АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/7025/14 Справа: №
Головуючий 1 інстанції: Шишкін О.В.
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

Головуючого судді - Малінської С.М.,

Суддів - Швецової Л.А.,

Даниленка В.М.,

при секретарі - Каменській Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
справу за апеляційною скаргою
комунального підприємства
«Жилкомсервіс» на ухвалу судді
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 18 липня 2014 року по справі за
заявою комунального підприємства
«Жилкомсервіс» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и л а:

У липні 2014 року КП
«Жилкомсервіс» звернулося до суду із
заявою про видачу судового наказу про
стягнення із споживачів ОСОБА_2, ОСОБА_3
на користь стягувача заборгованість в
розмірі 3695,10 грн.

Ухвалою судді Дзержинського районного
суду м. Харкова від 18 липня 2014 року у
прийнятті зазначеної заяви КП
«Жилкомсервіс» відмовлено на підставі
ч.2 ст.101 ЦПК України.

В апеляційній скарзі КП
«Жилкомсервіс», посилаючись на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального
права, просило ухвалу скасувати та
направити справу для продовження
розгляду до суду першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
осіб, що з'явилися, перевіривши
законність та обґрунтованість ухвали
в межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню частково,
виходячи з наступного.

Відмовляючи у прийнятті заяви про
видачу судового наказу, суд першої
інстанції, виходив із того, що вимоги
про стягнення заборгованості
пред'явленні з пропуском строку
позовної давності, отже вбачається
спір про право.

Однак погодитися із такими висновками
суду неможливо.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 96 ЦПК України
судовий наказ може бути видано, у разі
якщо заявлено вимогу про стягнення
заборгованості за оплату
житлово-комунальних послуг,
телекомунікаційних послуг, послуг
телебачення та радіомовлення з
урахуванням індексу інфляції та трьох
відсотків річних, нарахованих
заявником на суму заборгованості.

Якщо заявлено вимогу про стягнення
заборгованості за надані послуги,
судовий наказ може бути видано за
наявності відповідних договорів про
надання таких послуг або інших
письмових доказів, що підтверджують
фактичне надання та отримання таких
послуг. Крім того, заявник має додати
документи, що вказують на правильність
і безспірність розрахунків, а також
застосування тарифів на відповідні
послуги.

Наявність спору про право (пункт 2
частини третьої статті 100 ЦПК), яке є
підставою для відмови у прийнятті
заяви про видачу судового наказу,
вирішується суддею у кожному
конкретному випадку, виходячи із
характеру та обґрунтованості
заявленої матеріально-правової вимоги
і документів, доданих до заяви. Зокрема,
мають враховуватися обставини, якщо із
доданих документів вбачається, що
боржник заперечує, не визнає або
оспорює свій обов'язок перед заявником
(кредитором).

Згідно ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
прийнятті заяви про видачу судового
наказу, виходдив з того, що заявник
просив стягнути заборгованість за
період поза межами строку позовної
давності.

Однак дані, які б свідчили, що
боржники заперечували проти стягнення
заборгованості у зв'язку з пропуском
строку позовної давності відсутні.

Ураховуючи наведене, посилання
суду на те, що в цьому випадку існує
спір про право з приводу дотримання
строків позовної давності є
необґрунтованим.

Строк позовної давності
застосовується лише в разі відповідної
заяви боржника і при відсутності його
заперечень з цього приводу не може бути
підставою для відмови в прийнятті
заяви про видачу судового наказу.

За таких обставин апеляційна скарга
підлягає задоволенню, а ухвала суду -
скасуванню, з передачею питання на
новий розгляд до суду першої інстанції
відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.312 ЦПК
України.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312, 313 - 315, 317, 319
ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу комунального
підприємства «Жилкомсервіс»
задовольнити.

Ухвалу судді Дзержинського районного
суду м. Харкова від 18 липня 2014 року
скасувати, цивільну справу за заявою
комунального підприємства
«Жилкомсервіс» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості передати
до того ж суду для вирішення питання
щодо відкриття наказного провадження.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді