АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6295/14
Головуючий 1 інстанції: Тарасенко
Доповідач: Коваленко І.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Коваленко І.П

суддів - Довгаль А.П., Сащенко І.С.

при секретарі - Москаленко Е.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові справу за
апеляційною скаргою Акціонерної
компанії «Харківобленерго» на рішення
Фрунзенського районного суду м.
Харкова від 06 серпня 2014 року по справі
за позовом Акціонерної компанії
«Харківобленерго» до ОСОБА_2 про
поновлення порушеного права,-

В С Т А Н О В
И Л А :

У листопаді 2013 року АК
«Харківобленерго» звернулось до суду
з позовом до ОСОБА_2 про поновлення
порушеного права.

В обґрунтування своїх вимог посилались
на те, що Акціонерній компанії
«Харківобленерго» належить
високовольтна повітряна лінія
електропередач 110 кВ «№1 та №2
Лосево-Серп и Молот-ГПЗ №8», яка
побудована у 1959 році та знаходиться на
обліку компанії. 30.08.2013 року компанією
було проведено обстеження ПЛ 110 кВ
«Лосево-Серп и Молот-ГПЗ №8», під час
якого було виявлено порушення
користування охоронною зоною, а саме: в
межах опор № 64-65, без дозволу АК
«Харківобленерго», було зведено над
гаражем, другим поверхом надбудову по
АДРЕСА_1. При цьому відстань від
крайнього проводу по горизонталі при
проектуванні його на землю надбудови
над гаражем складала 8,4 м. У результаті
чого було складено «Акт обстеження
електричної мережі» та направлено
ОСОБА_2, в якому запропоновано протягом
10 робочих днів демонтувати надбудову
над гаражем за межі охоронної зони ПЛ 110
кВ «Лосево-Серп и Молот-ГПЗ №8».
Працівниками АК «Харківобленерго» в
ході обстеження також було
встановлено, що надбудова над гаражем
обладнана для проживання в ній людей,
чим відноситься до житлової будівлі,
розміщення якої забороняється в
охоронній зоні та унеможливлює
нормальні умови експлуатації
повітряної лінії і її належного
обслуговування, що загрожує,
припиненням електропостачання
побутових та промислових споживачів. 03
вересня 2013 року на адресу відповідача
направлялось повідомлення від 02
вересня 2013 року про необхідність
прибути 01 жовтня 2013 року за адресою:
АДРЕСА_1 для повторного спільного
обстеження повітряної лінії. 01 жовтня
2013 року працівниками Акціонерної
компанії «Харківобленерго» повторно
здійснювалось обстеження, в результаті
якого було встановлено, що вимоги про
усунення порушень за Актом від 30 серпня
2013 року виконані не були.

Таким чином АК «Харківобленерго»
вважали, що цими діями відповідач
порушує інтереси позивача, та просили
шляхом знесення надбудови над гаражем
по АДРЕСА_1 поновити порушене право
позивача та стягнути з відповідача
судовий збір.

В судовому засіданні представник
позивача вимоги підтримав у повному
обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про розгляд справи
повідомлявся належним чином. Надав
суду письмові заперечення, в яких
просив у задоволенні позову
Акціонерної компанії
«Харківобленерго» відмовити у повному
обсязі та просив розглянути справу у
його відсутності.

Рішенням Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 06 серпня 2014 року у
задоволенні позову АК
«Харківобленерго» - відмовлено.

В апеляційній скарзі АК
«Харківобленерго» просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення яким позовні вимоги
задовольнити.

Посилається на неповне з'ясування
судом обставин, на необґрунтованість
рішення, та таким, що винесене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів, вислухавши суддю -
доповідача, пояснення з'явившихся осіб,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає.

Відповідно до вимог ч.1 ст.391 ЦК України,
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Як встановлено судом і не оспорюється
сторонами, відповідно до Указу
Президента України № 282 / 95 від 04 квітня
1995 року «Про структурну перебудову в
електроенергетичному комплексі
України» та Наказу Міністерства
економіки України №75 від 17 травня 1995
року «Про внесення змін та доповнень до
переліків підприємств, що підлягають
корпоратизації та графіків її
проведення» (а.с.83-84), Міністерством
енергетики та електрифікації України
було видано Наказ №163 від 22 серпня 1995
року «Про створення Державної
акціонерної енергопостачальної
компанії "Харківобленерго» (а.с. 82), яким
затверджено акт оцінки цілісного
майнового комплексу
Виробничого-енергетичного об'єднання
«Харківенерго» (а.с.85-86) в подальшому із
змінами (а.с.87), та засновано на його
базі Державну акціонерну
енергопостачальну компанію
«Харківобленерго».

Відповідно до пункту 6 Наказу
Міністерства енергетики та
електрифікації України №163 від 22
серпня 1995 року «Про створення
Державної акціонерної
енергопостачальної компанії
"Харківобленерго» (а.с.82), Державна
акціонерна енергопостачальна компанія
«Харківобленерго» вважається
правонаступником
Виробничого-енергетичного об'єднання
«Харківенерго» щодо структурних
одиниць, розташованих на території
Харківської області, і які увійшли до
складу компанії.

Як вбачається з інвентаризаційного
опису основних засобів лінія
електропередач 110 кВ «№1 та №2
Лосево-Серп и Молот-ГПЗ №8» значиться
такою, що передавалася в процесі
корпоратизаци (а.с.90).

Згідно наданого позивачем робочого
проекту Всесоюзного Державного
проектного інституту
«Теплоелектропроект» (а.с.91-92) та
паспорту високовольтної повітряної
лінії електропередач 110 кВ «№1 та №2
Лосево-Серп и Молот-ГПЗ №8» (а.с.93-95)
вбачається, що лінія побудована у 1958
році, введена в експлуатацію 18 червня
1959 року.

Рішенням загальних зборів акціонерів 14
березня 2000 року Державна акціонерна
енергопостачальна компанія
«Харківобленерго» була перейменована
в Акціонерну компанію
«Харківобленерго».

У відповідності до вимог п. 1.1, п. 3.1, п. 3.2
Статуту Акціонерної компанії
«Харківобленерго» (а.с.104-111),
затвердженого в новій редакції
протоколом №16 Загальних зборів
акціонерів Акціонерної компанії
«Харківобленерго» 05 березня 2009 року,
посвідченого 11 березня 2009 року
приватним нотаріусом Донецького
міського нотаріального округу ОСОБА_3
та зареєстрованого у реєстрі за №1611,
Акціонерна компанія «Харківобленерго»
є правонаступником Державної
акціонерної енергопостачальної
компанії «Харківобленерго», являється
юридичною особою з моменту державної
реєстрації, та здійснює свою
діяльність відповідно до
законодавства України та цього
Статуту.

Відповідно до Свідоцтва про державну
реєстрацію юридичної особи серії А01
№086160 (а.с. 112-113), позивач Акціонерна
компанія «Харківобленерго»
зареєстрований як юридична особа в
Єдиному державному реєстрі юридичних
осіб та фізичних осіб-підприємців 22
березня 2000 року.

Предметом діяльності позивача є, крім
всього іншого, експлуатація ліній
електропередач та підстанцій,
виробництво електричної енергії (п.п.
2.2.4 п. 2.2 Статуту Акціонерної компанії
«Харківобленерго») (а.с.104-111).

Отже, на час будівництва Акціонерна
компанія «Харківобленерго» не була
власником високовольтної повітряної
лінії електропередач 110 кВ «№1 та №2
Лосево-Серп и Молот-ГПЗ №8», оскільки
остання була передана на баланс
позивача, як правонаступника
попередніх організацій та на
теперішній час ця повітряна лінія
перебуває у власності позивача.

Відповідно до наданого відповідачем
технічного паспорту на житловий
будинок індивідуального житлового
фонду, виданого Комунальним
підприємством «Харківське міське бюро
технічної інвентаризації» за №50959 від
01 лютого 2000 року (а.с.58-61), а також
висновку судово-технічної експертизи
Комунального підприємства «Харківське
міське бюро технічної інвентаризації»
№6096 від 27 квітня 2009 року (а.с. 65-72),
оригінал якого міститься в матеріалах
цивільної справи №2-2813/09 за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про припинення
спільної сумісної власності, розподіл
житлового будинку, надвірних будівель
та визначення порядку користування
земельною ділянкою, - вбачається, що
згідно з квартальною зйомкою
будівельного кварталу №473,
затвердженого рішенням виконкому
Сталінської райради №757 від 21 вересня
1954 року, за домоволодінням АДРЕСА_1
зареєстрована площа земельної ділянки
726 кв.м.

Отже, земельна ділянка надана
землекористувачу у 1954 році, тобто, за
п'ять років до введення високовольтної
повітряної лінії електропередач 110 кВ
«№1 та №2 Лосево-Серп и Молот-ГПЗ №8» в
експлуатацію в 1959 році. Будівництво
повітряної лінії здійснювалось в межах
міста Харкова вже за наявності
виділених земельних ділянок
землекористувачам для обслуговування
житлових будинків.

Матеріали справи свідчать, що на
земельній ділянці, розташованій за
адресою: АДРЕСА_1 знаходиться
домоволодіння з надвірними будівлями.

Як вбачається із свідоцтва про право на
спадщину від 01 березня 2000 року,
виданого державним нотаріусом
Дванадцятої Харківської державної
нотаріальної контори, зареєстрованого
в реєстрі за №3-196, відповідач ОСОБА_2 та
його брат ОСОБА_4 успадкували у рівних
частках кожний спадкове майно після
померлого батька ОСОБА_5, яке
складається із жилого будинку з
надвірними будівлями (а.с.63).

10 березня 2000 року право власності
відповідача ОСОБА_2 на спадкове майно
за цим свідоцтвом зареєстровано у
Комунальному підприємстві «Харківське
міське бюро технічної інвентаризації»
за реєстровим №50959.

Відповідно до Рішення виконавчого
комітету Фрунзенської районної ради в
м. Харкові від 21 грудня 2004 року №270/16
«Про узаконення самовільних будівель
та переобладнання по АДРЕСА_1» за
погодженням з Головним управлінням
містобудування, архітектури та
земельних відносин Харківської
міської ради відповідачу ОСОБА_2
узаконено, крім всього іншого, гараж
літ. «М», розміром 5,60м х 4,50м (а.с.62).

Відповідно до рішення Фрунзенського
районного суду м. Харкова від 22 жовтня
2009 року по справі №2-2813/09 за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про припинення
спільної сумісної власності, розподіл
житлового будинку, надвірних будівель
та визначення порядку користування
земельною ділянкою, вбачається, що
відповідачу ОСОБА_2 виділено в натурі
59/100 частин домоволодіння по АДРЕСА_1 в
житловому будинку літ. «А-1» з
прибудовами, сараєм літ. «К», гаражем
літ. «М», льохом літ. «Л», вбиральнею
літ. «Н», душем літ. «О» (а.с.77-89).

11 грудня 2009 року вказане майно, в тому
числі і гараж літ. «М», зареєстроване на
праві власності за відповідачем ОСОБА_2
у Комунальному підприємстві
«Харківське міське бюро технічної
інвентаризації» на підставі рішення
Фрунзенського районного суду м.
Харкова від 22 жовтня 2009 року у справі
№2-2813/09 та свідоцтва про право на
спадщину за законом №3-196, виданого 01
березня 2000 року державним нотаріусом
Дванадцятої Харківської державної
нотаріальної контори (а.с.64).

Житловий будинок з надвірними
будівлями, в тому числі і гараж літ. «М»,
1987 року побудови, прийняті до
експлуатації, дані про них внесені до
технічних паспортів, виданих
Комунальним підприємством «Харківське
міське бюро технічної інвентаризації»
(а.с.54-57, 58-61).

Отже, суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що право
власності на гараж літ. «М», 1987 року
побудови, належить на відповідній
правовій підставі відповідачу ОСОБА_2 і
його право власності на цей гараж не
оспорюється.

Із матеріалів справи вбачається, що
будь-які претензії або обмеження між
утримувачем повітряної лінії та
власником будівель на земельній
ділянці по АДРЕСА_1 стосовно
експлуатації високовольтної
повітряної лінії електропередач 110 кВ
«№1 та №2 Лосево-Серп и Молот-ГПЗ №8» в
межах опор №№64-65 з моменту введення
цієї повітряної лінії в експлуатацію з
1959 році до 2013 року не пред'являлись.

30 серпня 2013 року представниками
Акціонерної компанії
«Харківобленерго» було проведено
обстеження високовольтної повітряної
лінії електропередач 110 кВ «№1 та №2
Лосево-Серп и Молот-ГПЗ №8», за
результатами якого було складено Акт
обстеження електричної мережі №40 від 30
серпня 2013 року (а.с.10).

Пунктом 1 цього Акту встановлено, що
споживач ОСОБА_2 порушив пункти 8, 9
Правил охорони електричних мереж, а
саме: в охоронній зоні повітряної лінії
електропередач 110 кВ «№1 та №2
Лосево-Серп и Молот-ГПЗ №8» проміж
опорами №№64-65 без узгодження з
Акціонерною компанією
«Харківобленерго» над гаражним боксом
другим поверхом побудував житлове
приміщення по АДРЕСА_1. При цьому,
відстані від крайнього дроту
повітряної лінії до жилого приміщення
по горизонталі складає 8,4 метри.

Охоронні зони ліній електропередач на
протязі всього часу їх існування
врегульовувалися, зокрема, (російською)
Постановлением Совета народних
комиссаров СССР от 30 июня 1925 года «О
порядке сооружения и регистрации
злектрических станций и надзора
затаковьіми» (а.с.117), Постановлением
Совета народних комиссаров СССР от 18
июля 1929 года «Об устройстве и
зксшюатации злектропередач» (а.с.118-119),
Правилами устройства и охраньї
вьісоковольтньїх злектрических сетей,
утвержденньїми Постановлением Совета
народних комиссаров СССР от 07 октября
1939 года №1642 (а.с.120-124), Правилами охраньї
високовольтних злектрических сетей,
утвержденньїми Постановлением Совета
Министров СССР от 30 ноября 1953 года №2866
(а.с.125-130), Правилами охраньї
злектрических сетей напряжением
свьіше 1000 В, утвержденньїми
Постановлением Совета Министров СССР
от 26 марта 1984 года №255 (а.с.131-137),
Правилами охорони електричних мереж,
затвердженими Постановою Кабінету
Міністрів України від 04 березня 1997 року
№209 (а.с.138-142).

Згідно пунктів 2, 6 (російською) Правил
устройства и охраны високовольтних
злектрических сетей, утвержденннх
Постановлением Совета народних
комиссаров СССР от 07 октября 1939 года
№1642 (а.с. 120-124), в состав электрических
сетей входят подземнне кабели,
воздушнне линии электропередач,
трансформаторнные и
преобразовательнные подстанции,
переключательнные, контрольнные и
монтерские пункти, дороги, мости, линии
связи, радио, посадочнные площадки и
прочие устройства, необходимне для
безопасной и бесперебойной передачи
электрической знергии. Охранной зоной
электроустановок напряжением до ПО кВ
считается участок земли вдоль
воздушных линий электропередач, а
также вдоль участков, занятых
подстанциями, определяемый
параллельнными прямими, проходящими от
крайних проводов или от ограждения
сооружения на расстояниях в
ненаселенннх местах 20м, в населенннх
местах -15м.

Згідно пунктів 3, 4 (російською) Правил
охраны високовольтних электрических
сетей, утвержденнных Постановлением
Совета Министров СССР от 30 ноября 1953
года №2866 (а.с.125-130), в состав
високовольтних электрических сетей
входят воздушнне линии
электропередачи, подземнные и
подводные кабельнные линии,
трансформаторнные и
преобразовательнные подстанции,
распределительнные устройства и
переключательнные пункти. Для
сохранности и нормального содержания
воздушных линий электропередачи
устанавливаются: а) охраннные зонны
вдоль воздушных линий электропередачи,
проходящих по ненаселенным местностям,
определяемые параллельнными прямыми,
отстоящими от крайних проводов для
линий напряжением до 110 киловольт
включительно на расстоянии 20 метров; б)
разрывы от крайних проводов воздушных
линий электропередачи при наибольшем
их отклонении до ближайших выступающих
частей зданий и сооружений для линий
напряжением 35-110 киловольт
включительно шириною не менее 4 метров.

Отже, посилання представника позивача
на пункт 4 (російською) Правил охраны
високовольтних электрических сетей,
утвержденнных Постановлением Совета
Министров СССР от 30 ноября 1953 года №2866
(а.с.125-130) суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про його
помилковість, оскільки представником
не вірно викладений текст цього пункту
постанови, яким в минулому визначалась
охоронна зона повітряних ліній
електропередач лише у ненаселених
місцевостях.

Згідно пункту 12 (російською) Правил
охраны високовольтних электрических
сетей, утвержденннх Постановлением
Совета Министров СССР от 30 ноября 1953
года №2866 (а.с. 125-130), земельная площадь,
находящаяся под воздушннми линиями
злектропередачи, не подлежит изьятию у
землепользователей, которне могут
использовать ее для
сельскохозяйственннх надобностей.

Згідно частини 2 пункту 14 (російською)
Правил охраны високовольтних
электрических сетей, утвержденнных
Постановлением Совета Министров СССР
от 30 ноября 1953 года №2866 (а.с.125-130),
организация, строящая или
эксплуатирующая высоковольтнные
электрические сети, обязана
согласовывать с надлежащими
министерствами (ведомствами) и
предприятиями технические условия на
строительство зтих злектрических
сетей и порядок их зксплуатации, а
также порядок зксплуатации охранннх
зон указанннх сетей.

Згідно пункту 1 (російською) Правил
охраны утвержденных Постановлением
Совета Министров СССР от 26 марта 1984
года №255 а.с.131-137), настоящие правила
вводятся в целях обеспечения
сохранности электрических сетей
напряжением свыше 1000 В, создания
нормальних условий эксплуатации этих
сетей и предотвращения несчастных
случаев и применяются при
проэктировании, строительстве и
эксплуатации электрических сетей
напряжением свыше 1000 В, а также при
производстве работ и осуществлении
другой деятельности вблизи
электрических сетей. Под
электрическими сетями напряжением
свыше 1000 В для целей настоящих правил
понимаются подстанции,
распределительные устройства,
токопроводы, воздушные линии
электропередачи подземные и
подводные кабельные линии
электропередачи и относящиеся к ним
сооружения.

Згідно пункту 2, підпункту а) пункту 4
(російською) Правил охраны
электрических сетей напряжением свыше
1000 В, утвержденных Постановлением
Совета Министров СССР от 26 марта 1984
года №255 (а.с.131-137), для обеспечения
сохранности, создания нормальных
условий эксплуатации электрических
сетей и предотвращения несчастных
случаев отводятся земельные участки,
устанавливаются охранные зоны,
минимально допустимые расстояния от
электрических сетей до зданий,
сооружений, земной и водной
поверхностей, прокладываются просеки в
лесных массивах и зеленых насаждениях.
Охранные зоны электрических сетей
устанавливаются для линий напряжением
110 кВ вдоль воздушных линий
электропередачи в виде земельного
участка и воздушного пространства,
ограниченных вертикальными
плоскостями, отстоящими по обе сторони
линии от крайних проводов при
неотклоненном их положений на
расстоянии 20 метров. Згідно пункту 5
(російською) Правил охраны
электрических сетей напряжением свыше
1000 В, утвержденных Постановлением
Совета Министров СССР от 26 марта 1984
года №255 (а.с. 131-137), земельные участки,
входящие в охранные зоны электрических
сетей, не изымаются у
землепользователей и используются ими
для проведення сельскохозяйственных и
иных работ с обязательным соблюдением
настоящих Правил.

Згідно пункту 1 Правил охорони
електричних мереж, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 04 березня 1997 року №209 (а.с.138-142),
електричними мережами, які підлягають
охороні згідно з правилами, вважаються
трансформаторні підстанції,
розподільні пункти і пристрої,
струмопроводи, повітряні лінії
електропередачі, підземні і підводні
кабельні І лінії електропередачі та
споруди, які до них належать.

Згідно пункту 4 Правил охорони
електричних мереж, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 04 березня 1997 року №209 (а.с.138-142), у
межах охоронних зон землі у їх
власників та користувачів не
вилучаються, а використовуються з
обмеженнями, передбаченими цими
Правилами.

Згідно пунктів 5, 6 Правил охорони
електричних мереж, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 04 березня 1997 року №209 (а.с.138-142),
охоронні зони електричних мереж
встановлюються уздовж повітряних
ліній електропередачі напругою 110 кВ у
вигляді земельної ділянки і
повітряного простору, обмежених
вертикальними площинами, що І
віддалені по обидві сторони лінії від
крайніх проводів за умови
невідхиленого їх положення на відстань
20 метрів.

Згідно пункту 6 Правил охорони
електричних мереж, затверджених
Постановою Кабінету І Міністрів
України від 04 березня 1997 року №209
(а.с.138-142), мінімально допустимі
відстані від електричних мереж до
будинків, споруд, дерев та інших
зелених насаджень, а також від проводів
повітряних ліній електропередачі до
земельної і водної поверхні
встановлюються нормативними актами
Міненерго, погодженими з
заінтересованими органами.

В таблиці 2.5.32 глави 2.5 розділу 2 Правил
улаштування електроустановок (а.с. 143-145)
визначено, що допустимі норми
проходження повітряних ліній при їх
найбільшому відхиленні відносно до
існуючих будинків, споруд та гаражів
встановлюються на відстані не менше 4
метрів.

Відповідно до пункту 2.5.169 глави 2.5
розділу 2 Правил улаштування
електроустановок, проходження
повітряної лінії по населеній
місцевості слід виконувати відповідно
до вимог державних будівельних норм
України «Містобудування. Планування і
забудова міських і сільських поселень»
(а.с.143-145).

Відповідно до пункту 8.23 ДБН 360-92
«Містобудування. Планування і забудова
міських і сільських поселень»,
затверджених Наказом Державного
комітету України у справах
містобудування і архітектури від 17
квітня 1992 року №44 із змінами та
доповненнями (а.с. 146- 148), в охоронних і
санітарно-захисних зонах електричних
мереж забороняється, крім всього
іншого, будувати житлові, громадські та
дачні будинки.

Відповідно до пункту 8.23 ДБН 360-92
«Містобудування. Планування і забудова
міських і N сільських поселень», для
повітряних і кабельних ліній
електропередачі, трансформаторних
підстанцій, розподільних пунктів і
пристроїв всіх напруг встановлюються
охоронні і санітарно-захисні зони,
розміри яких залежать від типу і
напруги енергооб'єкта. Розміри цих зон
слід приймати за таблицею 8.5а, а саме:
для повітряної лінії електропередачі
напругою до 110 кВ включно відстань по
горизонталі від проекцій крайніх
проводів при їх найближчому відхиленні
до найближчих частин будинків і споруд,
які виступають, та гаражів становить 4
метри (а.с. 146-148).

Згідно пункту 8 Правил охорони
електричних мереж, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 04 березня 1997 року №209 (а.с. 13 8-142),
забороняється в охоронних зонах
повітряних і кабельних ліній,
виконувати будь-які дії, що можуть
порушити нормальну роботу електричних
мереж, спричинити їх пошкодження або
нещасні випадки, а саме, крім всього
іншого, будувати житлові, громадські та
дачні будинки.

Згідно пункту 9 Правил охорони
електричних мереж, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 04 березня 1997 року №209 (а.с.138-142), у
межах охоронних зон повітряних ліній
без письмової згоди енергопідприємств,
у віданні яких перебувають ці мережі, а
також без присутності їх представника
забороняється будівництво,
реконструкція, капітальний ремонт,
знесення будівель і споруд.

Згідно пункту 11 Правил охорони
електричних мереж, затверджених
Постановою Кабінету Міністрів України
від 04 березня 1997 року №209 (а.с.138-142),
енергопідприємства видають письмові
дозволи на використання охоронних зон
підприємствам і приватним особам, які
виконують, крім всього іншого,
будівництво, капітальний ремонт,
реконструкцію будинків та споруд
поблизу електричних мереж - за умови
наявності у проектно-кошторисній
документації заходів щодо збереження
електричних мереж.

В жодному із зазначених нормативних
актах не міститься заборони щодо
існування в межах охоронної зони саме
такої споруди як гараж. Встановлені
обмеження стосуються лише житлових,
громадських та дачних будинків. Крім
цього, наявність охоронної зони ще не є
безумовною забороною на існування в її
межах будівель і споруд.

Судом встановлено і не оспорюється
сторонами у справі, що мінімально
дозволена за вимогами ДБН 360-92
«Містобудування. Планування і забудова
міських і сільських поселень» у
таблиці 8.5а відстань між гаражем і
відхиленим проводом - 4 метри безумовно
дотримана, оскільки, згідно Акту
обстеження електричної мережі №40 від 30
серпня 2013 року (а.с. 10), відстань від
крайнього дроту повітряної лінії до
жилого приміщення по горизонталі
складає 8,4 метри.

Звертаючись з даним позовом позивач
посилався на порушення прав у вигляді
наявності перешкод у здійсненні права
користування високовольтною
повітряною лінією електропередач 110 кВ
«№1 та №2 Лосево-Серп и Молот-ГПЗ №8» а
саме: будівництво над гаражним боксом
літ. «М» по АДРЕСА_1 другим поверхом
житлового приміщення, яке знаходиться
проміж опорами №№64-65 в охоронній зоні
повітряної лінії на відстані 8,4 метри
від крайнього проводу до жилого
приміщення по горизонталі.

Судом встановлено, що спірний гараж
літ. «М» побудований ще у 1987 році і
право власності не оспорюється.

Будь-яких доказів того, що відповідач
здійснює в охоронній зоні
високовольтної повітряної лінії
електропередач 110 кВ «№1 та №2
Лосево-Серп и Молот-ГПЗ №8»
будівництво, реконструкцію,
капітальний ремонт, або будь-які інші
дії, які потребують згідно з Правилами
охорони електричних мереж отримання
відповідного дозволу, позивачем,
відповідно до вимог ст..60 ЦПК України,
не надано.

Крім того, не надано позивачем і
доказів того, що надбудова над гаражем
являється житловим приміщенням.

Також обґрунтованого висновку дійшов
суд першої інстанції, що не зрозуміла
позиція позивача про знесення тільки
надбудови над гаражем, а не всього
гаражу в цілому, оскільки надбудова
гаражу також знаходиться на відстані 8,4
метри від крайнього дроту по
горизонталі.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представник позивача не зміг
пояснити, яким чином порушені будь-які
права Акціонерної компанії
«Харківобленерго» існуванням
надбудови над гаражем відповідача.
Також не зміг пояснити представник і
коли саме ця надбудова була побудована.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що рішення суду законне і
обґрунтоване, постановлено з
дотриманням вимог матеріального та
процесуального права, підстав для його
скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду також не спростовують.

На підставі наведеного та керуючись п.1
ч.1 ст.307, 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу Акціонерної
компанії «Харківобленерго» -
відхилити.

Рішення Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 06 серпня 2014 року залишити
без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
Суду України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий -

Судді -