22-ц/775/1436/2014(м)
Головуючий у 1-й інстанції Кулик С.В.
Суддя-доповідач Сорока Г.П.
07 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області в
головуючого - Сорока Г.П.,
суддів - Гаврилової
при секретарі - Бєльченко
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до Відкритого
акціонерного товариства Банк «Біг
Енергія» про визнання такими, що не
підлягають виконанню, та скасування
виконавчих написів нотаріуса, за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на заочне
рішення Жовтневого районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
24 червня 2014 року,-

В С Т А Н О
В И Л А :

26 березня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Відкритого
акціонерного товариства Банк «Біг
Енергія» (далі за текстом ВАТ Банк «Біг
Енергія»), який в подальшому уточнив,
просив визнати такими, що не підлягають
виконанню, та скасувати виконавчі
написи приватного нотаріуса ОСОБА_3 від
04.11.11 року №1750 і №1751 про звернення
стягнення боргу ОСОБА_4 перед ВАТ Банк
«Біг Енергія» на транспортні засоби
боржника у зв'язку з незаконністю
вчинення цих виконавчих написів
нотаріуса.

В обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що державною
виконавчою службою було відкрито
виконавче провадження від 13.12.2011 року
про стягнення на його користь боргу зі
ОСОБА_4 При зверненні до ДВС 16.12.2011 року
дізнався, що відносно даного боржника
вже відкриті два виконавчих
провадження за виконавчими написами
приватного нотаріуса по зверненню
стягнення боргу на вантажні автомобілі
ОСОБА_4 на користь банку. Вважає вказані
виконавчі написи незаконними, оскільки
вони вчинені у порушення Закону
України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрації обтяжень» від
18.11.2003 року, яким не передбачено
виконавчий напис нотаріуса як
позасудовий спосіб звернення
стягнення на рухоме майно. Законом
України «Про внесення змін до деяких
законодавчих актів України відносно
врегулювання відносин між кредиторами
та споживачами фінансових послуг від
22.09.11 року, яким внесені зміни до Закону
України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрації обтяжень» від
18.11.03 року, згідно яких допускається
вчинення виконавчих написів на
звернення стягнення на рухоме майно,
розповсюджується лише на договори,
укладені після набрання чинності даним
законом. Вказані написи нотаріуса
істотно порушують його права та
інтереси, оскільки позбавляють його
можливості стягнути борг на свою
користь за рахунок транспортних
засобів боржника, тому просив визнати
виконавчі написи такими, що не
підлягають виконанню, та скасувати їх.

Заочним рішенням Жовтневого районного
суду м.Маріуполя Донецької області від
24 червня 2014 року у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 до ВАТ Банк «Біг Енергія»
про визнання незаконним та таким, що не
підлягає виконанню, виконавчого напису
нотаріуса відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду,
позивач ОСОБА_2 в апеляційній скарзі
просить рішення скасувати та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити його
позовні вимоги, посилаючись на
незаконність та необґрунтованість
рішення, невідповідність висновків
суду обставинам справи і вимогам
матеріального та процесуального права.

Представник ВАТ Банк «Біг Енергія» в
судове засідання не з'явився, ніяких
заяв суду не подав, про час та місце
судового засідання повідомлявся
рекомендованою кореспонденцією з
повідомленням про вручення, яка
повернулась до апеляційного суду без
вручення з відміткою про відсутність
відповідача за зареєстрованою адресою,
тому він вважається повідомленим,
оскільки про зміну адреси суду не
повідомив. З урахуванням наведеного
колегія дійшла до висновку про
можливість розгляду справи у
відсутності представника відповідача.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача ОСОБА_2, який доводи
апеляційної скарги підтримав, просив
апеляційну скаргу задовольнити,
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення позову,
перевіривши матеріали справи в межах
апеляційного оскарження та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з таких
підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що будь-яких відомостей про те, що
примусове виконання виконавчих
написів про стягнення зі ОСОБА_4 на
користь банку коштів перешкоджає
виконанню виконавчого листа про
стягнення боргу на користь позивача
суду не надано. Тому, оскільки відсутні
докази того, що виконавчими написами
нотаріуса порушені, невизнані або
оспорюються права, свободи чи інтереси
позивача, суд дійшов до висновку про
відсутність підстав для визнання
виконавчих написів такими, що не
підлягають виконанню, та їх
скасування.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія судів не може не
погодитись, оскільки вони відповідають
обставинам справи та вимогам
матеріального і процесуального права.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

При здійсненні правосуддя у цивільних
справах суд захищає права, свободи та
інтереси фізичних осіб, права та
інтереси юридичних осіб, державні та
суспільні інтереси у спосіб,
визначений законом (ст. 4 ЦПК України).

Завданням цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ для захисту порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів фізичних осіб, прав
та інтересів юридичних осіб, інтересів
держави (ст. 1 ЦПК України).

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України
особа має право на захист свого
особистого немайнового або майнового
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання, яке реалізується
шляхом звернення до суду. Способи
захисту цивільних прав та інтересів
визначені в ч. 2 ст. 16 ЦК.

Зі справи вбачається, що згідно
виконавчого напису, вчиненого
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
04.11.2011 року, зареєстрованого в реєстрі
за №1750, в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№23/02-09-2006-Ф від 11.09.2006 року на загальну
суму 1 482 229,15грн., що утворилася за
період з 05.11.2010 року по 04.11.2011 року,
запропоновано звернути стягнення на
транспортні засоби: марки RENAULT MAGNUM АЕ430,
тип вантажний сідловий тягач, 1999 року
випуску, колір білий, об'єм двигуна 11929
куб.см. (D), номер шасі НОМЕР_5,
реєстраційний номер НОМЕР_1, та на
напівпричіп бортовий тентований DESOT
30PH, 2001 року випуску, колір червоний,
номер шасі (кузов, рама, коляска)
НОМЕР_6, реєстраційний номер НОМЕР_2, що
належать на праві власності ОСОБА_4,
які на підставі нотаріально
посвідченого договору застави від
11.09.2006 року передані у заставу ВАТ Банк
«Біг Енергія» на забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором №23/02-09-2006-Ф від 11.09.2006 року
(а.с.3).

Згідно виконавчого напису, вчиненого
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
04.11.2011 року, зареєстровано в реєстрі за
№1751, в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№23/02-09-2006-Ф від 11.09.2006 року на загальну
суму 1 482 229,15грн., що утворилася за
період з 05.11.2010 року по 04.11.2011 року,
запропоновано звернути стягнення на
транспортні засоби: марки RENAULT MAGNUM АЕ430,
тип вантажний сідловий тягач, 2000 року
випуску, колір зелений, об'єм двигуна
12000 куб.см., номер шасі НОМЕР_7,
реєстраційний номер НОМЕР_3, та на
напівпричіп бортовий тентований марки
SREM FRUEHAUF, 1995 року випуску, колір сірий,
номер шасі (кузов, рама, коляска)
НОМЕР_8, реєстраційний номер НОМЕР_4, що
належать на праві власності ОСОБА_4, які
на підставі нотаріально посвідченого
договору застави від 11.09.2006 року
передані у заставу ВАТ Банк «Біг
Енергія» у забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором
№23/02-09-2006-Ф від 11.09.2006 року (а.с.4).

Дані виконавчі написи нотаріуса були
пред'явлені до виконання і державним
виконавцем Орджонікідзевського ВДВС
ММУЮ постановами від 16.11.2011 року було
відкрито два виконавчих провадження з
примусового виконання виконавчих
написів нотаріуса від 04.11.2011 року
(а.с.15-16).

Зі справи також вбачається, що
державним виконавцем
Орджонікідзевського ВДВС ММУЮ від
13.12.2011 року було відкрито виконавче
провадження з виконання виконавчого
листа №2-10496, виданого 09.03.2011 року
Орджонікідзевським районним судом
м.Маріуполя, про стягнення із ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_2 боргу на загальну суму
2707370грн. (а.с.14).

Отже, в провадженні державного
виконавця Орджонікідзеквського ВДВС
ММУЮ перебуває три виконавчих
провадження стосовно одного й того
боржника ОСОБА_4

Звертаючись до суду з позовом про
визнання такими, що не підлягають
виконанню, та скасування виконавчих
написів нотаріуса від 04.11.2011 року,
позивач посилався на те, що дані
виконавчі написи нотаріусом вчинені у
порушення вимог Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень», яким на момент
укладання договору не передбачалося
такого позасудового способу звернення
стягнення на предмет застави як
виконавчий напис нотаріуса, а внесені в
нього зміни Законом України від 22.09.2011
року не поширюються на договори,
укладені до набрання чинності цих змін.
Оскільки вчиненими виконавчими
написами нотаріуса про звернення
стягнення на користь банку за рахунок
заставлених транспортних засобів він
фактично позбавлений права отримати
задоволення своїх вимог за рахунок
майна боржника, то вважає, що
оспорюваними виконавчими написами
нотаріуса порушуються його права.

Відповідно до вимог ст.54 Закону України
"Про виконавче провадження" звернення
стягнення на заставлене майно в
порядку примусового виконання
допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача-заставодержателя. Для
задоволення вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, стягнення на
заставлене майно боржника може бути
звернуто у разі: виникнення права
застави після винесення судом рішення
про стягнення з боржника коштів; якщо
вартість предмета застави перевищує
розмір заборгованості боржника
заставодержателю. Про звернення
стягнення на заставлене майно для
задоволення вимог стягувачів, які не є
заставодержателями, державний
виконавець повідомляє
заставодержателю не пізніше
наступного дня після накладення арешту
на майно або якщо йому стало відомо, що
арештоване майно боржника перебуває в
заставі, та роз'яснює заставодержателю
право на звернення до суду з позовом
про зняття арешту із заставленого
майна. Реалізація заставленого майна
здійснюється в порядку, встановленому
цим Законом. За рахунок коштів, що
надійшли від реалізації заставленого
майна, здійснюються утримання,
передбачені статтею 43 цього Закону,
після чого кошти використовуються для
задоволення вимог заставодержателя. У
разі якщо заставодержатель не є
стягувачем у виконавчому провадженні,
йому виплачуються кошти після
належного підтвердження права на
заставлене майно. У разі задоволення в
повному обсязі вимог заставодержателя
залишок коштів використовується для
задоволення вимог інших стягувачів у
порядку, встановленому цим Законом.

Отже, з положень ст.54 Закону України
«Про виконавче провадження» слідує, що
особи, які не є заставодержателями,
мають право на задоволення вимог за
рахунок заставленого майна тільки
після задоволення в повному обсязі
вимог заставодержателя.

Як вбачається зі справи, позивач в
своїй позовній заяві та в судовому
засіданні не навів ніяких обставин і не
надав жодних доказів, які б свідчили
про наявність у нього переважного
перед банком права на задоволення
вимог за рахунок майна, що перебуває в
заставі у ВАТ Банк «Біг Енергія» на
забезпечення виконання ОСОБА_4
зобов'язань за кредитним договором, що
у боржника відсутнє інше майно, на яке
може бути звернуто стягнення боргу
перед ОСОБА_2

Позивач не є стороною кредитного
договору, на забезпечення виконання
зобов'язань за яким ОСОБА_4 передав в
заставу банку транспортні засоби, на
які рекомендовано у виконавчих написах
нотаріуса звернути стягнення на
погашення заборгованості за кредитним
договором, не є стороною договору
застави, не є учасником виконавчих
проваджень, відкритих на виконання
виконавчих написів нотаріуса, а
боржник ОСОБА_4, щодо якого нотаріусом
вчинені оспорювані виконавчі написи,
та сам нотаріус, виконавчі написи якого
оспорюються, щодо прав та інтересів
яких стосуються заявлені позивачем
вимоги, до участі у справі не були
залучені.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів приходить до переконання про
правильність висновку суду першої
інстанції про те, що оспорюваними
виконавчими написами нотаріуса не
порушюються та не оспорюються права,
інтереси чи свободи позивача і
обґрунтовано відмовив у задоволенні
позову. Свій висновок суд першої
інстанції достатньо повно та
мотивовано обґрунтував з посиланням на
обставини справи та вимоги закону.
Оскільки права та інтереси позивача
оспорюваними виконавчими написами
нотаріуса не порушені, то підстави для
наведення правової оцінки законності
вчинених виконавчих написів нотаріуса
відсутні.

Наведені в апеляційній скарзі доводи
правильність висновків суду не
спростовують.

Ніяких нових обставин, які не були
предметом дослідження в суді першої
інстанції та могли б вплинути на
правильність рішення суду першої
інстанції, в апеляційному суді не
наведено та нових доказів не надано.

Порушень норм процесуального права,
які б призвели до неправильного
вирішення справи, та є безумовними для
скасування чи зміни рішення суду, у
справі не встановлено.

З огляду на наведене, переглядаючи
справу відповідно до вимог ст.303 ЦПК
України в межах заявлених в суді першої
інстанції позовних вимог та доводів
апеляційного оскарження на підставі
доказів, наданих сторонами, які
відповідно до вимог ст.ст.10,60 ЦПК
України, зобов'язані довести ті
обставини, на які вони посилаються як
на підставу своїх вимог та заперечень,
колегія суддів вважає, що рішення суду
відповідає обставинам справи та
вимогам закону, апеляційних підстав
для його скасування чи зміни у справі
не вбачається, тому рішення суду
підлягає залишенню без зміни, а
апеляційна скарга позивача підлягає
відхиленню.

Оскільки апеляційну скаргу відхилено
та залишено без зміни рішення суду
першої інстанції про відмову в
задоволенні позову, відповідно до
вимог ст.88 ЦПК України, судовий збір у
розмірі 121,80грн., від сплати якого при
подачі апеляційної скарги позивач
звільнений на підставі Закону України
«Про судовий збір» як інвалід другої
групи, не підлягає стягненню з
відповідача та відноситься за рахунок
держави.

Керуючись ст.ст.307,308,313,314 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л
И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Заочне рішення Жовтневого районного
суду міста Маріуполя Донецької області
від 24 червня 2014 року залишити без
зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий :
Сорока Г.П.

Судді:
Гаврилова Г.Л.

Попова С.А.