У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І.,
Закропивного О.В.,

Лесько А.О., Хопти С.Ф.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом Болградської міської
ради Одеської області до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, про зобов'язання знести
самовільно побудовану споруду за
касаційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
Болградського районного суду Одеської
області від 11 грудня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
28 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2008 року Болградська міська
рада Одеської області звернулась до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 без
отримання дозволу на будівництво та
без належним чином затвердженого
проекту, з істотними порушеннями
будівельних норм побудовано будівлю на
земельній ділянці по АДРЕСА_1. При
будівництві порушено протипожежний
розрив між цієї будівлею та сусіднім
житловим будинком, що загрожує
суспільним інтересам, оскільки під час
пожежі може бути спричинена шкода
поблизу розташованим будівлям. Крім
того, спірний сарай перешкоджає стоку
води під час опадів, що приводить до
потрапляння вологи у підвальне
приміщення сусіднього житлового
будинку та створює перешкоди власникам
цього будинку: ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6, у
користуванні належним їм будинком.

Ураховуючи викладене, Болградська
міська рада Одеської області просила
суд зобов'язати відповідачів знести
самочинно побудовану будівлю під літ.
«Г».

Рішенням Болградського районного суду
Одеської області від 11 грудня
2013 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Одеської області від
28 травня 2014 року, у
задоволенні позову Болградської
міської ради Одеської області
відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
оскаржувані судові рішення скасувати,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального й процесуального права,
та ухвалити нове рішення про
задоволення позову.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши суддю-доповідача,
обговоривши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи, дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відмовляючи в задоволенні позову
Болградської міської ради Одеської
області, суд першої інстанції, з
висновком якого погодився й суд
апеляційної інстанції, виходив із того,
що будівля - сарай літ. «Г», є самочинним
будівництвом і побудована на земельній
ділянці, яка була відведена під
будівництво та обслуговування
житлового будинку і знаходиться в
користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
з порушенням зазначених у висновку
судової будівльно-технічної
експертизи будівельних норм,
зазначивши, що ці порушення
будівельних норм не є істотними, не
суперечать суспільним інтересам і не
порушують права інших осіб, а позивачем
не надано доказів, які б доводили
суттєве порушення будівельних норм під
час зведення спірної будівлі.

Проте погодитись із таким висновком
суду не можна, оскільки суд дійшов його
з порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує, зокрема,
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати.

Зазначеним вимогам судові рішення не
відповідають; суди не встановили
фактичні обставини, що мають значення
для правильного вирішення справи, при
цьому порушили норми як
процесуального, так і матеріального
права.

Судами попередніх інстанцій
установлено, що відповідачам ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 на праві власності належить
житловий будинок АДРЕСА_1. На земельній
ділянці, яка відведена під будівництво
та обслуговування цього житлового
будинку, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 без отримання
дозволу компетентного органу на
будівництво та без належним чином
затвердженого проекту побудували
будівлю, яка позначена в технічному
паспорті будинку як сарай під літ. «Г».

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням апеляційного суду Одеської
області від 21 листопада 2012 року, яке
набрало законної сили, відмовлено в
задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
Болградської міської ради Одеської
області, треті особи: ОСОБА_5, ОСОБА_7,
ОСОБА_6, про визнання права власності на
самочинно побудовану споруду.

Згідно з висновком судової
будівльно-технічної експертизи від 28
жовтня 2013 року розташування
сараю під літ. «Г» на відстані 3 м від
житлового будинку АДРЕСА_2 є
меншим 8 м, тобто не відповідає вимогам
п. 3.25а* ДБН 360-92** «Містобудування.
Планування та забудова міських і
селищних поселень». Для запобігання
можливості поширення вогню експертом
рекомендовано вирішити питання щодо
підвищення ступеню вогнестійкості
сараю літ. «Г», заміною спалимих
дерев'яних елементів даху на металеві,
також можливе улаштування
протипожежної стіни, але вказані
заходи мають погоджуватися з органами
Держпожежнагляду.

Однак зазначені рекомендації експерта
відповідачами зроблені не були.

Крім того, згідно з актом обстеження
житлових будинків з господарськими
будівлями та спорудами за адресами:
АДРЕСА_2, АДРЕСА_1, від 11 лютого 2009 року
встановлено, що в зв'язку з
недотриманням вимог ДБН 360-92** при
самочинному будівництві гаража на
території житлового будинку АДРЕСА_1
виникають додаткові просадки
житлового будинку АДРЕСА_2 за вказаною
адресою. Рекомендовано знести гараж.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може грунтуватися на
припущеннях.

Разом з тим, апеляційний суд,
зазначивши, що відповідачам не було
запропоновано провести реконструкцію
даху спірної будівлі або додаткові
роботи щодо водовідведення, не
врахував, що доказування не може
грунтуватися на припущеннях, оскільки
відповідачі позов не визнали, ніяких
дій з реконструкції чи перепланування
вчиняти не збирались і не пропонували.

Крім того, посилання судів на
неістотність порушень самочинного
будівництва є передчасними, оскільки
такі фактичні обставини з'ясовуються
при наявності проекту будівництва і
відступлення від його умов (п. 23
постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 6
«Про практику застосування судами
статті 376 Цивільного кодексу України
(про правовий режим самочинного
будівництва)

Таким чином, у порушення ст. ст. 212 - 214, 315
ЦПК України суди на викладене уваги не
звернули, не встановили фактичних
обставин, що мають значення для
правильного вирішення справи та дійшли
передчасного висновку про відмову в
задоволенні позову Болградської
міської ради Одеської області.

За таких обставин ухвалені у справі
судові рішення не можуть вважатись
законними й обґрунтованими, тому
відповідно до ст. 338 ЦПК України вони
підлягають скасуванню з передачею
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Рішення Болградського районного суду
Одеської області від 11 грудня
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Одеської області від 28 травня 2014 року
скасувати, справу передати на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Д.Д. Луспеник

Судді:
Б.І. Гулько

О.В.
Закропивний

А.О. Лесько

С.Ф. Хопта