справа № 462/667/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2014 року
м. Львів

Залізничний районний
суд м. Львова

У складі:

Головуючого-судді Галайко Н.М.

При секретарі Фрейдун А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Львівської міської ради, Залізничної
районної адміністрації про визнання
права власності,

встановив:

Позивач - ОСОБА_1 подала до суду позовну
заяву, яку уточнила і в якій просить суд
визнати за нею право власності на
приєднану квартиру загальною площею 17.9
м.кв. на АДРЕСА_1.

В обґрунтування зазначених вимог
позивач покликається на такі
обставини:

11.03.2003 року розпорядженням голови
Залізничної районної адміністрації №
1033 позивачу та її сім'ї надано дозвіл на
приєднання квартири № 2 за адресою:
АДРЕСА_1 до квартири № 1 за цією ж
адресою. 02.12.2003 року розпорядженням
голови Залізничної районної
адміністрації «про передачу квартир у
власність громадян» № 1141 позивачу та
членам її сім'ї в порядку приватизації
відповідно до закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду» було передано квартиру площею 59
м.кв. за адресою АДРЕСА_1. За
приватизацію квартири позивач
сплатила визначену адміністрацією на
той час вартість 3044 грн. На квартиру
було видано свідоцтво про право
власності № 18919-3 від 02.12.2003 року. 2009 року
залізнична районна адміністрація
подала до суду позовну заяву про
визнання недійсним свідоцтва про право
власності на квартиру та 17.05.2010 року
заяву про скасування свого ж
розпорядження від 02.12.2003 року № 1141.
02.09.2001 року залізничний районний суд м.
Львова задоволив позовні вимоги
Залізничної районної адміністрації
про визнання недійсним свідоцтва про
право власності на квартиру № 1819-3 від
02.12.2003 року, що належить на праві
власності позивачу та її сім'ї та
визнав недійсним розпорядження голови
Залізничної районної адміністрації
від 02.12.2003 року № 1141. Проте, позивач
вказує, що згідно з законом
розпорядження № 1141 є чинним і законним,
оскільки за рішенням Залізничного
районного суду м. Львова від 10.06.2010 року
розпорядження в.о. голови Залізничної
районної адміністрації від 27.11.2007 року
№ 1451 «Про визнання таким, що втратило
чинність розпорядження голови
Залізничної районної адміністрації
від 02.12.2003 року № 1141 «Про передачу
квартири у власність громадян» -
скасовано.

На підставі наведеного позивач просить
суд позов задоволити.

Позивач - ОСОБА_1 у судовому засіданні
заявлені позовні вимоги підтримала,
просить суд позо задоволити.

Представник відповідача - ОСОБА_2 у
судовому засіданні проти задоволення
позову заперечила у зв'язку із
безпідставністю.

Представник відповідача - ОСОБА_3 у
судовому засіданні проти задоволення
позову заперечив та пояснив, що ухвалою
колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ касаційну скаргу ОСОБА_4
відхилено. Рішення Залізничного
районного суду м. Львова від 02 вересня
2012 року та ухвалу апеляційного суду
Львівської області від 29 листопада 2012
року залишено без змін. Оскільки згідно
рішення Залізничного районного суду м.
Львова від 02 вересня 2012 року визнано
недійсним розпорядження голови
Залізничної районної адміністрації
Львівської міської ради № 1141 від 02
грудня 2003 року та свідоцтво про право
власності на квартиру № 18919-3 від 2
грудня 2003 року, видане на ім'я ОСОБА_1 та
ОСОБА_5 відсутні будь які підстави для
задоволення позовних вимог позивача.

Суд, проаналізувавши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, приходить
до висновку, що у задоволенні позовних
вимог слід відмовити виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 02.12.2003 року ОСОБА_4
та ОСОБА_5 видано Свідоцтво про право
власності на квартиру, яка знаходиться
за адресою АДРЕСА_1, що стверджується
Свідоцтвом про право власності від
02.12.2003 року.

Як вбачається із свідоцтва про право
власності на квартиру від 02.12.2003 року
Свідоцтво видане на підставі
розпорядження Залізничної районної
адміністрації від 02.12.2003 року № 1141.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Встановлено, що Ухвалою колегії суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 22 квітня 2013 року касаційну
скаргу ОСОБА_4 відхилено.

Рішення Залізничного районного суду м.
Львова від 02 вересня 2012 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 29 листопада 2012 року залишено без
змін.

Згідно рішення Залізничного районного
суду м. Львова від 02 вересня 2012 року
визнано недійсним розпорядження
голови Залізничної районної
адміністрації Львівської міської ради
№ 1141 від 02 грудня 2003 року та свідоцтво
про право власності на квартиру № 18919-3
від 2 грудня 2003 року, видане на ім'я
ОСОБА_1 та ОСОБА_5

Відповідно до ст. 41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, оцінюючи
зібрані по справі докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що у задоволенні позовної заяви слід
відмовити за безпідставністю, оскільки
позивачем не надано, а судом не здобуто
доказів набуття права власності на
спірну квартиру.

Керуючись ст. 41 Конституції України,
ст.ст. 10, 60, 61, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 316,
328 ЦК України,

в и р і ш и в:

У цивільному позові ОСОБА_1 до
Львівської міської ради, Залізничної
районної адміністрації про визнання
права власності - відмовити за
безпідставністю.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк з дня
проголошення рішення, а особами, які не
були присутні в судовому засіданні в
10-денний строк з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя
(підпис)

З оригіналом згідно

Суддя
Галайко Н.М.