Ухвала13 жовтня 2014 рокум. Київ Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у складі:
головуючогоКузнєцова В.О.,суддів:
Завгородньої І.М., Ізмайлової
Т.Л.,Наумчука М.І., Остапчука Д.О.,
розглянувши заяву ОСОБА_4 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 25 червня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4
про стягнення суми боргу за договором
позики,в с т а н о в и в :У серпні 2013
року позивач звернувся до суду з даним
позовом, посилаючись на те, що 26 лютого
2010 року він у присутності свідків
передав ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі
50 000 доларів США строком на шість
місяців, про що відповідачем була
надана розписка. Посилаючись на те, що
відповідач у зазначений строк кошти не
повернув, чим порушив свої
зобов'язання, позивач, уточнивши
позовні вимоги, просив суд стягнути з
відповідача на свою користь 540 996
гривень 51 копійок заборгованості, з
яких: 399 650 гривень - борг за
зобов'язанням, 39 482 гривні 09 копійок - 3 %
річних від простроченої суми та
98 308 гривень 42 копійки пені.
Рішенням Хмільницького міськрайонного
суду Вінницької області від 22 січня 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Вінницької області
від 10 квітня 2014 року, позов ОСОБА_5
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4
на користь ОСОБА_5 заборгованість за
договором позики у загальній сумі 435 684
гривні 20 копійок, з яких: сума основного
боргу 399 650 гривень та 3 % річних у сумі 36
034 гривень 20 копійок. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 25 червня 2014 року
касаційну скаргу відхилено, рішення
Хмільницького міськрайонного суду
Вінницької області від 22 січня
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Вінницької області від 10 квітня
2014 року залишено без змін. 11 вересня 2014
року до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від ОСОБА_4 надійшла
заява про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 червня 2014 року. У допуску
справи до провадження у Верховному
Суді України слід відмовити з
наступних підстав. На підтвердження
підстав неоднакового застосування
судами касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права
(ст. 267 ЦК України) заявник
послався та додав копії: - ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 4 червня 2014 року (6-51575св13) в
справі за позовом про стягнення
заборгованості, якою касаційну скаргу
відхилено, рішення апеляційного суду
Донецької області від 13 листопада 2013
року залишено без змін; - ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 лютого 2013 року (6-16022св12) в
справі за позовом стягнення
заборгованості за кредитним договором,
якою касаційну скаргу задоволено
частково, рішення апеляційного суду
Сумської області від 2 березня 2012 року в
частині залишення без змін рішення
Ковпаківського районного суду м. Суми
від 27 січня 2012 року про стягнення на
користь публічного комерційного банку
«Надра» заборгованості по кредиту у
розмірі 3797 гривень, по відсотках за
користування кредитом у розмірі 3790
гривень 67 копійок, пені у розмірі 2124
гривні 73 копійок, інфляційних збитків у
розмірі 3868 гривень 03 копійок, а всього у
сумі 13 580 гривень 43 копійок, в частині
скасування рішення Ковпаківського
районного суду м. Суми від 27
січня 2012 року та задоволення позову про
стягнення на користь публічного
комерційного банку «Надра» 6264 гривні 72
копійки заборгованості (комісії) та 106
гривень 22 копійки судового збору
скасовано, справу передати в цій
частині на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції. В решті судові
рішення залишено без змін; - ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 26 березня 2014 року (6-330св14) в
справі за позовом про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
якою касаційну скаргу задоволено,
рішення апеляційного суду
Миколаївської області від 5 грудня 2013
року скасовано, рішення Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 21
жовтня 2013 року залишено в силі; - ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 28 травня 2014 року (6-10291св14) в
справі за позовом про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
якою касаційну скаргу задоволено,
рішення апеляційного суду Сумської
області від 28 січня 2014 року
скасовано, рішення Роменського
міськрайонного суду Сумської області
від 5 грудня 2013 року залишено в силі.
Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України
сторони та інші особи, які брали участь
у справі, мають право подати заяву про
перегляд судових рішень у цивільних
справах після їх перегляду в
касаційному порядку. Згідно з п. 1 ч. 1
ст. 355 ЦПК України заява про перегляд
судових рішень у цивільних справах
може бути подана виключно з підстав
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах. Як роз'яснено у п. 6
постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року «Про
судову практику застосування статей
353-360 ЦПК України» під судовими
рішеннями у подібних правовідносинах
слід розуміти такі, де тотожними є
предмет спору, підстави позову, зміст
позовних вимог та встановлені судом
фактичні обставини, а також має місце
однакове матеріально-правове
регулювання спірних правовідносин.
Зміст правовідносин із метою
з'ясування їх подібності в різних
судових рішеннях суду (судів)
касаційної інстанції визначається
обставинами кожної конкретної справи.
Крім того, заява про перегляд судових
рішень у цивільних справах із підстави,
передбаченої пунктом 1 частини 1 статті
355 ЦПК України, може бути подана за
сукупністю таких умов: судом
касаційної інстанції при розгляді двох
або більше справ неоднаково
застосовано одні і ті самі норми
матеріального права; справи стосуються
спорів, які виникли з подібних
правовідносин; має місце ухвалення
різних за змістом судових рішень судом
(судами) касаційної інстанції.
Аналіз наданих заявником судових
рішень не дає підстав для висновку про
наявність, передбачених ст. 355 ЦПК
України, обставин для перегляду
судових рішень у порядку,
встановленому главою 3 розділу V ЦПК
України, оскільки справи розглянуті за
різних фактичних обставин. Оскільки
наведені заявником доводи не містять
ознак, які згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст.
355 ЦПК України є підставами для
перегляду судових рішень, а тому в
допуску справи до провадження
Верховного Суду України слід
відмовити. Ураховуючи наведене та
керуючись ст.ст. 72, 73, 354-356, 360 ЦПК
України, колегія суддів у х в а л и л а :У
допуску до провадження Верховного Суду
України справи за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_4 про стягнення суми боргу за
договором позики за заявою ОСОБА_4 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 25 червня 2014 року відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий
В.О.
Кузнєцов Судді:

І.М. Завгородня

Т.Л. Ізмайлова

М.І.
Наумчук

Д.О. Остапчук