Яготинський районний суд Київської
справа № 382/2086/14
РІШЕННЯ

іменем України

09 жовтня 2014 року
Яготинський районний
суд
Київської області, в
складі;

Головуючого судді Карпович В.Д.

При секретарі Шипота Я.В.

Розглянувши у відкритому попередньому
судовому засіданні в м. Яготині,
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Капустинської сільської ради, про
встановлення фактів родинних відносин,
володіння та визнання права власності
на спадкове майно.

Встановив:

В позові до суду позивачі вказали, що
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла їхня мати - ОСОБА_3,
що підтверджується свідоцтвом про
смерть НОМЕР_1, виданим Капустинською
сільською радою Яготинського району
Київської області 11 травня 2000 року
(копія додається).

ІНФОРМАЦІЯ_4, помер їхній батько -
ОСОБА_4, що підтверджується свідоцтвом
про смерть НОМЕР_2, виданим виконавчим
комітетом Капустинської сільської
ради Яготинського району Київської
області 31 липня 2008 року (копія
додається).

Після їх смерті відкрилася спадщина у
вигляді:

• ? частки житлового будинку з
відповідними частками господарських
будівель та споруд по АДРЕСА_1, що
належала померлим на підставі
дублікату договору обміну, виданого
приватним нотаріусом Донецького
міського нотаріального округу 25
вересня 2009 року за реєстровим № 4655,
замість втраченого договору обміну,
посвідченого 07 травня 1999 р. р. № 1480.
Вказаний житловий будинок цегляний,
загальною площею 67,3 кв.м., житловою
площею 30,4 кв.м., з господарськими
будівлями та спорудами: а-прибудова, №1-
ганок, Б-сарай, б-сарай (прибудова),
Г-гараж, Д-вбиральня, №2-огорожа,
№3-колодязь, №4- свердловина.
Інвентаризаційна вартість 1А частки
житлового будинку становить 53920
гривень. Державна реєстрація права
власності на вищевказане майно не
проведена відповідним органом
державної реєстрації прав. Інша Уі
частка вказаного житлового будинку
належить нам, ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Оскільки спадкодавці за життя заповіту
не склали, то відповідно до ст. 529 ЦК
України (в ред. 1963 року), ст. 1261 ЦК
України спадкоємцями першої черги за
законом після їх смерті є діти - ОСОБА_1
та ОСОБА_2.

Інших спадкоємців, передбаченим чинним
законодавством України, у спадкодавців
немає.

Спадщину після смерті матері вони
прийняли, звернувшись в передбачений
ст. 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року)
термін, до Яготинської районної
нотаріальної контори із заявами про
прийняття спадщини, що підтверджується
копією витягу про реєстрацію в
Спадковому реєстрі за № 38457467 від 24.09.2014,
з якого вбачається, що у Спадковому
реєстрі за № 56571681 зареєстрована
спадкова справа № 184/2014 після смерті
ОСОБА_3. Нотаріусом перевірено їхні
права, як спадкоємців за законом.

Спадщину після смерті батька, вони
прийняли, звернувшись в передбачений
ст. 1270 ЦК України термін, із заявами про
прийняття спадщини до Яготинської
районної нотаріальної контори, що
підтверджується витягом про
реєстрацію в Спадковому реєстрі за №
16839856 від 17.10.2008, з якого вбачається, що у
Спадковому реєстрі за № 45644865
зареєстрована спадкова справа за № 523
після смерті ОСОБА_4. Нотаріусом
перевірені їхні права як спадкоємців.

Але при перевірці їхніх документів
нотаріус виявила, що спадкодавці за
життя не зареєструвати своє право
власності на вказані частки житлового
будинку у відповідному органі
державної реєстрації прав, що не дає
змогу перевірити нотаріусу право
власності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 При
перевірці родинних відносин між ними
та їх батьком нотаріус зазначила, що
не має можливості перевірити цей факт з
причини того, що у свідоцтві про смерть
прізвище їхнього батька вказано як
«ОСОБА_4», замість «ОСОБА_4». Також у
вказаному правовстановлюючому
документі - дублікаті договору обміну,
невірно записана адреса спадкового
майна, а саме: замість «село
Капустинці» вказано «селище
Капустинці».

Розбіжність написання сталася через
неправильне перекладання прізвища з
російської на українську мови.

Факт володіння вказаних часток
житлового будинку ОСОБА_3 та ОСОБА_4
підтверджується дублікатом договору
обміну, виданого приватним нотаріусом
Донецького міського нотаріального
округу 25 вересня 2009 року за реєстровим
№ 4655, замість втраченого договору
обміну, посвідченого 07 травня 1999 р. р. №
1480; технічним паспортом на житловий
будинок, виготовленого станом на 05.08.2014
р.

Факт родинних відносин
підтверджується їхніми свідоцтвами
про народження серії НОМЕР_3, виданого
06.12.1983 р. та серії НОМЕР_4, виданого
14.10.1980р., де в графі «батько» записаний
«ОСОБА_4».

Вірність адреси спадкового майна
підтверджується довідкою
Капустинської сільської ради за № 361
від 18.09.2014 р.

Відповідно до абзацу 3 ч. 2 ст. 331 ЦК
України право власності на нерухоме
майно виникає з моменту його державної
реєстрації, виходячи зі ст. ст. 25, З0 ЦК
України мати та набути цивільне право
(право власності на нерухоме майно)
може лише жива та дієздатна особа.
Виходячи із змісту ст. ст. 391, 392 ЦК
України у разі смерті власника
нерухомого майна, первинна реєстрація
права власності на яке не була
проведена і правовстановлюючий
документ відсутній, питання визначення
належності цього майна попередньому
власнику та наступного його власника
(спадкоємця) повинно вирішуватись у
судовому порядку.

Відповідно до ч.І ст. 1278 ЦК України
частки кожного спадкоємця у спадщині є
рівними, якщо спадкодавець у заповіті
сам не розподілив спадщину між ними.

Просили:

Встановити, що ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_4, володіли за життя '1/2
часткою житлового будинку з
відповідними частками господарських
будівель та споруд по АДРЕСА_1, на праві
власності;

Встановити, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є
рідними доньками ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_4;

Визнати за ними, ОСОБА_1-
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2- ІНФОРМАЦІЯ_2, в
рівних частках, право власності на 1/2
частку житлового будинку з
відповідними частками господарських
будівель та споруд по АДРЕСА_1, що
належали їхнім батькам; ОСОБА_3 яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4 який
помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

В судове засідання сторони не
з»явились, про день та час розгляду
справи повідомлені належним чином. В
заявах до суду позивачка підтримала
свої позовні вимоги, відповідач позов
визнав, та просили розглянути справу
у їх відсутності.

Перевіривши матеріали справи
суд вважає, що визнання позову
відповідачем не суперечить закону, та
не порушує права, інтереси та свободи
інших осіб, а тому даний позов
підлягає до задоволення.

Керуючись ст.. ст.. 130, 174 ЦПК України, ст..
ст.. 529,549 ЦК УРСР / в ре. 1963 року, 1261, 1270 ЦК
України, суд-

ВИРІШИВ.

Встановити, що ОСОБА_3 яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_4, володіли за життя '1/2
часткою житлового будинку з
відповідними частками господарських
будівель та споруд по АДРЕСА_1, на праві
власності;

Встановити, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, є
рідними доньками ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_4;

Визнати за ОСОБА_1- ІНФОРМАЦІЯ_1,
та ОСОБА_2- ІНФОРМАЦІЯ_2, в рівних
частках, право власності на 1/2 частку
житлового будинку з відповідними
частками господарських будівель та
споруд по АДРЕСА_1, що належали їхнім
батькам; ОСОБА_3 яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_4 який помер
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Київської області,
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя
Карпович В.Д.