АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22-ц/790/4751/14 р.
Головуючий 1 інстанції Колодяжна І.М.
Справа № 641/1353/14-ц
Доповідач: Коваленко І.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Коваленко І.П

суддів - Сащенко І.С., Довгаль А.П.

при секретарі - Москаленко Е.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "ПриватБанк" на рішення
Комінтернівського районного суду
м.Харкова від 12 травня 2014 року по справі
за позовом Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
"ПриватБанк" до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українське
Фінансове Агенство "ВЕРУС" в особі
філії Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українське
Фінансове Агенство "ВЕРУС" у
Комінтернівському районі м. Харкова та
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором ,-

В С Т А Н О В И Л А :

В грудні 2014 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
"ПриватБанк" звернулось до суду із
позовом до Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українське
Фінансове Агенство "ВЕРУС" в особі
філії Товариства з обмеженою
відповідальністю "Українське
Фінансове Агенство "ВЕРУС" у
Комінтернівському районі м. Харкова та
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

В обґрунтування своїх вимог посилалось
на те, що відповідно до укладеного
кредитного договору №б/н від 19.06.2008
року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі
5000,00 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжку картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань ОСОБА_2 за кредитним
договором, 22.03.2011 року ПАТ КБ
«ПриватБанк» з Товариством з обмеженою
відповідальністю «Українське
Фінансове Агентство «ВЕРУС», в особі
філії «Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українське
Фінансове Агентство «ВЕРУС» у
Комінтернівському районі міста
Харкова» було укладено договір поруки,
відповідно до умов якого ТОВ «Верус»
поручився за виконання ОСОБА_2
зобов'язань за кредитним договором.

Взяті на себе зобов'язання за Кредитним
договором банк виконав своєчасно і
повністю, надавши ОСОБА_2 вищевказані
грошові кошти. ОСОБА_2 до теперішнього
часу не виконує взяті на себе
зобов'язання.

В зв'язку з цим банк просив стягнути з
ОСОБА_2 заборгованість за кредитним
договором в сумі 15434,55 грн., солідарно з
ОСОБА_2 та Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українське
Фінансове Агентство «ВЕРУС», в особі
філії «Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українське
Фінансове Агентство «ВЕРУС» у
Комінтернівському районі міста
Харкова» 200 грн., та судові витрати з
ОСОБА_2 в сумі 229, 40 грн.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, надав до суду
заяву про розгляд справи в його
відсутність, заявлені позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, просив
позов задовольнити.

Представник відповідача Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українське Фінансове Агентство
«ВЕРУС», в особі філії «Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українське Фінансове Агентство
«ВЕРУС» у Комінтернівському районі
міста Харкова в судове засідання не
з,явився.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, надав до суду заяву про
розгляд справи в його відсутність, в
якій заперечував проти задоволення
позову та просив застосувати строки
позовної давності.

Рішенням Комінтернівського районного
суду м.Харкова від 12 травня 2014 року в
задоволені позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку "ПриватБанк"
просить рішення суду скасувати і
ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, пояснення
з?явившихся осіб, дослідивши матеріали
справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

При цьому колегія суддів виходить з
наступного.

Судом встановлено, що відповідно до
укладеного кредитного договору №б/н
від 19.06.2008 року ОСОБА_2 отримав кредит у
розмірі 5000,00 грн. У вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжку картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36,00 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань ОСОБА_2 за кредитним
договором, 22.03.2011 року ПАТ КБ
«ПриватБанк» з Товариством з обмеженою
відповідальністю «Українське
Фінансове Агентство «ВЕРУС», в особі
філії «Товариства з обмеженою
відповідальністю «Українське
Фінансове Агентство «ВЕРУС» у
Комінтернівському районі міста
Харкова» було укладено договір поруки,
відповідно до умов якого ТОВ «Верус»
поручився за виконання ОСОБА_2
зобов'язань за кредитним договором.

У зв'язку з зазначеними порушеннями
зобов'язань за кредитним договором
ОСОБА_2 станом на 31.10.2013 року має
заборгованість - 15634,55 грн., яка
складається з наступного:

- 4398,54 грн. - заборгованість за
кредитом;

- 7971,94 грн. - заборгованість по
процентам за користування кредитом;

- 2281.47 грн. - заборгованість по
комісії за користування кредитом;

- 250,00 грн. - штраф (фіксована
частина);

- 732,60 грн. - штраф (процентна
частина).

Із наданого розрахунку заборгованості
вбачається що остання оплата в рахунок
погашення заборгованості здійснена
відповідачем ОСОБА_2 29 вересня 2009 року.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два
види позовної давності: загальну і
спеціальну.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність.

Зокрема, ч. 2 ст. 258 ЦК України
передбачає, що позовна давність в один
рік застосовується до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право у примусовому порядку через суд.

За висновками Верховного Суду України
щодо початку перебігу строку позовної
давності у правовідносинах, в яких
використовуються платіжні картки як
спосіб надання/отримання кредитних
коштів, викладеними у постанові від 19
березня 2014 року № 6-14цс14, за таким
договором, що визначає щомісячні
платежі погашення кредиту та кінцевий
строк повного погашення кредиту
перебіг позовної давності щодо
місячних платежів починається після
несплати чергового платежу, а щодо
повернення кредиту у повному обсязі зі
спливом останнього дня місяця дії
картки (ст. 261 ЦК України), а не
закінченням строку дії договору.

Судом встановлено, що позивач
звернувся до суду з вищезазначеним
позовом 12 лютого 2014 року, а строк
звернення до суду сплинув 30 вересня 2012
року.

Враховуючи вищенаведене колегія
суддів вважає, що обґрунтованим є
висновок суду про звернення банку із
вимогами про повернення кредиту й
платежів за ним поза межами строку
позовної давності та відмова у позові з
цих підстав за заявою відповідача про
застосування наслідків пропуску
строку позовної давності.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що рішення суду законне і
обґрунтоване, постановлено з
дотриманням вимог матеріального та
процесуального права, підстав для його
скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись п.1
ч.1 ст.307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "ПриватБанк" - відхилити.

Рішення Комінтернівського районного
суду м.Харкова від 12 травня 2014 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
Суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий -

Судді -