Провадження № 2-о/470/30/14
Справа № 470/1050/14-ц
У Х В А Л А

13 жовтня 2014 року
смт.
Березнегувате

Суддя Березнегуватського районного
суду Миколаївської області Орлова С.Ф.,
розглянувши заяву ОСОБА_1 до
Березнегуватської державної
нотаріальної контори про встановлення
факту перебування майна у спільній
сумісній власності,

ВСТАНОВИВ:

09 жовтня 2014 року заявник звернувся до
суду із заявою у якій зазначив, що після
смерті його батьків - ОСОБА_2, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2, відкрилась спадщина на
майно, яке вони за заповітами заповіли
йому. 07 жовтня 2014 року він звернувся до
нотаріуса із заявою про оформлення
спадкових прав на ? частку житлового
будинку з господарськими та побутовими
спорудами і земельної ділянки для
обслуговування житлового будинку
розташованого по АДРЕСА_1, що
залишилась після смерті його матері.
Однак, йому відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом, оскільки згідно
правовстановлюючих документів,
свідоцтва про право власності на
житловий будинок та Державного акту на
землю, нерухоме майно зареєстроване за
його батьком ОСОБА_3 що набуте ним за
час шлюбу внаслідок приватизації, а
тому є його приватною власністю.
Посилаючись на викладене, заявник
просив встановити факт, що частки у
майні, яке було у спільній сумісній
власності його померлих батьків є
рівними, та виділити ОСОБА_2 ? частку
житлового будинку та земельної
ділянки, що належала їй на праві
спільної сумісної власності.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 7 від 30.05.2008
року «Про судову практику у справах про
спадкування» у разі відмовити
нотаріуса в оформленні права на
спадщину особа може звернутися до суду
за правилами позовного провадження.

Згідно п. 9 Узагальнення Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про судову практику у справах
про спадкування» від 16 травня 2013 року -
не допускається вирішення справи в
порядку окремого провадження, якщо
заява містить вимогу про визнання
права, зокрема права власності.

За змістом заяви та долученого
роз'яснення нотаріуса, убачається, що
заявнику відмовлено в оформленні права
на спадщину за заповітом, окрім цього
заявником заявлено вимогу про
виділення частки у нерухомому майні, з
огляду на викладене, суд доходить
висновку, що заявнику слід відмовити в
прийняті заяви до розгляду в окремому
провадженні, оскільки заявлені ним
вимоги підлягають розгляду в порядку
позовного провадження.

Частиною 4 ст. 256 ЦПК України
передбачено, що суддя відмовляє у
відкритті провадження у справі, якщо з
заяви про встановлення факту, що має
юридичне значення, вбачається спір про
право, а якщо спір про право буде
виявлено під час розгляду справи -
залишає заяву буз розгляду.

На підставі викладеного вище,
керуючись п.4 ст. 256 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті провадження у справі за
заявою ОСОБА_1, заінтересована особа
Березнегуватська державна нотаріальна
контора про встановлення факту
перебування майна у спільній сумісній
власності - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Миколаївської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня отримання копії ухвали.

Суддя
С. Ф.
Орлова