Справа № 372/2508/14-ц Головуючий у І
інстанції Мора О. М. Провадження №
22-ц/780/5097/14 Доповідач у 2
інстанції АнтоненкоКатегорія 58
УХВАЛА

Іменем України

30 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді - Антоненко В.І.,

суддів: Гуля В.В., Касьяненко Л.І.,

за участю секретаря: Ромашини І.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю «Ласфор»
на рішення Обухівського районного суду
Київської області від 14 липня 2014 року у
справі за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Ласфор»
до приватного нотаріуса Обухівського
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_1 про зобов"язання
вчинити дії.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення осіб, які
беруть участь у справі, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги, колегія суддів,-

в с т а н о в и л а :

У грудні 2013 року позивач
звернувся до суду з позовною заявою, у
якій просив зобов'язати приватного
нотаріуса Обухівського районного
нотаріального округу ОСОБА_1
посвідчити договір про розірвання
договору оренди земельної ділянки, що
посвідчений ОСОБА_1 3 серпня 2006 року за
реєстром №3055, за яким Обухівська
районна державна адміністрація
Київської області передала, а ТОВ
«Ласфор» прийняло у строкове платне
володіння та користування на правах
оренди земельну ділянку площею 24000 м.,
яка розташована в межах території
Української міської ради Обухівського
району Київської області.

В обґрунтування позовної заяви,
позивач вказав на те, що 03 серпня 2006
року між позивачем та Обухівською
районною державною адміністрацією
було укладено договір оренди земельної
ділянки. Відповідно до укладеного
договору оренди, позивачем
сплачувалась орендна плата. В
подальшому, внаслідок неможливості
користуватися даною орендованою
земельною ділянкою, яка вибула із
володіння та користування ТОВ «Ласфор»
внаслідок виділення її іншим особам, за
зверненням позивача Обухівська района
державна адміністрація 11 грудня 2013
року прийняла розпорядження № 469 «Про
припинення дії договору оренди
земельної ділянки». На виконання
розпорядження Обухівської РДА № 469 та з
метою нотаріального посвідчення
договору про розірвання договору
оренди земельної ділянки позивач 13
грудня 2013 року звернувся до приватного
нотаріуса Обухівського районного
нотаріального округу ОСОБА_1, проте
нотаріус відмовив у посвідченні
договору, мотивуючи відмову тим, що
такий договір можна розірвати лише
після державної реєстрації права
власності на таке майно відповідно до
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень». Відмову
нотаріуса позивач вважає безпідставно
та незаконною, оскільки земельна
ділянка передана у власність іншим
фізичним особам, у зв'язку з чим,
позивач змушений звернутися до суду.

Рішенням Обухівського районного суду
Київської області від 14 липня 2014 року у
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Ласфор»
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позов в повному
обсязі, посилаючись на неправильне
застосування судом норм матеріального
та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

По справі встановлено, що 03 серпня
2006 року між позивачем та Обухівською
районною державною адміністрацією
було укладено договір оренди земельної
ділянки. Відповідно до укладеного
договору оренди, позивачем
сплачувалась орендна плата. В
подальшому, внаслідок неможливості
користуватися даною орендованою
земельною ділянкою, яка вибула із
володіння та користування ТОВ «Ласфор»
внаслідок виділення її іншим особам, за
зверненням позивача Обухівська района
державна адміністрація 11 грудня 2013
року прийняла розпорядження № 469 «Про
припинення дії договору оренди
земельної ділянки». На виконання
розпорядження Обухівської РДА № 469 та з
метою нотаріального посвідчення
договору про розірвання договору
оренди земельної ділянки позивач 13
грудня 2013 року звернувся до приватного
нотаріуса Обухівського районного
нотаріального округу ОСОБА_1, проте
нотаріус відмовив у посвідченні
договору, мотивуючи відмову тим, що
такий договір можна розірвати лише
після державної реєстрації права
власності на таке майно відповідно до
Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень».

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог, суд
обґрунтовано виходив з положень Закону
України «Про нотаріат», Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» та
прийшов до правильного висновку про те,
що позовні вимоги позивача є
необґрунтованими та задоволенню не
підлягають, оскільки ним не надано
належних та допустимих доказів на
підтвердження своїх вимог.

Відповідно до вимог ст.46 Закону
України «Про нотаріат» нотаріуси або
посадова особа, яка вчиняє нотаріальні
дії, має право витребувати від
фізичних та юридичних осіб відомості
та документи, необхідні для вчинення
нотаріальної дії. Відомості та
документи, необхідні для вчинення
нотаріальних дій, повинні бути
подані в строк, визначений нотаріусом.
Цей строк не може перевищувати одного
місяця. Неподання відомостей та
документів на вимогу нотаріуса є
підставою для відкладення, зупинення
вчинення нотаріальної дії або відмови
у її вчиненні.

За правилами ст. 49 Закону
України «Про нотаріат», нотаріус або
посадова особа, яка вчиняє
нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні
нотаріальної дії, якщо: вчинення такої
дії суперечить законодавству України.

Нотаріусу або посадовій
особі, яка вчиняє нотаріальні
дії, забороняється безпідставно
відмовляти у вчиненні нотаріальної
дії.

На вимогу особи, якій відмовлено у
вчиненні нотаріальної дії, нотаріус
або посадова особа, яка вчиняє
нотаріальні дії, зобов'язані викласти
причини відмови в письмовій формі і
роз'яснити порядок її оскарження. Про
відмову у вчиненні нотаріальної дії
нотаріус протягом трьох робочих днів
виносить відповідну постанову.

За наведеним приватний нотаріус
Обухівського районного нотаріального
округу ОСОБА_1 повинен був викласти
причини відмови у вчинені нотаріальної
дії в письмовій формі шляхом винесення
відповідної постанови, з посиланням на
норми закону та порядку вчинення
нотаріальних дій, але нотаріус в
порушення вказаних норм закону,
фактично відмовив у вчинені
нотаріальної дії листом.

За змістом ст.50 Закону України
«Про нотаріат» нотаріальна дія або
відмова у її вчиненні, нотаріальний
акт оскаржуються до суду. Право на
оскарження нотаріальної дії або
відмови у її вчиненні, нотаріального
акта має особа, прав та інтересів якої
стосуються такі дії чи акти.
Оскільки за вимогами цього Закону та
Главою 13,14 «Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України»
нотаріусу забороняється безпідставно
відмовляти у вчиненні нотаріальної
дії, то позивачу належить отримати від
державного нотаріуса відповідну
постанову та оскаржити її у судовому
порядку.

На думку суду першої інстанції
фактично нотаріусом не було відмовлено
у вчиненні нотаріальної дії, оскільки
постанови про відмову у вчиненні
нотаріальних дій ним не було винесено.

Відповідно до ст. 654 ЦК України
зміна або розірвання договору
вчиняється в такій самій формі, що й
договір, що змінюється або
розривається, якщо інше не встановлено
договором або законом чи не випливає із
звичаїв ділового обороту.

Як вбачається з наданих суду
доказів по справі, на момент звернення
із заявою до приватного нотаріуса
Обухівського районного нотаріального
округу ОСОБА_1 13 грудня 2013 року про
нотаріальне посвідчення договору про
розірвання договору оренди земельної
ділянки від 03 серпня 2006 року,
укладеного між Обухівською районною
державною адміністрацією та
товариством з обмеженою
відповідальністю «Ласфор» , між
позивачем та Обухівською РДА не було
укладено договору про розірвання
договору оренди земельної ділянки,
тому суд не може зобов'язати нотаріуса
посвідчити неіснуючий договір, а позов
задоволенню не підлягає за
безпідставністю та необґрунтованістю.

Суд прийшов до правильного
висновку про те, що зібрані у справі
докази та їх оцінка вказують на
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог так як позивач не надав
належних та допустимих доказів
відповідно до вимог ст. ст. 58-60 ЦПК
України.

Таким чином, висновки суду
відповідають вимогам закону та
обставинам справи.

Рішення суду постановлено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, підстав до його
скасування при апеляційному розгляді
справи не встановлено.

Докази та обставини, на які посилається
апелянт в апеляційній скарзі, були
предметом дослідження судом першої
інстанції та додаткового правового
аналізу не потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні судом
першої інстанції були дотримані норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, обґрунтовано викладених в
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення.

Керуючись ст. ст. 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Ласфор»
відхилити, а рішення Обухівського
районного суду Київської області від 14
липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий

Судді: