Справа № 372/2829/14-ц Головуючий у І
інстанції Зінченко О.М.Провадження №
22-ц/780/5392/14 Доповідач у 2 інстанції
СліпченкоКатегорія 47
РІШЕННЯ

Іменем України

18 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого: Сліпченка О.І.,

суддів: Іванової І.В., Олійника В.І.,

при секретарі Химинець Н.М.,

розглянувши матеріали апеляційної
скарги ОСОБА_1 на заочне рішення
Обухівського районного суду Київської
області від 08 липня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів на навчання,-

Заслухавши доповідь судді
Апеляційного суду, вислухавши
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів,-

встановила:

У червні 2014 року позивач звернулась до
суду з зазначеним позовом посилаючись
на те, що з відповідачем по справі вони
перебували в шлюбі до 10 вересня 2003
року , від шлюбу сторони мають доньку -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка в даний час
навчається в Київському коледжі легкої
промисловості. Так як відповідач в
добровільному порядку не надає
матеріальної допомоги на навчання
дитини просила в судовому порядку
стягнути з відповідача аліменти в
розмірі 1000 грн. щомісячно.

Заочним рішенням Обухівського
районного суду Київської області від 08
липня 2014 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 на період її навчання в
розмірі 1000 гривні щомісячно, з 03
червня 2014 року до закінчення
навчання, але не більше ніж до 23 річного
віку дитини.

Не погоджуючись з рішенням суду,
відповідач в своїй апеляційній скарзі
просив його скасувати з підстав
неповного з'ясування обставин справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права, та ухвалити нове
рішення про стягнення з нього
аліментів в розмірі ? частини
від доходу, а не у твердій грошовій
сумі.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначає, що судові повістки йому не
надсилались, розгляд справи було
здійснено без його присутності, що
позбавило його можливості надати
заперечення та відповідні докази, а
фактичні обставини справи свідчать про
те, що він має постійне місце роботи та
отримує фіксовану заробітну плату, з
якої сплачував аліменти до досягнення
дитиною повноліття. Крім того він
проживає з непрацездатною матір'ю 1937
року народження, яка знаходиться на
його утриманні.

Апеляційна скарга підлягає до
задоволення з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України рішення
має відповідати в тому числі на такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 3) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам оскаржуване судове
рішення відповідає не в повній мірі.

Судом першої інстанції встановлено та
з матеріалів справи вбачається, що
позивач та відповідач перебували в
шлюбі, від якого вони мають доньку -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
яка в даний час навчається в
«Київському коледжі легкої
промисловості » та проживає з
позивачкою , а також знаходиться на її
утриманні.

Відповідно до довідки «Київського
коледжу легкої промисловості» № 266 від
19.05.2014 року ОСОБА_3 навчається на
другому курсі даного вузу (а.с.11).

Вказані обставини підтверджуються
наявними у справі доказами.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
прийшов до висновку, що є передбачені
законом підстави для стягнення
аліментів на утримання повнолітньої
дочки сторін, яка продовжує навчання і
потребує матеріальної допомоги.

Такі висновки суду є правильними і
відповідають приписам ст.199 СК України,
яка покладає на батьків обов'язок
утримувати повнолітню дитину, якщо
вони продовжують навчання.

Проте, визначаючи розмір аліментів, суд
не врахував вимог закону та всіх
обставин справи, які впливають на
розмір аліментів.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 200 СК України суд
визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку ( доходу) платника аліментів
з урахуванням обставин, зазначених у
статті 182 цього кодексу.

Визначаючи розмір аліментів, що
підлягають стягненню з відповідача на
користь доньки, у твердій грошовій
сумі, суд порушив норми матеріального
права, зокрема приписи статей 181, 183, 184
СК України, згідно яких за загальним
правилом розмір аліментів
визначається у частці від доходу
платника. Визначення аліментів у
твердій грошовій сумі можливо лише у
передбачених ст.184 СК України випадках,
зокрема у випадку якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу отримує в натурі,
а також за наявності інших обставин.

В матеріалах справи наявні докази того,
що відповідач працює та отримує
заробітну плату, докази того, що
відповідач має інший періодичний
заробіток чи отримує частину доходу в
натурі в матеріалах справи відсутні, а
тому підстави для визначення аліментів
у твердій грошовій сумі, передбачені
ст.184 СК України, відсутні. За таких
обставин суд мав визначити розмір
аліментів у частці від доходу
відповідача, чого не зробив, порушивши
норми матеріального права.

Зазначені вище порушення, які допустив
суд першої інстанції, призвели до
неправильного вирішення спору.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального права. Норми
матеріального права вважаються
порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.

З викладених вище підстав колегія
суддів вважає, що рішення суду першої
інстанції в частині визначення розміру
аліментів на утримання повнолітньої
дитини ухвалене з порушенням норм
матеріального права і підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити.

Рішення Обухівського районного суду
Київської області від 08 липня 2014 року
скасувати в частині визначення розміру
аліментів, що підлягають до стягнення з
ОСОБА_1. Ухвалити в цій частині нове
рішення, яким позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про стягнення аліментів на навчання
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
проживаючого: АДРЕСА_1 на користь
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, проживаючої;
АДРЕСА_2 аліменти на утримання доньки -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 на період її
навчання в розмірі ? частини його
доходів щомісячно, з 03 червня 2014 року
до закінчення навчання, але не більше
ніж до 23 річного віку дитини.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :