Справа № 459/5339/13
Головуючий у 1 інстанції: Грабовський
Провадження № 22-ц/783/4573/14
Доповідач в 2-й інстанції: Мікуш Ю. Р.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі :

Головуючого судді:
Мікуш Ю.Р.

Суддів: Ніткевича А.В.,
Павлишина О.Ф.

Секретар: Гацій І.І.

З участю представника позивача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне
рішення Червоноградського міського
суду Львівської області від 13 лютого 2014
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3, з участю третьої особи ПрАТ СК
«Провідна» про відшкодування майнової
та моральної шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди , -

в с т а н о в и л а:

Оскаржуваним заочним рішенням позовні
вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
3324(три тисячі триста двадцять чотири),00
грн. майнової шкоди та 500(п»ятсот),00 грн.
моральної шкоди.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 286
(двісі вісімдесят шість),75 грн.
сплаченого судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь держави 57
(п»ятдесят сім), 35 грн. судового збору.

Ухвалою Червоноградського міського
суду Львівської області від 05 травня 2014
року заяву ОСОБА_3 про перегляд
заочного рішення залишено без
задоволення.

Заочне рішення оскаржив відповідач
ОСОБА_3 В апеляційній скарзі зазначає,
що не погоджується з рішенням суду,
оскільки таке не відповідає вимогам
процесуального права. Стверджує, що суд
неповно з»ясував обставини справи та
не оцінив належність та достовірність
доказів. Задовольняючи позовну вимогу
про стягнення матеріальної шкоди в
сумі 3324 грн. суд керувався лише нарядом
-замовленням №А-019 від 15.04.2013 року
наданим ФОП ОСОБА_5 на виконання
ремонтних робіт. Однак в матеріалах
справи відсутні будь-які докази в яких
зафіксовано види та число ушкоджень
автомобіля на момент ДТП, не з»ясовано
чи співмірні такі ушкодження з видами
проведених ремонтних робіт та чи
знаходяться проведені ремонтні роботи
у причинному зв»язку з ДТП. Не
з»ясовано чи був автомобіль в
експлуатації після ДТП та чи під час
такої експлуатації не було інших
ушкоджень, не перевірено правильність
цін на ремонт та придбання запчастин, а
також чи являється ФОП ОСОБА_5
експертом. Стягуючи моральну шкоду, суд
не зазначив у рішенні жодних доказів
які підтверджують факт настання такої
шкоди, крім цього, ухваливши заочне
рішення суд позбавив його права на
подання доказів та врахував лише
докази позивача. Вважає, що дані
обставини є підставами для скасування
рішення, та ухвалення нового рішення
про відмову у задоволені позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача ОСОБА_2 на
заперечення апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи, межі і
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що скарга задоволенню
не підлягає у зв»язку з наступним.

Матеріалами справи та судом
встановлено, що ОСОБА_3, відповідно до
протоколу про адміністративне
правопорушення від 03.01.2012 р. серії ВС1
№? 316965, 31 грудня 2012 року 0 19 год.10 хв. в м.
Червонограді по вул. Б.Хмельницького,81
керував автомобілем OPEL MOVANO д.н.з.
НОМЕР_2 будучи неуважним, не стежучи за
дорожньою обстановкою та її змінами,
розпочинаючи рух заднім ходом не
пересвідчився, що це буде безпечним,
внаслідок цього зіткнувся з
автомобілем МАZDA д.н.з. НОМЕР_3 чим
порушив п.2.3 (Б), 10,9 Правил дорожнього
руху, за що передбачена
відповідальність ст.ст.124,122-4 КУпАП та
покинув місце ДТП (а.с.5).

Вина ОСОБА_3 у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.ст. 124,112-4 КУпАП,
встановлена постановою
Червоноградського міського суду
Львівської області від 23.01.2013 року, та
винною особою не оскаржувалась (а.с.7).

Внаслідок ДТП автомобілю позивача
ОСОБА_4 було заподіяно механічні
ушкодження.

Відповідно до наряду - замовлення №А-019
від 15 квітня 2013 року вартість
відновлювального ремонту становить 3324
грн.00 коп. за який позивачем проведено
оплату, що підтверджується товарним
чеком (а.с.8,9).

За змістом ст. 22 ЦК України особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування. Збитками є втрати, яких
особа зазнала у зв'язку зі знищенням
або пошкодженням речі, а також витрати,
які особа зробила або мусить зробити
для відновлення порушеного права.

Відповідно до ст.212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Доказами, в розумінні ст.57 ЦПК України,
є будь - які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їх представників,
допитаних як свідків, показань свідків,
письмових доказів, речових доказів,
зокрема звуко- і відеозаписів,
висновків експертів.

Згідно з ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Колегія суддів вважає, що позивач
дотримався вищенаведених вимог закону
та подав суду належні та допустимі
докази в обґрунтування свого позову,
які суд першої інстанції оцінив
належним чином.

На думку колегії суддів, доводи
апеляційної скарги щодо неналежності
доказів є голослівними, оскільки
апелянтом не подано жодного
належного та допустимого доказу на
спростування розрахунку шкоди,
визначеної нарядом -замовленням. Крім
цього, клопотання про проведення
судової авто - товарознавчої
експертизи відповідач не заявляв ні в
суді першої інстанції, ні в апеляційній
скарзі.

Щодо доводів позивача про відсутність
доказів, які підтверджують факт
настання моральної шкоди, колегія
суддів вважає, що суд дійшов вірного
висновку, що така була заподіяна у
зв»язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, заподіяна фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, дією чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Зі змісту ст. 23 ЦК України випливає, що
моральна шкода полягає у душевних
стражданнях,яких фізична особа зазнала
у зв»язку із знищенням чи пошкодженням
її майна.

Визначаючи розмір відшкодування
позивачу моральної шкоди, суд першої
інстанції врахував характер та обсяг
страждань завданих внаслідок
пошкодження його майна неправомірними
діями відповідача, тривалість
порушення прав позивача, і тому колегія
суддів вважає, що суд дійшов вірного
висновку про достатність грошової
компенсації у розмірі 500 грн., виходячи
із засад розумності, виваженості та
справедливості.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції не
спростовують, а відтак, рішення
відповідає вимогам закону і зібраним
по справі доказам, а тому підстав для
її задоволення немає .

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 307, п.1 ч.1 ст.314, ст.
308, ст.ст. 315,317,319 ЦПК України колегія
суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Червоноградського
міського суду Львівської області від
13 лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ухвалою законної
сили.

Головуючий :
Ю.Р. Мікуш

Судді:
А.В. Ніткевич

О.Ф. Павлишин