Справа № 756/205/14-ц № апеляційного
суді першої інстанції: Кричина
А.ВДоповідач у суді апеляційної
інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 жовтня 2014 року Колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді
Шкоріної О.І.,

суддів: Стрижеуса
А.М., Антоненко Н.О.,

при секретарі:
Охневській Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
ухвалу Оболонського районного суду
м.Києва від 10 липня 2014 року про
забезпечення позову у справі за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, третя особа: Приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_7, Перша Київська державна
нотаріальна контора про визнання
договору купівлі-продажу частково
недійсним, анулювання реєстрації права
власності на Ѕ частини квартири, про
проведення прав покупця та визнання
права власності на квартиру в цілому,
про визнання договору дарування 1 / 2
частини квартири нікчемним та про
застосування наслідків недійсності
договору купівлі-продажу,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_4 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
визнання договору купівлі-продажу
частково недійсним, анулювання
реєстрації права власності на 1 / 2
частину квартири АДРЕСА_1, про
переведення прав покупця та визнання
права власності на квартиру в цілому,
визнання договору дарування 1 / 2
частини квартири нікчемним і
застосування наслідків недійсності
правочину.

Ухвалою Оболонського районного суду
м.Києва від 10 липня 2014 року задоволено
заяву ОСОБА_4 та накладено арешт на 1 / 2
частину квартири АДРЕСА_1, що належить
ОСОБА_3 Постановляючи ухвалу суд
виходив з того, що невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду..

Не погоджуючись з зазначеною
ухвалою, ОСОБА_3 подала апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати ухвалу
та стягнути з ОСОБА_4 судові витрати,
пов»язані з розглядом справи в
апеляційному суді, посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

В судове засідання сторони не
з»явилися. будучи повідомленими про
день та час розгляду справи, у зв»язку з
чим колегія суддів вважала за можливе
розглянути справу у їх відсутність
відповідно до вимог ч.2 ст.305 ЦПК
України.

Вирішуючи питання про вжиття заходів
забезпечення позову, суд першої
інстанції врахував характер спірних
правовідносин, у сфері яких виник спір
між сторонами, прийшов до висновку, що
рішення по справі буде неможливо
виконати, і задовольнив заяву
позивача про вжиття заходів
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на 1 / 2 частину квартири АДРЕСА_1,
що належить ОСОБА_3

Такий висновок є правильним, виходячи з
такого.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 151 ЦПК
України суд за заявою осіб, які беруть
участь у справі, може вжити заходи.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття таких заходів може утруднити
чи зробити неможливим виконання
рішення суду.

Перелік заходів забезпечення позову
визначено в ст. 152 ЦПК України.

Пункт 1 частини 1 статті 152 ЦПК України
передбачає забезпечення позову шляхом
накладення арешту на майно або грошові
кошти, що належать відповідачеві і
знаходяться у нього або в інших осіб.

Згідно роз'яснення Пленуму Верховного
Суду України, яке міститься в Постанові
№ 9 від 22 грудня 2006 року розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд має
з урахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх
вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому,
що між сторонами дійсно виник спір та
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Як убачається з матеріалів справи,
ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про
визнання недійсними договорів
купівлі-продажу та дарування частини
квартири АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3

Враховуючи характер спірних
правовідносин, суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що не
вжиття заходів забезпечення позову
шляхом накладення арешту на майно
відповідача, може в подальшому
утруднити виконання рішення суду.

Таким чином, суддя у
відповідності з нормами ст.ст.151, 152 ЦПК
України вжив заходів для забезпечення
заявлених позовних вимог, в межах цих
вимог та у спосіб передбачений ст. 152
ЦПК України.

Вжиті заходи забезпечення
позову є співмірними з заявленими
позовними вимогами.

Доводи апеляційної скарги щодо
безпідставності заявлених вимог не
можуть бути прийняті в якості підстав
для скасування оскаржуваної ухвали.

Таким чином, колегія суддів
вважає, що ухвала Оболонського
районного суду м.Києва постановлена з
дотриманням норм процесуального права,
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, що відповідно до
ст. 312 ЦПК України є підставою для
відхилення апеляційної скарги і
залишення ухвали без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Ухвалу Оболонського районного суду
м.Києва від 10 липня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий:

Судді: