Справа № 752//14-ц № апеляційного
суді першої інстанції: Антонова Н.В.
Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 жовтня 2014 року Колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва

в складі: головуючого-судді
Шкоріної О.І.,

суддів: Антоненко
Н.О., Стрижеуса А.М.,

при
секретарі: Охневській Т.В.

за участю: позивача - ОСОБА_3

представника позивача
- ОСОБА_4

відповідача - ОСОБА_5

представника
відповідача - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на
рішення Голосіївського районного суду
м.Києва від 10 липня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя особа:
Служба у справах дітей Голосіївської
районної в м.Києві державної
адміністрації про визначення порядку
участі у вихованні та спілкуванні з
дитиною та за зустрічним позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у
справах дітей Голосіївської районної в
м.Києві державної адміністрації про
визначення місця проживання
малолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Голосіївського
районного суду м.Києва від 10 липня 2014
року задоволені частково позовні
вимоги ОСОБА_3 та визначено порядок
участі у вихованні та спілкуванні з
малолітньою донькою ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, встановивши наступний
графік їх побачені: - два будні дні
щотижня, а саме кожен вівторок з 11.00
години по 13.00 годину та кожен четвер з
17.00 години по 19.00 години; - кожну другу та
четверту суботу місяця з 10.00 години по
12.00 годину; - першу половину дня,
наступного після дня народження
малолітньої ОСОБА_7, а саме 27 червня
кожного року.

Зустрічний позов задоволено та
визначено місце проживання
малолітньої ОСОБА_7 з матір»ю ОСОБА_5.

Не погоджуючись з зазначеним
рішенням, ОСОБА_5 подала апеляційну
скаргу, в якій просить рішення в
частині задоволення позовних вимог
ОСОБА_3 скасувати і ухвалити нове, яким
визначити порядок участі батька у
вихованні та спілкуванні з малолітньою
донькою, встановивши наступний графік
побачень: кожну другу та четверту
суботу місяця з 10.00 години по 12.00 годину,
посилаючись на те, що рішення прийняте
з порушенням норм процесуального та
матеріального права, а висновки суду не
відповідають обставинам справи, що
призвело до порушення прав малолітньої
ОСОБА_7. Зокрема, зазначає, що висновок
суду зроблений без урахування всіх
обставин справи і вимог ст.159 СК
України, яка передбачає визначення
способів участі одного із батьків у
вихованні дитини з урахуванням віку,
стану здоров»я дитини, поведінки
батьків, та інших обставин, що мають
істотне значення. В даному випадку суд
не врахував, що для дитини такого віку
життєво необхідним є дотримання
розкладу сну, приймання їжі, розпорядку
дня та прийом ліків. Крім того,
малолітня ОСОБА_7 по понеділках,
четвергах та п»ятницях з 10.00 до 11.00
години відвідує центр розвитку дитини,
а з 1 вересня 2014 року відвідуватиме
дошкільний навчальний заклад.

Рішення суду в частині задоволення
зустрічних вимог не оскаржується.

В судове засідання представник
служби у справах дітей Голосіївської
районної в м.Києві державної
адміністрації не з»явився, про день та
час розгляду справи повідомлений
належним чином, причини своєї неявки
суду не повідомив у зв»язку з чим
колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу у їх відсутність.

ОСОБА_5 та її представник
апеляційну скаргу підтримали та
просили її задовольнити.

ОСОБА_3 та його представник проти
задоволення апеляційної скарги
заперечували і просили рішення як
законне і обґрунтоване залишити без
змін.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_5
перебували у зареєстрованому шлюбі,
від якого мають малолітню дитину
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Печерського районного суду
м.Києва від 23 вересня 2013 року шлюб між
позивачем та відповідачем розірвано.

Сторони проживають окремо, дитина
після припинення фактичних шлюбних
відносин проживає разом з матір'ю.

Частково задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_3 суд першої інстанції виходив з
того, щовідсутні будь-які обставини,
які б свідчили про те, що спілкування
дитини з батьком та перебування
останньої з ним за його місцем
проживання перешкоджатиме нормальному
вихованню дитини. При цьому суд вважав,
що підстав обумовлювати побачення
батька з дитиною обов'язковою
присутністю матері або ж її батьків
немає.

Висновки суду відповідають обставинам
справи в межах наданих сторонами та
досліджених в судовому засіданні
доказів і нормам матеріального права,
що регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до ст.141 СК України мати,
батько мають рівні права та обов'язки
щодо дитини, незалежно від того, чи
перебували вони в шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Обов'язок виховувати дитину покладено
на батьків, які мають переважне права
перед іншими особами на особисте
виховання дитини ( ст.ст.150,151 СК
України).

