Провадження № 2/161/3586/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

(заочне)

01 жовтня 2014 року

Луцький міськрайонний суд Волинської
області в складі:

головуючого - судді Філюк Т.М.

при секретарі Марчак Е.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до публічного
акціонерного товариства страхова
компанія «Статус» про стягнення суми
страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
ПрАТ СК «Статус» про стягнення суми
страхового відшкодування.

Позовну заяву мотивує тим, що 21 грудня
2013 року в м. Луцьку на перехресті вул.
Глушець та Кривий Вал відбулася
дорожньо-транспортна пригода, в
результаті якої автомобілю позивача
Toyota Corolla, р.н. НОМЕР_5 завдано механічні
пошкодження.

Вказує, що водії даних транспортних
засобів дійшли спільної згоди про
обставини дорожньо-транспортної
пригоди, про винуватість ОСОБА_3 в даній
дорожньо-транспортній пригоді, у
зв'язку з чим спільно склали
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду - Європротокол.

Зазначає, що в день
дорожньо-транспортної пригоди по
телефону було повідомлено ПрАТ СК
«Статус», якою було застраховано
автомобіль ОСОБА_3 про
дорожньо-транспортну пригоду, а 22
грудня 2013 року відповідачу було надано
усі необхідні документи для виплати
страхового відшкодування. 25 грудня 2013
року працівником ПрАТ СК «Статус» було
оглянуто та сфотографовано автомобіль
позивача.

Відповідно до висновку експертного
автотоварознавчого дослідження
автомобіля Toyota Corolla, р.н. НОМЕР_5
вартість нанесеного матеріального
збитку становить 8650,16 гривень.

Також вказує, що ПрАТ СК «Статус» без
обґрунтування відмовляє йому у виплаті
страхового відшкодування.

Позивач зазначає, що оскільки ПрАТ СК
«Статус» в установлений законом строк
не виплатило йому страхове
відшкодування, відповідач зобов'язаний
сплатити йому пеню в розмір 732,12 грн.,
суму боргу з врахування трьох
відсотків річних та інфляційних втрат
в розмірі 687,67 грн, а також витрат на
оплату експертного автотоварознавчого
дослідження в розмірі 300 грн.

Крім того, вказує, що неправомірними
діями відповідача, що виразилось у
відмові йому у виплаті страхового
відшкодування, позивачу було заподіяно
моральну шкоду, яку він оцінює в 865, 01
грн.

Просить суд визнати подію, що мала
місце 21 грудня 2013 року страховим
випадком, а його потерпілим та стягнути
з ПрАТ СК «Статус» в його користь суму
страхового відшкодування в розмірі
11235,01 грн.

Позивач в судове засідання подав заяву
про розгляд справи у його відсутності,
не заперечував щодо постановлення
заочного рішення.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився з невідомих на те
суду причин, хоча належним чином був
повідомлений про час та місце розгляду
справи.

За погодженням з позивачем суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК
України.

Дослідивши письмові докази по справі,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України
страховик зобов'язаний у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

Судом встановлено, що 21 грудня 2013 року в
м. Луцьку на перехресті вул. Глушець та
Кривий Вал відбулася
дорожньо-транспортна пригода, за
участі автомобіля «Мерседес-Бенц»,
д.н.з. НОМЕР_4, під керуванням ОСОБА_3 та
автомобіля Toyota Corolla, р.н. НОМЕР_5, під
керуванням ОСОБА_1, в наслідок чого
автомобіль позивача отримав механічні
пошкодження.

Також встановлено, що водії даних
транспортних засобів дійшли спільної
згоди про обставини
дорожньо-транспортної пригоди, у
зв'язку з чим спільно склали
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду, яка мала місце 21 грудня 2013 року
в м. Луцьку на перехресті вул. Глушець
та Кривий Вал (а.с. 6).

Відповідно до ст. 33 п. 3.2 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у разі настання
дорожньо-транспортної пригоди за
участю лише забезпечених транспортних
засобів, за умови відсутності
травмованих (загиблих) людей, а також за
згоди водіїв цих транспортних засобів
щодо обставин її скоєння, за
відсутності у них ознак алкогольного,
наркотичного чи іншого сп'яніння або
перебування під впливом лікарських
препаратів, що знижують увагу та
швидкість реакції, ці водії мають право
спільно скласти повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду. У такому
разі водії транспортних засобів після
складення зазначеного в цьому пункті
повідомлення мають право залишити
місце дорожньо-транспортної пригоди та
звільняються від обов'язку інформувати
відповідні підрозділи МВС України про
її настання. У разі оформлення
документів про дорожньо-транспортну
пригоду без участі уповноважених на те
працівників відповідних підрозділів
МВС України розмір страхової виплати
за шкоду, заподіяну майну потерпілих,
не може перевищувати максимальних
розмірів, затверджених Уповноваженим
органом за поданням МТСБУ, що діяли на
день настання страхового випадку.

Відповідно до Розпорядження «Про
затвердження максимальних розмірів
страхової виплати за шкоду, заподіяну
майну потерпілих, у разі оформлення
документів про дорожньо-транспортну
пригоду без участі уповноважених на те
працівників Державтоінспекції МВС
України» від 17.11.2011 N 698 Затвердити
максимальні розміри страхової виплати
за шкоду, заподіяну майну потерпілих, у
разі оформлення документів про
дорожньо-транспортну пригоду без
участі уповноважених на те працівників
Державної автомобільної інспекції
Міністерства внутрішніх справ України
з 01 січня 2013 року в розмірі 25 000 гривень
потерпілому.

Як вбачається з полісу № АС/ 4477104
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, транспортний засіб
«Мерседес-Бенц», д.н.з. НОМЕР_4, був
застрахований в ПрАТ СК «Статус» (а.с.8).

Відповідно до ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень. Згідно ст.57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їх представників,
допитаних як свідків, письмових
доказів, речових доказів, зокрема
звуко- і відеозаписів, висновків
експертів.

Судом встановлено, що в день
дорожньо-транспортної пригоди
по-телефону ОСОБА_1 повідомив ПрАТ СК
«Статус» про дорожньо-транспортну
пригоду. 22 грудня 2013 року відповідачу
було надано усі необхідні документи
для виплати страхового відшкодування.
25 грудня 2013 року працівником ПрАТ СК
«Статус» було оглянуто та
сфотографовано автомобіль позивача.

У відповідності до Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», що регулює дані відносини у
сфері обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
зокрема ст.36 даного закону передбачає
прийняття рішення про здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати) страховиком та
порядок його виплати, як п.п. 36.1 даного
закону встановлює, що страховик
приймає вмотивоване рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) або про відмову
у здійсненні страхового відшкодування
(регламентної виплати). Рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) приймається у
зв'язку з визнанням майнових вимог
заявника або на підставі рішення суду,
у разі якщо спір про здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати) розглядався в
судовому порядку.

Відповідно до п.22.1 ст. 22 Закону України
„Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", при настанні страхового
випадку страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому Законом
порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна в результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Судом також встановлено, що позивачу
станом на час розгляду справи ПрАТ СК
«Статус» не здійснило виплату
страхового відшкодування та не надало
вмотивованої відмови у її здійсненні.

Слід зазначити, що Інструкція щодо
заповнення Повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
("погоджена" з начальник управління
державної автомобільної інспекції МВС
України Лозовим В.М. 31.08.2011 р. та
"затверджена" протокол Президії МТСБУ
від 11.08.2011 р. №274/2011) не передбачає
зазначення винної особи у вчиненні
дорожньо-транспортної пригоди.

Оскільки, водії транспортних засобів,
причетних до дорожньо-транспортної
пригоди, яка мала місце 21 грудня 2013 року
в м. Луцьку на перехресті вул. Глушець
та Кривий Вал, добровільно поставили
свої підписи під Повідомленням про
дорожньо-транспортну пригоду, вони
погодились з умовами ст. 33 п. 3.2 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» та Інструкції щодо заповнення
Повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду, згідно яких можливе складання
такого повідомлення.

Отже, суд не вбачає підстав для відмови
у виплаті страхового відшкодування,
такі дії відповідача ПрАТ СК «Статус»
суд розцінює, як спробу уникнути
виконання договірних зобов'язань.

Як визначено ст. 6 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховим випадком є подія,
внаслідок якої заподіяна шкода третім
особам під час дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталася за участю
забезпечуваного засобу і внаслідок
якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована.

Таким чином, суд вважає, що 21 грудня 2013
року в м. Луцьку на перехресті вул.
Глушець та Кривий Вал настав страховий
випадок - дорожньо-транспортна пригода,
а тому відповідно до умов укладеного
між сторонами договору, відповідач має
право на отримання страхового
відшкодування.

Відповідно до висновку № 791,
експертного автотоварознавчого
дослідження автомобіля «Toyota Corolla», р.н.
НОМЕР_5, складеного 21 січня 2014 року Авто
Експерт-Сервіс Волинь, вартість
матеріального збитку, завданого
власнику автомобіля Toyota Corolla, р.н.
НОМЕР_5 в результаті його пошкоджень
становить 8650 гривень 16 копійок (а.с. 12).

Відповідно до квитанції № 79 від 21 січня
2014 року оцінка вартості пошкодження
автомобіля Toyota Corolla, р.н. НОМЕР_5 складає
300 гривень (а.с. 33).

Згідно ст. 992 ЦК України, у разі несплати
страховиком страхувальникові або
іншій особі страхової виплати
страховик зобов'язаний сплатити
неустойку в розмірі, встановленому
договором або законом.

Статтею 36.5 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», за кожен день прострочення
виплати страхового відшкодування
(регламентної виплати) з вини
страховика (МТСБУ) особі, яка має право
на отримання такого відшкодування,
сплачується пеня з розрахунку
подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка діє
протягом періоду, за який
нараховується пеня.

Оскільки позивачу не проведено виплату
страхового відшкодування в термін,
передбачений Законом України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» вимога позивача про стягнення
з відповідача пені в розмірі 732,17
гривні підлягає до задоволення.

Частиною 2 статті 625 ЦК України
передбачено, боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Таким чином вимогу позивача про
стягнення суми боргу з врахування
трьох відсотків річних та інфляційних
втрат в розмірі 687,67 грн. слід
задовільнити.

Також дана правова позиція міститься в
ч.1 п. 21 Постанови № 4 Пленуму Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01 березня 2013 року «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки», а саме при
безпідставній відмові у виплаті
страхового відшкодування, крім
наслідків, передбачених договором,
страховик, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
страхувальника зобов'язаний сплатити
йому суму страхової виплати з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом (стаття 526, частина друга
статті 625 ЦК).

Відмовляючи позивачу в задоволенні
вимог про відшкодування моральної
шкоди, суд керується ч. 1 ст. 1167 ЦК
України, відповідно до якої моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених ч.2
цієї статті.

Позивачем не наведено факту заподіяння
моральної шкоди діями відповідача та
не подано про це належних доказів.

Крім того, відповідно до ч.2 п. 21
Постанови № 4 Пленуму Вищого
Спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01 березня 2013 року «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки», при вирішенні
позовних вимог про відшкодування
моральної шкоди, завданої порушенням
страховиком зобов'язань за договором
страхування, суди повинні виходити з
того, що правовідносини сторін за
договором страхування є
зобов'язальними. У випадку порушення
зобов'язання моральна шкода може бути
відшкодована лише тоді, коли це
встановлено договором або законом
(стаття 611 ЦК). Зокрема, можливість
відшкодування моральної шкоди
передбачена у відносинах у сфері
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів (статті 9, 22 Закону № 1961-IV).

Проаналізувавши зібрані та
дослідженні по справі докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що з публічного акціонерного
товариства страхова компанія «Статус»
стягнути на користь ОСОБА_1 8650 гривень 16
копійок завданої матеріальної шкоди,
732 гривні 12 копійок пені, 687 гривень 67
копійок суми боргу з врахування трьох
відсотків річних та інфляційних втрат,
300 гривень витрат на послуги експерта, а
всього 10369 гривень 95 копійок.

Разом з тим, відповідно до положень ст.88
ЦПК України, якщо позивача, на користь
якого ухвалено рішення, звільнено від
сплати судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 60, 84, 88, 209, 215, 224-226
ЦПК України, на підставі ст.ст.
23, 979, 988, 1167 ЦК України, Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства страхова компанія «Статус»
на користь ОСОБА_1 8650 гривень 16 копійок
завданої матеріальної шкоди, 732 гривні
12 копійок пені, 687 гривень 67 копійок
суми боргу з врахування трьох
відсотків річних та інфляційних втрат,
300 гривень витрат на послуги експерта, а
всього 10369 (десять тисяч триста
шістдесят дев'ять) гривень 95 копійок.

Стягнути з публічного акціонерного
товариства страхова компанія «Статус»
в дохід держави 243 (двісті сорок три)
гривні 60 копійок судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача. Заява про перегляд
заочного рішення може бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя

Луцького міськрайонного суду
Філюк Т.М.