Справа № 204/7116/2014-ц
Провадження № 2з/204/167/2014 р.
У Х В А Л А

10 жовтня 2014 року Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська в
складі:

головуючої судді
Самсонової В.В.

при секретарі
Калініченко М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Дніпропетровську заяву
ОСОБА_1 про забезпечення позову по
справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
витребування автомобіля з чужого
незаконного володіння,-

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Красногвардійського
районного суду м. Дніпропетровська
знаходиться цивільна справа за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про витребування
автомобіля з чужого незаконного
володіння.

08 жовтня 2014 року до суду надійшла заява
від ОСОБА_1 про забезпечення позову, в
якій вона просила вилучити у ОСОБА_2 та
передати на відповідальне зберігання
легковий автомобіль «КІА», модель
«SPORTAGE», тип легковий-універсал-В,
білого кольору, рік випуску 2012,
державний номер «НОМЕР_1», номер шасі
«НОМЕР_2», позивачці ОСОБА_1. В
обґрунтування заяви вказала на те, що в
період з квітня 2012 року по січень 2013
року за її згодою частково управління
автомобілем «КІА», модель «SPORTAGE», тип
легковий-універсал-В, білого кольору,
рік випуску 2012, державний номер
«НОМЕР_1», номер шасі «НОМЕР_2», який був
придбаний нею 13.04.2012 року, здійснював
відповідач ОСОБА_2, який ним управляв на
підставі Свідоцтва про реєстрацію ТЗ
серії САК № 608422, яке було видане на ім'я
заявниці 20 квітня 2012 року у
Дніпропетровському ВРЕР-2 УДАІ ГУМВС
України в Дніпропетровській області.
Вона є власником спірного автомобіля,
який надала у тимчасове користування
відповідачу, згідно нотаріально
посвідченої довіреності від 05.02.2013
року, яка була нею скасована 08.02.2013 року.
Проте, після скасування довіреності
вказаний транспортний засіб, технічний
паспорт на автомобіль та два комплекти
ключів відповідачем їй повернуті не
були. Так як добровільно автомобіль
повернуто не було, тому в неї є підстави
вважати, що відповідачем та/або третіми
особами навмисно або з необережності
можуть бути вчинені дії, які призведуть
до знищення або пошкодження автомобіля
(потрапляння спірного автомобіля у ДТП,
продаж його по запчастинам чи інше), що
може утруднити чи зробити неможливим
виконання можливого рішення суду.
Спірний автомобіль, до сих пір
знаходиться у відповідача по справі
ОСОБА_2 Відомостей щодо стану даного
автомобіля, інформації щодо його
існування на даний час у позивачки не
має, як і не має можливості добути дану
інформацію. На даний час відповідач
може в будь-який момент знищити або
пошкодити автомобіль позивачки,
оскільки протягом тривалого часу
продовжує погрожувати їй по телефону
та неоднозначно натякати на
відсутність спірного автомобіля.

Заява передана судді Самсоновій В.В. 09
жовтня 2014 року цивільною канцелярією
суду.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що дана заява про забезпечення позову
задоволенню не підлягає з огляду на
наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про
забезпечення позову розглядається
судом, у провадженні якого перебуває
справа, в день її надходження без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України,
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 22
грудня 2006 «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» згідно із п. 1 ч. 1
ст. 152 ЦПК України - позов майнового
характеру дозволяється забезпечувати
шляхом накладення арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або інших осіб. Згідно із п.4 цієї ж
Постанови розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитись, що між сторонами
дійсно виник спір та існує реальна
загроза невиконання чи утруднення
виконання можливого рішення суду про
задоволення позову; з'ясувати обсяг
позовних вимог, дані про особу
відповідача, а також відповідність
виду забезпечення позову позовним
вимогам. При встановленні зазначеної
відповідності слід враховувати, що
вжиті заходи не повинні перешкоджати
господарській діяльності юридичної
особи або фізичної особи, яка здійснює
таку діяльність і зареєстрована як
підприємець.

Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушені у
зв'язку із застосуванням відповідних
заходів.

Виходячи із того, що відповідно до п.5.6.1
Інструкції про проведення виконавчих
дій арешт майна полягає у проведенні
його опису, оголошенні заборони
розпоряджатися ним, а в разі потреби -
обмеженні права користування майном
або його вилученні в боржника та
передачі на зберігання іншим особам

Проте, заявницею належним чином не
вмотивовано, що застосування саме
такого засобу забезпечення позову, як
вилучення предмету спору, є необхідним.

Крім того, вимоги ОСОБА_1 у заяві про
забезпечення позову фактично дублюють
її позовні вимоги.

За таких обставин, з урахуванням всього
вищевказаного, суд вважає необхідним
відмовити заявниці в задоволенні її
заяви.

На підставі викладеного, керуючись п. п.
3, 4 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 22.12.2006 року № 9 «Про
практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», ст. ст. 151-153, 168, 209
ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про
забезпечення позову по справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
витребування автомобіля з чужого
незаконного володіння - відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може
бути подано протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя
В.В.
Самсонова