№ 336/5764/14-ц
пр. № 2-о/336/103/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

29 вересня 2014 року
м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя у складі:

головуючого судді Дацюк О.І., народних
засідателів Тишечко В.В., Іванової Т.В.

при секретарі Скибі О.Б.

за участі заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу у порядку
окремого провадження за заявою ОСОБА_1
про визнання особи безвісті
відсутньою,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в порядку окремого провадження
звернулась з заявою, вказавши, що її
колишній чоловік та батько її
неповнолітнього сина ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, виїхав зі свого
постійного місяця проживання у 2002 році,
а востаннє батьки ОСОБА_2 бачили та
спілкувалися із ним у 2004 році, після
чого будь-яких відомостей про місце
перебування ОСОБА_2 його родичі не мали.
Посилаючись, що за відсутності ОСОБА_2
позивач не має можливості отримати
дозвіл останнього, як батька
неповнолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
на тимчасовий виїзд дитини за кордон,
просить визнати ОСОБА_2 безвісно
відсутнім.

Заявник у судовому засіданні заявлені
вимоги підтримала, наполягала на їх
задоволенні, додатково вказала, що
батьки ОСОБА_2 мешкають у Криму, бачили
сина востаннє у 2004 році, розшукавши
його за допомогою телепрограми, після
чого жодних відомосте про місце його
перебування не надходило.

Опитані судом у судовому засіданні
свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зазначили, що
ОСОБА_2 вони не бачили з 2002 року, він з
сином не спілкувався, де він перебуває
наразі не відомо.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про необхідність
задоволення заяви ОСОБА_1 з наступних
підстав.

Як вбачається з свідоцтва про
одруження заявник ОСОБА_1 перебувала у
шлюбі з ОСОБА_2 з 03.03.2000 року, шлюб
розірвано 19.11.2002 року.

З довідки Белінської сільської ради та
нотаріально посвідчених пояснень
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вбачається, що ОСОБА_2
за зареєстрованим місцем проживання
фактично не мешкає, батьки не мають
відомостей щодо місця його перебування
з липня 2004 року.

Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична
особа може бути визнана судом безвісно
відсутньою, якщо протягом одного року в
місці її постійного проживання немає
відомостей про місце її перебування. У
разі неможливості встановити день
одержання останніх відомостей про
місце перебування особи початком її
безвісної відсутності вважається
перше число місяця, що йде за тим, у
якому були одержані такі відомості, а в
разі неможливості встановити цей
місяць - перше січня наступного року.

Оскільки у місці постійного проживання
ОСОБА_2 відсутні відомості про місце
його перебування більше ніж рік, що
підтверджено поясненнями свідків,
встановити його місце знаходження
неможливо, суд вважає за можливе заяву
задовольнити.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 57-60, 208, 209, 212-215, 249 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання особи
безвісті відсутньою задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
м. Янгіюль Ташкентської області,
безвісно відсутнім.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Запорізької області
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення через
Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя.

Суддя
О.І. Дацюк

Народні засідателі Тишечко В.В.
Іванова Т.В.

29.09.2014