Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/2463/14
Головуючий у 1 інстанції: Гончаренко
Суддя-доповідач: Савченко О.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„09" жовтня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Гончар М.С., Стрелець Л.Г.

при секретарі: Хомяк К.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Запорізького районного суду
Запорізької області від 08 квітня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про поділ спільного майна
подружжя та за зустрічним позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ спільного
майна подружжя, -

В С Т
А Н О В И Л А:

У серпні 2013 року ОСОБА_3
звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2
про поділ спільного майна подружжя.

У позові зазначала, що з 25.09.2004
року по 08.11.2010 року перебувала у шлюбі з
відповідачем, від шлюбу мають доньку
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У 2005 році подружжям, за гроші
батьків позивачки, був придбаний
автомобіль ВАЗ 21099 за 4 800,00 доларів
США, який був оформлений на
відповідача.

Також під час час шлюбу ними було
придбано земельну ділянку площею 0,1247
га для забудови по АДРЕСА_1.

На зазначену земельну ділянку вже
після розірвання шлюбу у 2011 році
відповідач отримав державний акт.

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 доповнила
позовні вимоги, вказавши, що за час
спільного подружнього життя сторонами
також було придбано майно:
водонагрівач «Round VMR50» вартістю 1 000 грн.,
котел вартістю 1 500 грн., шафа-купе - 8 000
грн., телевізор «Samsung» - 1 200 грн.,
телевізор - 300 грн., пилосос - 250 грн.,
зварочний апарат - 1 000 грн.,
електроінструменти - 1 0000 грн.,
металопластикові вікна - 4 000 грн., двері
- 1 500 грн., теплиці - 2 000 грн.. гараж - 4 000
грн., плитка вулична (червона) - 1 000 грн.,
приблизною вартістю 26 750 грн.

Крім того, у період спільного життя
ними був зроблений ремонт у будинку на
суму 3 500 грн.

Посилаючись на те, що відповідач
не визнає її право на частину майна,
придбаного у період шлюбу, заперечує
проти користування ним, перешкоджає
користуванню спірною земельною
ділянкою, чим порушуються її права, як
співвласника, просила суд поділити
земельну ділянку, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, набуту подружжям за
час шлюбу, визнати за нею право
власності на 1/2 частку зазначеної
земельної ділянки, визнати за нею 1/2
частку автомобілю ВАЗ 21099, державний
номер НОМЕР_1, набутого у шлюбі з
відповідачем та стягнути на її користь
грошову компенсацію у сумі 2 400
доларів США, визнати з нею та
відповідачем по 1/2 частини:
водонагрівача «Round VMR50» вартістю 1 000
грн., котла вартістю 1 500 грн., шафа-купе -
8 000 грн., телевізору «Samsung» - 1 200 грн.,
телевізору - 300 грн., пилососа - 250 грн.,
зварочного апарату - 1 000 грн.,
електроінструментів - 1 000 грн.,
металопластикових вікон - 4 000 грн.,
дверей - 1 500 грн., теплиць - 2 000 грн.,
гаражу - 4 000 грн., плитки вуличної
(червона) - 1 000 грн. та коштів, витрачних
на ремонт будинку у сумі 3 500 грн.,
стягнути з відповідача на її користь 15
125 грн. в якості грошової компенсації за
належну їй частину майна.

У вересні 2013 року ОСОБА_2
звернувся до суду з зустрічним позовом
до ОСОБА_3 про поділ спільного майна.

Зазначав, що після розірвання
шлюбу між сторонами була досягнута
домовленість про добровільний поділ
спільного майна, а саме, ОСОБА_3
залишається: гідробокс до ванної
кімнати, водонагрівач, холодильник,
фотоапарат, персональний комп'ютер,
ліжко двоспальне, на загальну вартість
14 780 грн.

Оскільки перелічене майно вже
тривалий час перебуває у користування
відповідача та всі вказані речі є
неподільним, він згоден на передачу
відповідачу своєї частки майна та на
отримання грошової компенсації
замість своєї частки у праві спільної
сумісної власності.

Посилаючись на зазначені
обставини, просив суд визнати з ним
право власності на 1/2 частини:
гідробоксу до ванної кімнати вартістю 3
000 грн., водонагрівача «Round VMR50» вартістю
780 грн., холодильника «Atlant» вартістю 2 800
грн., фотоапарату «Canon» вартістю 1 200
грн., персонального комп'ютеру
приблизної вартості 5 000 грн., ліжка
двоспального, приблизно вартістю 2 000
грн., залишити зазначене майно у
власності ОСОБА_3, стягнувши з неї на
його користь 7 390 грн.грошової
компенсації, стягнути судові витрати.