Статтею 153 СК України закріплено право
батьків та дитини на безперешкодне
спілкування між собою, крім випадків,
коли таке право обмежене законом.

Згідно із статтею 157 СК України питання
виховання дитини вирішується батьками
спільно. Той із батьків, хто проживає
окремо від дитини, зобов'язаний брати
участь у її вихованні і має право на
особисте спілкування з нею.

Способи участі кожного із батьків у
вихованні та спілкуванні з дитиною
визначає орган опіки та піклування.

Відповідно до ст.159 СК України якщо той
із батьків, з ким проживає дитина,
чинить перешкоди тому з батьків, хто
проживає окремо, у спілкуванні з
дитиною та у її вихованні, зокрема якщо
він ухиляється від виконання рішення
органу опіки та піклування, другий із
батьків має право звернутися до суду з
позовом про усунення цих перешкод.

Оскільки ОСОБА_3 та ОСОБА_5 не дійшли
згоди щодо вирішення питання про
визначення способів участі батька у
вихованні дитини шляхом переговорів та
прийняття спільного рішення, вказаний
спір підлягає вирішенню судом.

Відповідно до ч.2 ст.159 СК України суд
визначає способи участі одного з
батьків у вихованні дитини (періодичні
чи систематичні побачення, можливість
спільного відпочинку, відвідування
дитиною місця його проживання тощо),
місце та час їхнього спілкування, з
урахуванням віку, стану здоров'я
дитини, поведінки батьків, а також
інших обставин, що мають істотне
значення. В окремих випадках, якщо це
викликано інтересами дитини, суд може
обумовити побачення з дитиною
присутністю іншої особи.

Визначаючи способи участі батька
ОСОБА_3 у спілкуванні з малолітньою
дочкою, суд, частково погодившись з
висновком органу опіки та піклування
Голосіївської районної в м.Києві
державної адміністрації від 23 травня
2014 року, врахував вимоги положень ст.159
СК України, зокрема, вік дитини,
розпорядок її дня, графік прийому їжі
та проведення дозвілля, та встановив
позивачу графік побачень часовим
проміжком в дві години два дня на
протязі тижня: кожен вівторок з 11.00
години по 13.00 годину та кожен четвер з
17.00 години по 19.00 годину.

Доводи апеляційної скарги в тій
частині, що судом першої інстанції не
враховані вік дитини, необхідність
дотримання режиму дня, розкладу сну,
приймання їжі не заслуговують на увагу,
оскільки ці обставини були враховані
судом при встановлення годин
спілкування батька з дитиною.
Малолітня ОСОБА_7 не відвідує центр
розвитку дитини по вівторкам, а
встановлені судом зустрічі батька з
дитиною в четвер не співпадають з
годинами занять у центрі розвитку
дитини ( з 10..00 до 11.00 години).

Посилання в апеляційній скарзі на
залишення поза увагою суду того факту,
що з 1 вересня 2014 року малолітня ОСОБА_7
відвідуватиме дошкільний навчальний
заклад, що на думку апелянта, виключає
можливість зустрічей батька з дитиною
в будні дні, не приймається судом в
якості підстав для скасування рішення
суду, оскільки на час ухвалення рішення
ОСОБА_7 дитячий заклад не відвідувала,
апеляційний же суд перевіряє
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення на час його
ухвалення. Вступ ОСОБА_7 до групи
раннього віку дошкільного закладу № 424
з 2 вересня 2014 року, не може бути
перешкодою зустрічей батька з дитиною.

Відсутність у позивача постійної
роботи, неналежне виконання останнім
свого обов»язку щодо утримання дитини,
на що посилається апелянт в своїй
скарзі як на підставу скасування
рішення, колегія суддів не бере до
уваги, оскільки самі по собі такі
обставини без встановлення фактів
негативної поведінки батька, що може
негативно впливати на психіку дитини,
не можуть бути достатньою підставою
для відмови у зустрічах та спілкуванні
батька з дитиною

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що рішення ухвалено судом
першої інстанції з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують і не впливають на
їх правильність, а тому підлягають
відхиленню.

З огляду на викладене,
передбачених ст.309 ЦПК України підстав
для скасування оскаржуваного рішення
суду першої інстанції по даній справі
немає.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.303, 308, 313, 315 ЦПК України, колегія
суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 -
відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду
м.Києва від 10 липня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: