Справа № 454/993/13
Головуючий у 1 інстанції: Адамович М.Я.
Провадження № 22-ц/783/5043/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мельничук
Категорія справи: 32
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючого судді - Мельничук О.Я.,

суддів - Крайник Н.П., Курій Н.М.,

при секретарі - Данилик І.І.,

з участю представника позивача
ОСОБА_2- ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в
інтересах ОСОБА_2 на рішення
Сокальського районного суду
Львівської області від 04 червня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
/ПАТ/ "Львівська Вугільна Компанія" про
стягнення моральної шкоди, спричиненої
ушкодженням здоров"я при виконанні
трудових обов"язків, -

В С Т А Н О В И Л А :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до ПАТ "Львівська вугільна
компанія", у позовній заяві вказав, що з
23.08.1978 року по 18.03.2006 року працював на
роботах в шкідливих умовах, зокрема на
ПАТ "Львівська вугільна компанія".
18.03.2006 року позивач звільнений у зв"язку
з виявленою невідповідністю
виконуваній роботі внаслідок стану
здоров"я. 11.04.2006 року складено акт
розслідування хронічного професійного
захворювання. Згідно довідки
Міністерства охорони здоров"я
міжрайонної спеціалізованої
профпаталогічної МСЕК №187 від 20.09.2013
року ОСОБА_2 встановлено 3 групу
інвалідності та 60% втрати професійної
працездатності внаслідок
профзахворювання безтерміново. Вказує
на те, що внаслідок отримання
професійного захворювання йому
завдано великої моральної шкоди, яка
полягає у значному фізичному болю та
стражданнях. При визначенні розміру
моральної шкоди вважає, що необхідно
врахувати характер та об"єм фізичних,
душевних, психічних страждань від
професійного захворювання та
тривалість лікування. Просить стягнути
з відповідача ПАТ "Львівська вугільна
компанія" на його користь 30 000 грн. в
рахунок відшкодування завданої
моральної шкоди, спричиненої
ушкодженням здоров"я при виконанні
трудових обов"язків, внаслідок
професійного захворювання.

Рішенням Сокальського районного суду
Львівської області від 04 червня 2014 року
позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з Публічного акціонерного
товариства /ПАТ/ "Львівська Вугільна
Компанія" в користь ОСОБА_2 6 500 грн.
відшкодування моральної шкоди,
спричиненої ушкодженням здоров"я при
виконанні трудових обов"язків
внаслідок професійного захворювання.
Вирішено питання судових витрат.

Вищезгадане рішення в апеляційному
порядку оскаржив ОСОБА_3 - представник
ОСОБА_2

Апелянт вважає, що суд прийшов до
правильного висновку про
обов"язковість відшкодування
моральної шкоди спричиненої внаслідок
професійного захворювання, однак він
не згідний з розміром моральної шкоди,
яка присуджена судом, в зв"язку з чим
просить рішення суду в частині
стягнення моральної шкоди змінити з 6 500
грн. на 30 000 грн.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційних
скарг, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга ОСОБА_3 в інтересах
ОСОБА_2 підлягає до часткового
задоволення, виходячи з таких мотивів.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обгрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обгрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з»ясованих обставин, на які
сторони посилаються, як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказми, які були
досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду
в повній мірі таким вимогам не
відповідає.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу, яка передбачає, що обставини,
визнані сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Як вбачається з трудової книжки на ім"я
ОСОБА_2, останній з 23.08.1987 року прийнятий
учнем електрослюсара; 01.09.1987 року
направлений на навчання в ГОРПТУ; 01.02.1979
року закінчив навчання в ГОРПТУ №41 по
спеціальності електрослюсар і
зарахований на штат ЦОФ
електрослюсарем 3-го розряду; 25.04.1979
року звільнений у зв"язку з призовом в
р"яди Радянської армії; 14.09.1981 року
прийнятий електрослюсарем черговим по
ремонту обладнання 4-го розряду; 20.09.1983
року переведений електрослюсарем
черговим по ремонту обладнання 5-го
розряду; 09.07.1984 року звільнений з
переводом на будівництво "Південно
Якутського збагачувального комплексу;
23.07.1984 року прийнятий по переводу
електрослюсарем 5-го розряду; 01.09.1991
року переведений електрослюсарем
черговим по ремонту обладнання цеху
збагачення; 12.04.1993 року звільнений за
власним бажання; 31.03.1994 року принятий на
роботу електрослюсаремчерговим по
ремонту обладнання 5-го розряду в
головний корпус по строковому договору
на 1 рік; 16.10.1996 року переведений
електрослюсарем черговим по ремонту
обладнання 6-го розряду; 18.05.2001 року
переведений на лінію ЦЗФ
"Червоноградська" ЗАТ "ЛСВ"
електрослюсарем черговим та з ремонту
устаткування 6-го розр"яду; 18.03.2006 року
звільнений з роботи по стану здоров"я.

Згідно з відомостей, відображених у
довідці Міністерства охорони здоров"я
мажрайонної спеціалізованої
профпаталогічної МСЕК №187 від 20.09.2013
року ОСОБА_2 актом №451 від 27.04.2006 року
встановлено 3 групу профзахворювання з
переоглядом 27.04.2007 року та актом № 651
від16.05.2007 року встановлено 3 групу та
профзахворювання 60% безтерміново.

У зв"язку із наявністю вказаного вище
захворювання позивач ОСОБА_2
неодноразово перебував на
стаціонарному та амбулаторному
лікуванні, що вбачається з наданих
позивачем виписок історій хвороби.

При визначенні розміру грошового
відшкодування моральної шкоди, суд
першої інстанції враховував, що
позивач отримав професійні
захворювання внаслідок праці і на
інших підприємствах, а також
відповідно до ч.3 ст.23 ЦК України
характер заподіяної позивачу шкоди,
глибину фізичних та душевних страждань
позивача, враховував вимоги розумності
та справедливості, тому суму в розмірі 6
500 грн. на відшкодування моральної
шкоди вважав достатньою.

Проте, колегія суддів не погоджується з
розміром відшкодування моральної
шкоди, вважає такий заниженим, оскільки
судом враховано, що позивач отримав
професійне захворювання внаслідок
праці і на інших підприємствах, проте
колегія суддів вважає, що суд опустив
той факт, що згідно пункту 16 акту
розслідування хронічного професійного
захворювання від 11.04.2006 року ЗАТ
"Львівсистеменерго" (тепер ПАТ
"Львівська вугільна компанія")
зазначено, що професійне захворювання
виникло за таких обставин:

В результаті праці в шкідливих умовах
електрослюсарем на ЦЗФ "Селідовського
виробничого об"єднання"
"Донецьквуглезбагачення" на протязі 2-х
місяців 24 днів, електрослюсарем
черговим та по ремонту обладнання 5-го
розряду на збагачувальній фабриці
виробничого об"єднання "Якутвугілля" на
протязі 8 років, 8 місяців, 19 днів,
електрослюсарем черговим та по ремонту
обладнання на збагачувальній фабриці
ЗАТ "Львівсистеменерго" на протязі 14
років, 10 місяців, 2 днів в контакті з
вугільним пилом і наявності
промислового шуму при несприятливих
факторах мікроклімату та виконанні
важкої фізичної праці на протязі 80%
робочого часу і недостатньому
виконанні заходів направлених на
профілактику професійних захворювань
і несвоєчасному забезпеченні
протирадикулітними поясами,
респіраторами і антифонами.

Порушення вимог ДСП 3.3.1 095 - 2002 р. пунктів
1.8, 1.12, 5.5.14.

Відповідно до частини 2 статті 153 КЗпП
України забезпечення безпечних і
нешкідливих умов праці покладається на
власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до частини 1 статті 237-1 КЗпП
України відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Відповідно до статті 23 ЦК України,
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Моральна шкода в
тому числі полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з ушкодженням
здоров'я. Розмір компенсації
моральної шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань, яких
зазнав позивач, характеру немайнових
втрат, їх тривалості, можливості
відновлення, тощо. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку, що обов"язок
відшкодування моральної шкоди
заподіяної позивачу - ОСОБА_2 слід
покласти на відповідача - ПАТ
"Львівська вугільна компанія", яка
спричинена ушкодженням здоров"я при
виконанні трудових обов"язків
внаслідок професійного захворювання.

Згідно з роз'ясненнями Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 4 від
31.03.1995 року «Про судову практику по
справах про відшкодування моральної
/немайнової/ шкоди» із змінами,
внесеними Постановою від 25.05.2001 року №5,
моральна шкода може полягати, зокрема,
у моральних переживаннях у зв'язку з
ушкодженням здоров'я, у порушенні
нормальних життєвих зв'язків через
неможливість продовження активного
способу життя, при настанні інших
негативних наслідків .

Рішенням Конституційного Суду від 27
січня 2004 року регламентовано, що
громадяни, яким встановлена постійна
втрата професійної працездатності
мають право на стягнення на їх користь
моральної шкоди. Відповідно до п.4.1
цього ж рішення, ушкодження здоров'я,
заподіяне потерпілому під час
виконання трудових обов'язків,
незалежно від ступеня втрати
професійної працездатності,
заподіюють йому моральні та фізичні
страждання. У випадку каліцтва
потерпілий втрачає працездатність і
переносить значно більшу моральну
шкоду, чим працівник, що не втрачає
професійної працездатності

Таким чином, з урахуванням
конституційної значимості здоров'я як
невідчужуваного і непорушного блага,
що належить людині від її народження й
охороняється державою, суд першої
інстанції правильно виходив з того, що
заявлена вимога є обґрунтованою і факт
спричинення моральної шкоди
позивачеві ушкодженням здоров"я на
виробництві доведеним.

Визначаючи суму компенсації моральної
шкоди у розмірі 6 500 гривень, суд не в
повній мірі врахував вимоги частини 3
статті 23 ЦК України, а також ступінь
вини відповідача в завданні шкоди
позивачу, оскільки така виникла під час
роботи на ЗАТ "Львівсистеменерго" на
протязі 14 років, 10 місяців, 2 днів в
контакті з вугільним пилом і наявності
промислового шуму при несприятливих
факторах мікроклімату та виконанні
важкої фізичної праці на протязі 80%
робочого часу і недостатньому
виконанні заходів направлених на
профілактику професійних захворювань
і несвоєчасному забезпеченні
протирадикулітними поясами,
респіраторами і антифонами.

Виходячи з конкретних обставин справи,
характеру і обсягу моральних
страждань, яких зазнав позивач
внаслідок заподіяної позивачу шкоди,
глибини фізичних та душевних страждань
позивача, з врахуванням розумності та
справедливості, визначений судом
розмір грошового відшкодування
моральної шкоди на користь ОСОБА_2
підлягає збільшенню з 6 500 грн. до 12 000
грн.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.3 ч.1 ст. 307, ч.1 ст.
309, ст. 313, ч.2 ст. 314, ст. 316, 317, 319, 325 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах
ОСОБА_2 задоволити частково.

Рішення Сокальського районного суду
Львівської області від 04 червня 2014 року
змінити в частині стягнення з
Публічного акціонерного товариства
/ПАТ/ "Львівська Вугільна Компанія" в
користь ОСОБА_2 відшкодування
моральної шкоди, спричиненої
ушкодженням здоров"я при виконання
трудових обов"язків внаслідок
професійного захворювання з 6500 грн. на
12 000 грн.

В решті рішення Сокальського районного
суду Львівської області від 04 червня 2014
року залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання рішення законної сили.

Головуючий :
О.Я.Мельничук

Судді :
Н.П.Крайник

Н.М.Курій