Рішенням Запорізького районного суду
Запорізької області від 08 квітня 2014
року позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2
про поділ спільного майна подружжя
задоволено частково.

Визнано спільно нажитим майном
подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_2 земельну
ділянку, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1, та визнано за ОСОБА_3 право
власності на 1/ 2 частину земельної
ділянки, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
грошову компенсацію за частину майна у
вигляді 1/2 частини автомобіля ВАЗ 21099,
державний номер НОМЕР_1, який набутий за
час шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_2, в розмірі 2
400 доларів США, що відповідно довідки
НБУ від 08.04.2014 року становить 28 128 грн.

Визнано спільно нажитим майном
подружжя ОСОБА_3 ОСОБА_2: водонагрівач
«Round VMR50» вартістю 1000 грн., котел
вартістю 1500 грн., шафи-купе вартістю 8000
грн., телевізор «Samsung» вартістю 1200 грн.,
телевізор вартістю 300 грн., пилосос
вартістю 250 грн., зварочний апарат
вартістю 1000 грн., електроінструменти
вартістю 1000 грн., металопластикові
вікна вартістю 4000 грн., двері вартістю
1500 грн., теплиці вартістю 2000 грн., гараж
вартістю 4000 грн., плитка вулична
вартістю 3500 грн.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на
майно: водонагрівач «Round VMR50» вартістю
1000 грн., котел вартістю 1500 грн.,
шафи-купе вартістю 8000 грн., телевізор
«Samsung» вартістю 1200 грн., телевізор
вартістю 300 грн., пилосос вартістю 250
грн., зварочний апарат вартістю 1000 грн.,
електроінструменти вартістю 1000 грн.,
металопластикові вікна вартістю 4000
грн., двері вартістю 1500 грн., теплиці
вартістю 2000 грн., гараж вартістю 4000
грн., плитка вулична вартістю 3500 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
грошову компенсацію за частину майна:
водонагрівач «Round VMR50» вартістю 1000 грн.,
котел вартістю 1500 грн., шафи-купе
вартістю 8000 грн., телевізор «Samsung»
вартістю 1200 грн., телевізор вартістю 300
грн., пилосос вартістю 250 грн.,
зварочний апарат вартістю 1000 грн.,
електроінструменти вартістю 1000 грн.,
металопластикові вікна вартістю 4000
грн., двері вартістю 1500 грн., теплиці
вартістю 2000 грн., гараж вартістю 4000
грн., плитку вуличну вартістю 3500 грн., в
розмірі 14 625 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
сплачену суму судового збору в розмірі
1709 грн. 70 коп.

В іншій частині позовних вимог за
первісним позовом - відмовлено.

В задоволенні зустрічних позовних
вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ
спільного майна подружжя - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати і
ухвалити нове, яким позовні вимоги
ОСОБА_3 залишити без задоволення, його
позовні вимоги задовольнити.

Заслухавши у засіданні
апеляційного суду доповідача,
пояснення учачника процесу,
перевіривши законність і
обгрутованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обгрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК
України під час ухвалення рішення суд
вирішує такі питання: чи мали місце
обставини, якими обгрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; чи є інші
фактичні дані (пропущення строку
позовної давності тощо), які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин, яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Ухвалене по справі рішення
вказаних вимогам не відповідає.

Відповідно до ст. 60 СК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини(навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку(доходу).

Вважається, що кожна річ, набута
за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об"єктом права спільної (сумісної)
власності.

Згідно роз"яснень п.п.22,23, 24
постанови Пленуму Верховного Суду
Україн № 11 від 21.12.2007 року „Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя", поділ
спільного майна подружжя здійснюється
за правилами, встановленими ст.ст.69-72 СК
та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає
поділу, визначається за погодженням
між подружжям, а при недосягненні згоди
- виходячи з дійсної його вартості на
час розгляду справи.

Вирішуючи спори між подружжям
про майно, необхідно встановлювати
обсяг спільно нажитого майна, наявного
на час припинення спільного ведення
господарства, з"ясовувати джерело і час
його придбання.

До складу майна, що підлягає
поділу, включається загальне майно
подружжя, наявне у нього на час
розгляду справи, та те, що знаходиться у
третіх осіб.

Між тим, розглядаючи справу про
поділ майна по суті, зазначені
роз"яснення щодо застосування
законодавства суд до уваги не прийняв
та ухвалив рішення, яке з передбачених
ст. 309 ЦПК України підстав підлягає
скасуванню з ухваленням нового
рішення.

Судом встановлено, що з 25 вересня
2004 року сторони перебували у
зареєстрованому шлюбу, який було
розірвано рішенням Комунарського
районного суду м. Запоріжжя від 08
листопада 2010 року(а.с.19), від шлюбу
мають неповнолітню доньку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1(а.с.7).

Рішенням сесії Розумівської сільської
ради № 13 від 18.05.2010 року ОСОБА_2
безоплатно в порядку приватизації була
передана у власність земельна ділянка
площею 0,1247 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд по
АДРЕСА_1. Право власності ОСОБА_2на
вказану ділянку було посвідчено
державним актом серії ЯК № 821399,
виданим 27 жовтня 2011 року.

Висновок про задоволення вимог ОСОБА_3
про включення вказаної земельної
ділянки до складу спільно нажитого
майна подружжя , що підлягає поділу, з
визнанням за позивачкою права
власності на 1 / 2 частину цієї ділянки
без реального поділу, суд, керуючись
ст. 392 ЦК України, яка взагалі на спірні
правовідносини не поширюється, та ч.5
ст. 61 СК України, обгрунтував лише
поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_8
про те, що на час прийняття
Розумівською сільською радою рішення
№ 13 від 18.05.2010 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ще
перебували у шлюбі.

При цьому судом не враховано, що згідно
із ч.ч.1 та 2 ст. 5 ЦК України акти
цивільного законодавства регулюють
відносини, які виникли з дня набрання
чинності відповідними актами; акт
цивільного законодавства не має
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли він пом"якшує або скасовує
цивільну відповідальність особи.

Частиною 5 статтю 61 СК України, якою
було передбачено, що об"єктом права
спільної сумісної власності подружжя є
земельна ділянка, набута внаслідок
безоплатної передачі її одному з
подружжя із земель державної або
комунальної власності, у тому числі
приватизації, було доповнено Законом
України від 11 січня 2011 року № 2913-УІ
„Про внесення змін до статті 61
Сімейного кодексу України щодо
об"єктів права сумісної власності
подружжя", що набрав чинності 08 лютого
2011 року.

На підставі Закону України від 17.05.2012
року зазначену частину 5 зі ст. 61 СК
України було виключено.

Таким чином, визнаючи земельну ділянку,
яка розташована за адресою: АДРЕСА_1,
спільною сумісною власністю подружжя,
суд безпідставно послався на цю норму,
оскільки правовідносини з приводу
одержання ОСОБА_2 зазначеної ділянки
виникли до набрання чинності Законом
№ 2913-УІ від 11.01.2011 року, як і
розірвання шлюбу між сторонами.

Відповідна правова позиція викладена у
постанові Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду україни від
06.02.2013 року по справі №6-175цс12 і в силу
ст. 360-7 ЦПК України є обов"язковою
для всіх судів України.

Оскільки за вказаних обставин
правових підстав для задоволення вимог
ОСОБА_3 про визнання за нею право
власності на 1 /2 частину земельної
ділянки в порядку поділу спільного
майна подружжя у суда не було, рішення
про задоволення зазначених вимог
підлягає скасуванню, а заявлені вимоги
щодо земельної ділянки - залишенню без
задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, у
період шлюбу, а саме, на підставі угоди
купівлі-продажу від 21 лютого 2006 року
сторонами був придбаний автомобіль ВАЗ
- 21099, 1996 року випуску, державний номер
НОМЕР_1, який був оформлений на ОСОБА_2

ОСОБА_2 не заперечував, що на час
розгляду справи він без згоди
ОСОБА_3 розпорядився вказаним
атомобілем, що підтверджується
довідокою УДАІ , згідно якої з 02.10.2013
року автомобіль зареєстрований за
іншим власником ОСОБА_9 ( а.с.154-155),
позов же про визнання недійсною угоду з
реалізації автомобіля в порядку ч.2 ст.
65 СК України ОСОБА_3 заявлений не був.

За вказаних обставин вимоги ОСОБА_3 про
стягнення на її користь грошової
компенсації 1 / 2 вартості
автомобіля були правомірними, однак,
вирішуючи питання про розмір цієї
компенсації, що підлягає стягненню з
ОСОБА_2, суд не врахував, що вартість
майна, що підлягає поділу, визначається
за погодженням між подружжям, а при
недосягненні згоди - виходячи з дійсної
його вартості на час розгляду справи.

Згідно із ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, надавши
докази відповідно до вимог ст.ст. 57-60
ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України
обставини, які визнані сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі, не підлягають доказуванню.

Між тим, жодного доказу на
підтвердження того, що на час розгляду
справи дійсна вартість автомобіля ВАЗ
- 21099, 1996 року випуску, державний номер
НОМЕР_1, складає 56256 грн., що становить
еквівалент 4800 доларів США, і з якою не
був згоден ОСОБА_2, ОСОБА_3 суду не
надала, як не було надано нею і доказів
придбання сторонами у період шлюбу за
спільні кошти майна у виді: шафи-купе
вартістю 8 000 грн., зварочного апарату -
1 000 грн., електроінструментів - 1 0000
грн., металопластикових вікон - 4 000 грн.,
дверей - 1 500 грн., теплиць - 2 000 грн.,
гаражу - 4 000 грн., плитки вуличної
(червона) - 1 000 грн., витрати коштів у
сумі 3500 грн. на ремонт будинку.

ОСОБА_2 не було надано доказів
придбання у період шлюбу майна у виді
холодильника «Atlant» вартістю 2 800 грн.,
фотоапарату «Canon» вартістю 1 200 грн.,
персонального комп'ютеру приблизної
вартості 5 000 грн., ліжка двоспального,
приблизно вартістю 2 000 грн., а тому
вимоги як ОСОБА_3 , так і ОСОБА_2 про
визнання зазначеного кожним із них
майна спільною сумісною власністю та
про його поділ задоволенню не
підлягають за їх недоведеністю.

Зважаючи на наданий суду апеляційної
інстанції звіт № 388
виробничо-експертного підприємства
„Стандарт Сервіс"від 11.09.2014 року, який
відповідно до ст. 58 ЦПК України слід
визнати доказом підтвердження
вартості автомобіля ВАЗ - 21099, 1996 року
випуску, державний номер НОМЕР_1,
ринкова вартість останнього становить
36862 грн. 05 коп., в зв"язку з чим на користь
ОСОБА_3 з ОСОБА_2 підлягає стягненню
грошова компенсація 1/ 2 вартості
зазначеного автомобіля у сумі 18431 грн.

Із спільно нажитого у період шлюбу
майна, наявність якого підтверджена
доказами, встановлено придбання
подружжям, крім автомобіля ВАЗ - 21099, 1996
року випуску, також водонагрівача «Round
VMR50» вартістю 1 000 грн., гідробокса
вартістю 3000 грн.(а.с.20).

З майна, яке ОСОБА_3 просила включити до
розділу,ОСОБА_2 визнав придбання у
період шлюбу телевізора «Samsung»
вартістю1 200 грн., телевізора вартістю
300 грн., пилососа вартістю 250 грн.

За правилами ч.1 ст. 71 СК України майно,
що є об"єктом права спільної сумісної
власності подружжя, діляться між ними в
натурі.

Якщо дружина та чоловік не домовилися
про порядок поділу майна, спір може
бути вирішений судом. При цьому суд
бере до уваги інтереси дружини,
чоловіка, дітей та інші обставини, що
мають істотне значення.

Враховуючи, що домовленості щодо
поділу спільного майна, наявність
якого доведена по справі, сторони не
досягли, колегія суддів вважає за
можливе, з урахуванням того, що
неповнолітня дитина проживає з матір"ю,
поділити спільне майно в натурі,
виділивши у власність ОСОБА_3 гідробокс
вартістю 3000 грн., ОСОБА_2 виділити у
власність інше майно у складі:
водонагрівача «Round VMR50» вартістю 1 000
грн., телевізор «Samsung» вартістю1 200 грн.,
телевізор вартістю 300 грн., пилосос
вартістю 250 грн., всього на суму 2750 грн.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 314, 317 ЦПК
України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Запорізького районного суду
Запорізької області від 08 квітня 2014
року по даній справі скасувати та
ухвалити нове наступного змісту:

„Позов ОСОБА_3 та зустрічний позов
ОСОБА_2 про подял спільного майна
подружжя задовольнити частково.

Визнати спільним майном подружжя,
придбаним у період шлюбу: автомобіль
ВАЗ - 21099, 1996 року випуску, ринковою
вартістю 36862 грн. 05 коп., водонагрівача
«Round VMR50» вартістю 1 000 грн., гідробокс
вартістю 3000 грн., телевізор «Samsung»
вартістю1 200 грн., телевізор вартістю
300 грн., пилосос вартістю 250 грн.

Поділити спільне майно подружжя в
натурі та виділити у власність ОСОБА_3
гідробокс вартістю 3000 грн., виділити у
власність ОСОБА_2 водонагрівач «Round
VMR50» вартістю 1 000 грн., телевізор «Samsung»
вартістю1 200 грн., телевізор вартістю
300 грн., пилосос вартістю 250 грн., всього
на суму 2750 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 18431
грн.( вісімнадцять тисяч чотириста
тридцять одна грн.) грошової
компенсації вартості належної їй 1 /2
частини реалізованого ОСОБА_2
автомобіля ВАЗ- 21099, 1996 року випуску,
державний номер НОМЕР_1.

В задоволенні інших вимог ОСОБА_3, у
тому числі щодо поділу земельної
ділянки площею 0,1247 га по АДРЕСА_1, як
спільного майна подружжя, та у
задоволенні інших зустрічних вимог
ОСОБА_2- відмовити".

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: