ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Справа №636/2245/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(Заочне)

10 жовтня 2014 року

Чугуївський міський суд Харківської
області у складі:

головуючого - судді - Панаід
І.В.,

при секретарі - Зайцевій Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права
власності на спадкове майно в порядку
спадкування за законом, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1, звернулася до
Чугуївського міського суду
Харківської області з позовом до
ОСОБА_2, про визнання права власності на
спадкове майно в порядку спадкування
за законом, в якому просила суд визнати
за ОСОБА_1 право власності на квартиру,
розташовану за адресою: АДРЕСА_1, площею
32,5 кв. м., в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 року; а також на житловий
будинок, який знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2 в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_3, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

В обґрунтування позовних вимог Позивач
зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року померла
мати її чоловіка - ОСОБА_4. Після її
смерті залишилось спадкове майно, яке
складається з квартири, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, площею
32,5 кв. м., та з житлового будинку, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2

Квартира АДРЕСА_1 належала померлій на
підставі Свідоцтва про право
власності, а правовстановлюючі
документи щодо належності їй житлового
будинку АДРЕСА_2 Харківської області,
були втрачені.

Спадкове майно після смерті ОСОБА_1
фактично прийняв її син та чоловік
Позивача, ОСОБА_3, однак жодних
правовстановлюючих документів щодо
належності йому квартири та житлового
будинку немає.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 помер.
Спадкоємцями першої черги за законом
після смерті спадкодавця, є ОСОБА_1 та
ОСОБА_5.

На момент смерті чоловіка ОСОБА_1 була
зареєстрована та проживала разом зі
спадкодавцем, від спадщини у
встановленому законом порядку не
відмовлялась, а отже вважається такою
що її прийняла.

Позивач - ОСОБА_1, в судове засідання не
з'явилася, належним чином була
повідомлена про час і місце розгляду
справи, через канцелярію суду надала
заяви в яких зазначала, що позовні
вимоги підтримує в повному обсязі, не
заперечує проти винесення заочного
рішення та просить розглянути справу
за її відсутності.

Відповідач - ОСОБА_5, в судове засідання
не з'явився, належним чином був
повідомлений про час і місце розгляду
справи, заяв про відкладення розгляду
справи не подавав.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, на
підставі наявних у справі доказів, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Дослідивши та перевіривши письмові
докази по справі, суд вважає позов
обґрунтованим і таким, що підлягає
частковому задоволенню.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла мати чоловіка
Позивача, ОСОБА_4, що підтверджується
Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2,
виданим 16 травня 2001 року відділом
реєстрації актів громадянського стану
Чугуївського міського управління
юстиції, актовий запис №02. (а.с. 7).

Після її смерті залишилось спадкове
майно, яке складається з квартири,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1,
площею 32,5 кв. м; та житлового будинку
АДРЕСА_2

Квартира, розташована за адресою
АДРЕСА_1, площею 32,5 кв. м., належала
ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про право
власності на житло. (а.с.8).

Правовстановлюючі документи на
житловий будинок АДРЕСА_2 були втрачені
за невідомих обставин.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму
Верховного суду України «Про судову
практику у справах про спадкування»
від 30.05.2008 №7, відносини спадкування
регулюються правилами ЦК, якщо
спадщина відкрилася не раніше 1 січня
2004 року. У разі відкриття спадщини до
зазначеної дати застосовується чинне
на той час законодавство, зокрема,
відповідні правила Цивільного кодексу
Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому
числі щодо прийняття спадщини, кола
спадкоємців за законом.

Відповідно до ст. 527 ЦК Української РСР
в редакції 1963 року, який діяв на момент
відкриття спадщини, спадкоємцями
можуть бути особи, що були живими на
момент смерті спадкодавця.

Згідно частини 1 статті 529 Цивільного
кодексу УРСР, при спадкоємстві за
законом спадкоємцями першої черги є, в
рівних частках, діти (у тому числі
усиновлені), дружина і батьки
(усиновителі) померлого.

Оскільки ОСОБА_4 не залишила
розпорядження на випадок своєї смерті,
то після її смерті спадкування
здійснюється за законом.

Спадкоємцем за законом після смерті
ОСОБА_4 був її син, чоловік позивача -
ОСОБА_3.

Родинні зв'язки ОСОБА_3 з ОСОБА_4
підтверджуються свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_3, виданим
Орджонікідзевським р/б РАЦС м. Харкова
04.06.1958 року, актовий запис № 1103. (а.с.10).

Згідно зі статтею 548 Цивільного кодексу
Української РСР, для придбання
спадщини необхідно, щоб спадкоємець її
прийняв. Прийнята спадщина визнається
належною спадкоємцеві з моменту
відкриття спадщини.

Пунктом 1 частини 1 статті 549 Цивільного
кодексу Української РСР встановлено,
що визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном.

Після смерті ОСОБА_4, її син ОСОБА_3
(чоловік Позивача), фактично прийняв
зазначену спадщину, але не оформив
своїх спадкових прав, оскільки
фактично вступив в управління
спадковим майном на підставі п. 1 ч. 1 ст.
549 ЦК Української РСР, та на протязі
строку, передбаченого ч. 2 ст. 549 ЦК
Української РСР, не заявив про відмову
від спадщини.

На момент смерті ОСОБА_4, син померлої
ОСОБА_3 фактично вступив в управління
спадщиною, користувався майном, яке
залишилося після матері, утримував
квартиру та житловий будинок у
належному стані.

Крім того, ОСОБА_3, з дня смерті ОСОБА_4
безперешкодно володів
правоустановчими документами на
квартиру АДРЕСА_1 що також підтверджує
фактичний вступ у спадщину.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_3 помер, що
підтверджується Свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_4, виданим 18 березня 2014
року, актовий запис №118. (а.с.9).

Згідно статті 1223 Цивільного кодексу
України право на спадкування мають
особи, визначені у заповіті. У разі
відсутності заповіту, згідно статті 1258
ЦКУ право на спадкування одержують
спадкоємці за законом почергово.

Згідно статті 1262 ЦК України: до першої
черги спадкоємців за законом належать
діти спадкодавця, у тому числі
народжені після його смерті, другий з
подружжя, який пережив спадкодавця, а
також батьки спадкодавця.

Позивач є спадкоємицею першої черги,
оскільки є дружиною померлого.

Родинні зв'язки ОСОБА_3 з ОСОБА_1
підтверджуються свідоцтвом про шлюб
серії НОМЕР_5, відповідно до якого 26
листопада 1977 року ОСОБА_3 одружився з
ОСОБА_1, яка після укладення шлюбу взяла
його прізвище «ОСОБА_1». (а.с. 11).

З відповіді наданої Четвертою
Харківською державною нотаріальною
конторою від 23.07.2014 р. № 3440/01-16
вбачається, що після смерті ОСОБА_4,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 р. була заведена
спадкова справа № 438/2001 р. З заявою про
прийняття спадщини звернувся син
спадкодавці, ОСОБА_3. Інших заяв про
прийняття або про відмову від спадщини
не має. Свідоцтва про право на спадщину
ані за законом ані за заповітом нікому
не видавались. (а.с. 37).

Згідно відповіді з Чугуївської
державної нотаріальної контори № 404201-16
від 17.09.2014 року після смерті ОСОБА_3
померлого ІНФОРМАЦІЯ_6 р. в термін
передбачений ст. 1270 ЦК України,
спадкоємці померлого з заявами про
прийняття спадщини або відмову від
прийняття спадщини в нотаріальну
контору не звертались, але можуть бути
спадкоємці, які спадщину прийняли
фактично, тим що відповідно до вимог ст.
1268 ЦК України, постійно проживали разом
із спадкодавцем на час відкриття
спадщини. Спадкова справа не
заводилась. Свідоцтва про право на
спадщину не видавалось. (а.с. 48.).

Позивач є єдиним спадкоємцем за
законом, який прийняв спадщину після
смерті свого чоловіка ОСОБА_3.

Відповідно до ст. 1268 Цивільного кодексу
України Спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Позивач, ОСОБА_1, вчасно прийняла
спадщину, оскільки була зареєстрована
разом зі спадкоємцем на час відкриття
спадщини.

Відповідно до положень ст. 1218 ЦК
України, до складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно
від часу прийняття спадщини вона
належить спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

Положення ч.1 ст.15 та ст. 392 ЦК України
вказують, що власник майна може
пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Відповідно до ст. 41 Конституції
України, право приватної власності
набувається в порядку, визначеному
законом, крім того, право приватної
власності є непорушним.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має
право звернутися до суду за захистом
свого особистого немайнового або
майнового права та інтересу. Способом
захисту цивільних прав та інтересів
може бути - визнання права.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу
України право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом.
Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Позовні вимоги про визнання права
власності на житловий будинок АДРЕСА_2
не можуть бути задоволені судом, так як
Позивач не надав суду документи, які б
підтвердили право власності
спадкодавця на зазначене майно.

На підставі викладеного, керуючись ст.
41 Конституції України, ППВС України
«Про судову практику у справах про
спадкування» від 30.05.2008 року N7, ст.ст. 529,
548, 549 ЦК Української РСР, ст.ст. 325, 328, 1223,
1262, 1268, 1270 Цивільного кодексу України,
ст. 3, 4, 8, 10, 11, 15, 60, 169, 209, 213, 214, 215, 223
Цивільного процесуального кодексу
України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на спадкове
майно в порядку спадкування за законом
- задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, право
власності на квартиру, яка знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Харківської області через Чугуївський
міський суд Харківської області
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Якщо рішення було постановлено
без участі особи, яка його оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя -