підставі наступних правових норм та
встановлених обставин справи.

У відповідності із ч. 1 ст. 316 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові
належать права володіння, користування
та розпоряджання своїм майном. На зміст
права власності не впливають місце
проживання власника та
місцезнаходження майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

А ч. 1 ст. 321 ЦК україни передбачено, що
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що в квартирі
АДРЕСА_1 з жовтня 1974 р. зареєстровані
позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_3
(а.с. 4). Згідно сідоцтва про право
власності на житло (а.с. 9) та витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно (а.с. 5) зазначена вище квартира з
квітня 2003 року належить на праві
приватної власності сторонам в рівних
частках. З довідки КСН «Черьомушки»
вбачається, що відповідач не проживає у
спірній квартирі з 2004 року (а.с. 7).

Таким чином, спираючись на встановлені
обставини справи та керуючись
наведеними нормами закону, суд
зазначає, що оскільки відповідач є
співвласником спірної квартири, його
право власності є непорушним, тому
позбавити його права володіння
власністю ніхто не може.

Тому відсутність відповідача понад
один рік у спірному житлі не є
підставою для визнання його таким, що
втратив право користування ним, а
посилання позивача на норми ст. 405 ЦК
України не можуть застосовуватися до
даних правовідносин. Судом не
приймаютьсч до уваги також інші доводи
позивача, оскільки не мають значення
для вирішення справи.

За вказаних обставин у позові має бути
відмовлено.

У зв'язку із відмовою у задоволенні
позовних вимог судові витрати позивача
відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 60, 209, 212, 213, 215 ЦПК
України ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України, суд
-

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням -
відмовити.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Донецької області через суд першої
інстанції в 10-денний строк з дня його
проголошення, а особою, у відсутність
якої постановлено рішення - у той самий
строк з дня отримання копії рішення.
Рішення суду набирає законної сили
після спливу строку подачі апеляційної
скарги. В разі подачі апеляційної
скарги рішення, якщо воно не скасовано,
набуває законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:
Пантелєєв Д. Г.