Справа № 266/4245/14-ц
Провадженя№ 2/266/1256/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року
м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя
Донецької області у складі головуючого
судді Шишиліна О.Г., при секретарі
Маросіній Є.М. , розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Маріуполі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів,

ВСТАНОВИВ:

02.10.2014 року, позивач звернулась до суду
із позовом до відповідача про
стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої дитини, вказуючи на те,
що під час шлюбу в них народилася
дитина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Дитина
мешкає з позивачкою окремо від
відповідача. Останній ухиляється від
утримання дитини, добровільно
матеріальної допомоги не надає.
Прохала стягнути з відповідача на її
користь аліменти на утримання дитини в
розмірі 1/4 частки зі всіх видів
заробітку (доходу) відповідача
щомісячно, починаючи з моменту
звернення до суду і до повноліття
дитини.

Позивачка у судове засідання не
з'явилася, але у позовній заяві просила
справу розглянути у її відсутності.

Відповідач у судове засідання, не
з'явився, але від нього надійшла заява
про розгляд справи без його участі,
позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Суд, дослідивши письмові матеріали
справи, враховуючи визнання
відповідачем позову, вважає можливим
згідно ст. 174 ЦПК України ухвалити
рішення про задоволення позову у
повному обсязі.

Як вбачається з свідоцтва про шлюб
Серія НОМЕР_3 зареєстрованого
Приморським відділом реєстрації
цивільного стану Маріупольського
міського управління юстиції в
Донецькій області 16.09.2010 року, ОСОБА_2
та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб, про що
зроблено відповідний актовий запис №
368, який розірвано рішення
Приморського районного суду м.
Маріуполя від 01.10.2013 р. №266/4055/13-ц (а.с.5,6).

Під час знаходження у шлюбі у сторін
народилася дитина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
про що Приморським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Маріупольського міського управління
юстиції Донецької області видано
свідоцтво про народження Серія НОМЕР_4
від 11.11.2010 року, де в графі «батьки»
дитини зазначені батько - ОСОБА_2 та
мати ОСОБА_1 про що зроблено
відповідний актовий запис №427 (а.с. 4).

Судом встановлено, що позивачка одна
несе витрати по утриманню дитини, тому
не має достатніх коштів для
забезпечення першочергових витрат по
задоволенню її потреб.

Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
своїх дітей до досягнення ними
повноліття. При ухиленні від цього
обов'язку, відповідно до ч. 3 ст. 181
Сімейного кодексу України, кошти на
утримання дитини за рішенням суду
присуджуються у частці від доходу
платника аліментів.

Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка дружини, батьків, дітей та
інші обставини, що мають істотне
значення. Матеріальне становище сторін
суд визначає, виходячи з вартості
приналежного їм майна, рівня доходів, а
також величини витрат, які вони
здійснюють на утримання себе й членів
своєї сім'ї.

Так, судом встановлено, що договори про
сплату аліментів та про припинення
права на аліменти у зв'язку з передачею
права власності на нерухоме майно між
сторонами не укладалися, інформації
щодо стягнень по іншим аліментним
зобов'язанням відповідача, сторонами
до суду не надавалося.

Разом з тим, суд при визначенні розміру
коштів, що стягуються як аліменти,
прагне не до зрівняння матеріального
становища платника й одержувача
аліментів, а до того, щоб одержувач
аліментів у разі їх сплати перестав
бути таким, що потребує матеріальної
допомоги. Окрім того, розмір
призначених аліментів має бути
виправданий дійсними потребами та з
урахуванням матеріального становища
сторін, має виходити з фактичних
обставин справи та мети зобов'язання
щодо утримання.

Враховуючи те, що відповідач як батько
зобов'язаний утримувати дитину, суд
приходить до висновку про
обґрунтованість вимог позивачки та
наявність законних підстав для їх
задоволення, та вважає за необхідне
стягнути з відповідача на користь
позивачки аліменти на утримання дитини
ОСОБА_3, в розмірі 1/4 частини від усіх
видів заробітку (доходу), але не менше
ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку дитину,
починаючи з 02.10.2014 року і до повноліття.

Оскільки суд приходить до висновку про
необхідність задоволення позовних
вимог, з відповідача підлягають
стягненню на підставі ст.. 88 ЦПК України
судові витрати в дохід держави в
розмірі 243,60 гривень.

Керуючись ст.ст. 88, 213, 214, 215, 224 ЦПК
України, ст.ст. 180, 181, 182, 184 СК України,
суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів- задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Новоазовськ Донецької
області (іпн НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1
(іпн НОМЕР_2), аліменти на утримання
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі в розмірі
1/4 частки зі всіх видів заробітку
(доходу) відповідача щомісячно, але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з
02.10.2014 року і до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2, (іпн
НОМЕР_1) в дохід держави судовий збір в
сумі 243,60 гривень.

Рішення у межах суми платежу за один
місяць підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Донецької області в м. Маріуполі, через
Приморський районний суд м. Маріуполя
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, у разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
Шишилін О. Г.