У х в а л а

29 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Кузнєцова В.О.,

суддів: Євграфової
Є.П., Ситнік О.М.,

Журавель В.І.,
Штелик С.П..,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23 липня 2014 року
у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Райффайзен
Банк Аваль» до ОСОБА_3, третя особа -
ОСОБА_5, про стягнення заборгованості
за кредитним договором; за позовом
третьої особи із самостійними вимогами
- ОСОБА_5 до Публічного акціонерного
товариства «Райффайзен Банк Аваль»
(далі - ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»),
ОСОБА_3 про визнання кредитного
договору недійсним,

в с т а н о в и л а:

ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» звернулося
до суду з позовом, у якому з урахуванням
уточнень просило стягнути з ОСОБА_6
заборгованість за кредитним договором
від 20 квітня 2007 року в розмірі 117 696,47
дол. США, що еквівалентно 940 359,49 грн.

Заперечуючи проти позову
ПАТ«Райффайзен Банк Аваль», третя
особа з самостійними вимогами ОСОБА_5
подав позов, у якому просив визнати
недійсним кредитний договір від 20
квітня 2007 року, укладений між ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» та його
дружиною ОСОБА_3, посилаючись на те, що
він не давав своєї згоди на його
укладення.

Рішенням Сихівського районного суду м.
Львова від 04 вересня 2012 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Львівської області
від 27 червня 2014 року, позов ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль»
заборгованість за кредитним договором
у сумі 940 359 грн 49 коп.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У задоволенні позову третьої особи із
самостійними вимогами - ОСОБА_5
відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23 липня 2014 року
ОСОБА_6 відмовлено у відкритті
касаційного провадження за її
касаційною скаргою на рішення
Сихівського районного суду м. Львова
від 04 вересня 2012 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 27 червня 2014 року з підстав,
визначених п.5 ч.4 ст. 328 ЦПК України.

У вересні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від ОСОБА_3 надійшла заява про
перегляд ухвали суду касаційної
інстанції від 23 липня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, зокрема,
ст.146 ЦК України, що потягло ухвалення
різних за змістом судових рішень у
подібних правовідносинах.

В обґрунтування заяви ОСОБА_3
посилається на ухвалу Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 28 листопада 2012 року в справі
за позовом про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та за зустрічним позовом про
зобов'язання вчинити дії.

Розглянувши заяву, колегія суддів
вважає, що підстави для її допуску до
провадження відсутні, виходячи з
наступного.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Згідно з п. 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року «Про судову
практику застосування статей 353-360 ЦПК
України» під судовими рішеннями у
подібних правовідносинах слід
розуміти такі, де тотожними є предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

У п. 7 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей 353
- 360 ЦПК України» роз'яснено, що
прийняття касаційною інстанцією
ухвали про скасування судових рішень
судів нижчих інстанцій з передачею
справи на новий розгляд не означає
остаточного вирішення спору у справі.

За таких обставин посилання на ухвалу
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 28 листопада 2012 року, як на
приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції норм
матеріального права, не може
здійснюватися, оскільки у ній не
висловлено правові позиції щодо
застосування норм матеріального права,
а стосується процесу доказування,
встановлення фактичних обставин, що є
застосуванням норм процесуального
права.

Враховуючи наведене, у допуску справи
до провадження необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_3,
третя особа - ОСОБА_5, про стягнення
заборгованості за кредитним договором;
за позовом третьої особи із
самостійними вимогами - ОСОБА_5 до
Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен Банк Аваль», ОСОБА_3 про
визнання кредитного договору
недійсним, за заявою ОСОБА_3 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 липня 2014 року - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.О. Кузнєцов

Судді:
Є.П. Євграфова

В.І. Журавель

О.М. Ситнік

С.П. Штелик