Справа № 333/3137/14-ц
Провадження 2/333/1677/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2014 року
м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя
у складі

головуючого судді
Герасименко С.Г.,

при секретарі
Чистовій Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Комунарського
районного суду м. Запоріжжя цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

18.04.2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя із позовом про розірвання
шлюбу з ОСОБА_2, який зареєстровано
01.04.1995 року Приішимською сільською
адміністрацією Честопольського району
Кокшетаульської області Республіки
Казахстан, посилаючись на те, що у 1995
році їх родина розпалась у зв'язку з
тим, що ОСОБА_2 відмовилась переїхати з
Казахстану до України на постійне
місце проживання разом зі своїм
чоловіком. Після переїзду ОСОБА_1
подружжя більше не зустрічалось, лише
іноді спілкувалось по телефону. Від
шлюбу подружжя спільних дітей не має.
Як стало відомо позивачу ОСОБА_2 має
двох неповнолітніх дітей - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
біологічними батьками яких є інші
чоловіки.

До судового засідання позивач не
з'явився, про дату, час та місце
слухання справи був повідомлений
своєчасно та належним чином у
встановленому законом порядку, до
канцелярії суду надав заяву, в якій
просить розглянути справу без його
участі, просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання за
викликом не з'явилась, про час та місце
розгляду справи була повідомлена
належним чином шляхом відповідного
доручення компетентному суду
Республіки Казахстан.

Розглянувши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що сторони 01.04.1995
року зареєстрували шлюб, про що
Приішимською сільською адміністрацією
Честопольського району
Кокшетаульської області Республіки
Казахстан було складено відповідний
актовий запис № 2 та видано Свідоцтво
про одруження НОМЕР_1.

Шлюбні відносини між сторонами
фактично були припинені з травня 1995
року, відтоді як ОСОБА_2 переїхав до
України на постійне місце проживання.
Спільне господарство подружжя не веде,
сторони проживають на великій відстані
в різних державах, взаємовідносини не
підтримують. Бажання до примирення у
позивача відсутнє, відповідач теж не
виявила наміру зберегти сім'ю та надала
заяву про згоду на розірвання шлюбу, а
отже, подальше збереження шлюбу
неможливо.

Згідно ст. 111 СК України суд приймає
міри до збереження шлюбу, якщо це не
суперечить моральним засадам
суспільства. В даному випадку, позивач
вважає неможливим з моральної точки
зору, продовжувати шлюбні відносини,
тому суд не може зобов'язати його
прийняти заходи до примирення.

Відповідно до статті 112 СК України суд
з'ясовує фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання
шлюбу. Суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, що мають
істотне значення.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що шлюб між сторонами не може
бути збережений, оскільки факти,
встановлені у справі, свідчать про те,
що він фактично розпався, спільне життя
подружжя і збереження сім'ї стало
неможливим, його формальне існування
обмежує особисту свободу позивача та
порушує його особисті інтереси, що має
істотне значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

В зв'язку з тим, що зазначена вимога
відсутня в позовній заяві, суд вважає
за можливе її не розглядати.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 4, 10, 11, 59, 60, 88, 130, 174, 208, 209, 212, 214-215, 224-226,
292, 294 ЦПК України, ст. ст. 104, 105, 111-115 СК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 01.04.1995 року
Приішимською сільською адміністрацією
Честопольського району
Кокшетаульської області Республіки
Казахстан, (актовий запис № 2) -
розірвати.

ОСОБА_2 залишити прізвище "ОСОБА_2", на
яке було змінене під час державної
реєстрації шлюбу між сторонами.

Рішення суду про розірвання шлюбу, яке
набрало законної сили, є документом, що
засвідчує факт розірвання шлюбу судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Комунарського районного

суду м. Запоріжжя
С.Г.
Герасименко