Справа № 161/4987/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Присяжнюк Л.М. Провадження №
22-ц/773/1476/14 Категорія: 63 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Антонюк К.І.,

суддів: Лівандовської-Кочури Т.В.,
Веремчук Л.М.,

при секретарі - Губарик К.А.,

з участю: представника заінтересованої
особи - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за заявою ОСОБА_2,
заінтересована особа - орган опіки та
піклування Луцької міської ради,
управління охорони здоров'я Луцької
міської ради, про визнання ОСОБА_3
недієздатною, встановлення опіки та
призначення опікуна, за апеляційною
скаргою заявника ОСОБА_2 на рішення
Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 28 серпня 2014
року,

В С Т А Н О В И Л
А :

Рішенням Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 28 серпня 2014 року
в заяві ОСОБА_2 заінтересована особа -
орган опіки та піклування Луцької
міської ради, управління охорони
здоров'я Луцької міської ради, про
визнання ОСОБА_3 недієздатною,
встановлення опіки та призначення
опікуна відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
заявник ОСОБА_2 подала апеляційну
скаргу. Покликаючись на порушення і
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права,
просила рішення скасувати та ухвалити
нове, яким її заяву задовольнити.

Заявник ОСОБА_2 в судове засідання не
з'явилася, будучи належним чином
повідомленою про час та місце розгляду
справи.

Представник заінтересованої особи
ОСОБА_3 - ОСОБА_1 просить апеляційну
скаргу відхилити як безпідставну.

Представник органу опіки та піклування
в поданій до суду письмовій заяві
просить розглядати справу у її
відсутності, апеляційну скаргу
відхилити, рішення залишити без змін.

Колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційну скаргу слід відхилити,
залишивши рішення суду без змін,
виходячи з наступного.

Звертаючись до суду із заявою про
визнання ОСОБА_3, 1939 року народження
недієздатною, встановлення опіки та
призначення її опікуном, покликалась
на наступні обставини, що вона проживає
разом із ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1.
Протягом останніх семи років у бабусі,
яка тривалий час хворіє
серцево-судинними захворюваннями,
спостерігається зміна особистості, яка
проявляється у її характері та в
поведінці, а саме: прогресує зниження
психічної діяльності, порушення
пам'яті і свідомості, виражені
депресивні переживання,
спостерігаються галюцинації,
безпідставні страхи, вона не
орієнтується у просторі і часі, не
впізнає людей, з якими раніше
спілкувалася, а психічні розлади
вплинули на її здатність самостійно
виконувати домашню роботу по догляду
за квартирою, а також за приготуванням
їжі. Зміна особистості проявляється в
тому, що бабуся збирає на вулиці,
приносить і зберігає в кімнаті
викинуті речі, пляшки. Психічні розлади
ОСОБА_3 істотно впливають на її
здатність усвідомлювати значення
своїх дій та керувати ними. В зв'язку з
цим, заявник просила визнати ОСОБА_3, 1939
р.н. недієздатною, встановити над нею
опіку, за поданням органу опіки та
піклування призначити її - ОСОБА_2
опікуном ОСОБА_3

Суд першої інстанції відмовляючи в
заяві про визнання ОСОБА_3 недієздатною
виходив з того, що в матеріалах справи
відсутні будь-які дані щодо психічного
розладу здоров'я ОСОБА_3, яка на
лікуванні у психіатричних закладах не
перебувала, не зверталась за наданням
їй психіатричної допомоги, а тому
відсутні правові підстави для визнання
цієї особи недієздатною.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична
особа може бути визнана судом
недієздатною, якщо вона внаслідок
хронічного, стійкого психічного
розладу не здатна усвідомлювати
значення своїх дій та (або) керувати
ними. Порядок визнання фізичної особи
недієздатною встановлюється Цивільним
процесуальним кодексом України.

В частині 3 статті 238 ЦПК України
зазначено, що у заяві про визнання
фізичної особи недієздатною повинні
бути викладені обставини, що свідчать
про хронічний, стійкий психічний
розлад, внаслідок чого особа не здатна
усвідомлювати значення своїх дій та
(або) керувати ними.

Стаття 145 ЦПК України передбачає, що
призначення експертизи є обов'язковим,
якщо у справі необхідно встановити
психічний стан особи.

Частиною 1 статті 239 ЦПК України
визначені підстави для призначення
експертизи у справах зазначеної
категорії і зазначено, що суд призначає
судово-психіатричну експертизу для
встановлення психічного стану особи у
разі наявності у справі достатніх
даних про психічний розлад здоров'я
фізичної особи.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику в справах про визнання
громадянина обмежено дієздатним чи
недієздатним» № 3 від 28.03.1972 року, при
проведенні підготовки справи до
судового розгляду від заявника повинні
бути витребувані дані про психічну
хворобу, недоумство громадянина або
зловживання спиртними напоями чи
наркотичними засобами. Даними про
психічну хворобу можуть бути довідки
про стан здоров'я, виписка з історії
хвороби й інші документи, видані
лікувально-профілактичними закладами.

З історії хвороби ОСОБА_3 вбачається, що
дана особа зверталась за медичною
допомогою в лікувальні заклади в 1986-1987
роках, встановлено діагноз - пневмонія,
ревматизм.

Будь-які документи лікувальних
закладів, які б підтверджували
психічний розлад ОСОБА_3 у справі
відсутні.

Крім того, заявниця в суді першої
інстанції підтвердила, що ОСОБА_3 на
лікуванні у зв'язку з психічними
розладами не перебувала, також не
зверталась за наданням їй
психіатричної допомоги.

Відповідно до висновку
лікарсько-консультаційної комісії від
25.09.2014 року Луцької поліклініки №3
ОСОБА_3 встановлено діагноз - ІХС,
кардіосклероз, зазначено про те, що
хвора в свідомості, адекватна, потребує
амбулаторного лікування, стороннього
догляду не потребує.

В заяві ОСОБА_2 також відсутні
покликання на обставини, які б свідчили
про хронічний стійкий психічний
розлад, внаслідок чого особа не здатна
усвідомлювати значення своїх дій та
керувати ними.

Отже, у зв'язку з відсутністю у справі
даних, які б підтверджували психічний
розлад здоров'я ОСОБА_3, відсутні
правові підстави, передбачені ч.1 ст.239
ЦПК України для призначення
судово-психіатричної експертизи у
справі та відсутні підстави,
передбачені законом для визнання
ОСОБА_3 недієздатною.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що підстав для
скасування чи зміни судового рішення
немає, рішення суду є законним та
обгрунтованим.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А
Л И Л А:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Луцького міськрайонного суду
Волинської області від 28 серпня 2014 року
в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: