АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
провадження № 22ц/790/6346/14
Головуючий 1 інст. - Шишкін
Доповідач - Шаповал
Категорія: договірні
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - Шаповал Н.М.,

суддів: Котелевець А. В.

Кіпенка І.С.,

при секретарі - Макаренко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою Комунального
підприємства «Харківводоканал» на
рішення Дзержинського районного суду
м. Харкова від 21 липня 2014 року по справі
за позовом Комунального підприємства
«Харківводоканал» до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за надані послуги з
центрального водопостачання та
водовідведення,-

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2013 року КП «Харківводоканал»
звернулось до суду з вказаним позовом.
В якому просило стягнути з
відповідачів суму заборгованості за
надані послуги з централізованого
водопостачання та водовідведення в
сумі 8042,84 грн. за період з 01.01.1999 року по
31.07.2013 року.

В обґрунтування позовних вимог
посилалось на те, що відповідачі
проживають за адресою: АДРЕСА_2, і є
споживачами послуг з централізованого
водопостачання та водовідведення і
мають абонентський рахунок НОМЕР_1,
однак, рахунки за спожиті послуги не
сплачують, внаслідок чого за
боржниками утворилась заборгованість
в сумі 7 717,23 грн., з яких:

- За надані послуги з
централізованого водопостачання за
період з 01.01.1999 року по 30.05.2001 рік - 117,23
грн.;

- За надані послуги з
централізованого водопостачання за
період з 01.11.2007 року по 31.07.2014 року - 6 190,39
грн.;

- За надані послуги з
централізованого водовідведення за
період з 01.01.2011 року по 31.07.2013 рік - 1 409,61
грн.

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Харкова від 21 липня 2014 року в
задоволенні позовної заяви КП
«Харківводоканал» - відмовлено
повністю.

З таким рішенням КП «Харківводоканал»
не погодилось, подало апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
вказане рішення суду першої інстанції
та ухвалити нове, яким задовольнити
його позовні вимоги в повному обсязі.

Перевіряючи законність і
обґрунтованість судового рішення
відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України
- у межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції слід скасувати з підстав,
передбачених ст.. п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України.

Приймаючи рішення про відмову у
задоволенні позову, районний суд
виходив із того, що в матеріалах справи
відсутній документ, який підтверджує
право власності або право користування
відповідачів АДРЕСА_2 у м. Харкові, та що
ними укладався з позивачем договір про
надання послуг.

Проте, з такими висновками суду
погодитися не можна за таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати; 7) чи є
підстави допустити негайне виконання
судового рішення; 8) чи є підстави для
скасування заходів забезпечення
позову.

Ухвалене у справі судове рішення
зазначеним вимогам закону не
відповідає

Частиною 1 ст. 10 ЦПК України закріплено
принцип змагальності сторін у
цивільному судочинстві. Відповідно до
ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підстави своїх
вимог або заперечень, надавши докази
відповідно до вимог ст. ст. 57-60 ЦПК
України.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачі проживають в житловому
будинку квартирного типу з
водопроводом, каналізацією та
централізованим гарячим
водопостачанням - норма водоспоживання
становить 11.1 м3 в місяць на одну особу (
8, 1 м3 - холодна вода, 3 м3 - холодна вода
для потреб гарячого водопостачання).

Вказаний будинок належить
територіальній громаді м. Харкова, має
всі зручності, особовий рахунок
відкрито на ОСОБА_2 ( а.с 3)

Із довідки з КП «Жилкомсервіс»
вбачається, що ОСОБА_2, ОСОБА_3,
зареєстровані у зареєстровані у
АДРЕСА_2 з 31.10.1989 року, ОСОБА_4
зареєстрований з 2001 року та ОСОБА_5 - з
1990 року. ( а.с. 3)

Квартира підключена до загально
будинкової системи водопостачання.
Зазначені послуги надаються позивачем
КП «Харківводоканал».

Згідно рішення Харківської міської
ради № 132/11 від 12.01.2011 р. КП «Виробничо -
технологічне підприємство «Вода»
реорганізоване шляхом приєднання його
до КП каналізаційного господарства
«Харківкомуночиствод».

Відповідно до рішення Харківської
міської ради № 577/11 від 23.12.2011 року
здійснено перейменування КП
каналізаційного господарства
«Харківкомуночиствод» на КП
«Харківводоканал».

КП «Харківводоканал» є єдиним у м.
Харкові підприємством, яке надає
послуги з централізованого
водопостачання та водовідведення для
мешканців міста, які проживають у
будинках комунальної власності.

Відповідачі не сплачували за послуги
водопостачання, у зв'язку з чим виникла
заборгованість, розмір якої
підтверджується наявним у справі
розрахунком

Відповідно до ст.67 ЖК України плата за
комунальні послуги, в тому числі за
водопостачання, береться за
затвердженими в установленому порядку
тарифами.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 22 ЗУ «Про питну воду та
питне водопостачання» споживачі
питної води зобов'язані своєчасно
вносити плату за використану питну
воду відповідно до встановлених
тарифів на послуги централізованого
водопостачання і водовідведення.

Відповідно до ч.1 ст.64 ЖК України,
повнолітні члени сім'ї несуть
солідарну з наймачем правову
відповідальність за зобов'язаннями, що
випливають із договору найму жилого
приміщення.

З урахуванням викладеного, існуюча
заборгованість за послуги
водопостачання має бути стягнута
солідарно з відповідачів.

Позивач посилається на те, що
відповідачі проживають за адресою:
АДРЕСА_2, є споживачами послуг з
централізованого водопостачання та
водовідведення і мають абонентський
рахунок НОМЕР_1, однак, рахунки за
спожиті послуги не сплачують,
внаслідок чого за боржниками
утворилась заборгованість в сумі 7717,23
грн., з яких:

- За надані послуги з
централізованого водопостачання за
період з 01.01.1999 року по 30.05.2001 рік - 117,23
грн.;

- За надані послуги з
централізованого водопостачання за
період з 01.11.2007 року по 31.07.2014 року - 6 190,39
грн.;

- За надані послуги з
централізованого водовідведення за
період з 01.01.2011 року по 31.07.2013 рік - 1 409,61
грн.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю в три роки.

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Частиною 4 ст. 267 ЦК України передбачено,
що сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Сторони не заперечували проти того, що
відповідачі просили, зокрема,
врахувати строк позовної давності.

З урахуванням зазначеного, судова
колегія вважає за необхідне стягнути з
відповідачів на користь позивача
заборгованість за у розмірі 3603 грн. 98
коп. за період з 01. 08. 2010 року по 31. 07. 2013
року та у розмірі 1 409 грн. 61 коп. за
період з 01. 01. 2011 року по 31. 07. 2013 р. за
централізоване водовідведення та
водопостачання.

А всього сума заборгованості складає 5
339 грн. 20 коп. з урахуванням 3 % річних у
сумі 215 грн. 16 коп. та індексу інфляції у
розмірі 110 грн. 45 коп. ( а.с. 57)

Вказаний розмір заборгованості
узгоджується з висновками заочного
рішення Дзержинського районного суду
м. Харкова від 07 вересня 2009 року про
стягнення з відповідачів на користь КП
«Харківкомуночиствод» заборгованості
за послуги водовідведення, оскільки
період стягнення охоплюється іншій, а
саме: з 01.01.2000 р. по 30.04.2009 р. у розмірі 1 288
грн. 64 коп. ( а.с. 54)

Крім того, судовим наказом
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 09.02.2011 року стягнуто з
відповідачів на користь КП
«Харківкомуночиствод»
заборгованість за послуги
централізованого водовідведення в
сумі 800 грн. 49 коп. за період з 01.05.2009 р. по
31.12.2010 р., у той час, як теперішнім
рішенням період стягнення зовсім
інший, а саме - з 01.01.2011 р. по 31.07.13 р. ( а.с.
55, 53)

Доводи відповідачів про те, що з ними не
укладався договір про надання послуг з
водопостачання не звільняє споживача
від оплати послуг у повному обсязі,
оскільки за п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України
«Про житлово - комунальні послуги»,
споживачі зобов'язані оплатити житлово
- комунальні послуги, якщо вони
фактично користувалися ними.

Аналогічна правова позиція викладена
Верховним Судом України в постанові
від 10 жовтня 3012 року в справі № 6 - 11 цс 12
та від 30 жовтня 2013 року № 6 - 59 цс 13), які
згідно зі ст. 360 - 7 ЦПК України є
обов'язковими для судів України, які
зобов'язані привести свою судову
практику у відповідність до їх рішень.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п. 4 ч. 1 ст. 309, 317, 319
ЦПК України, судова колегія, -

В И Р І Ш И ЛА:

Апеляційну скаргу Комунального
підприємства «Харківводоканал» -
задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного
суду м. Харкова від 21 липня 2014 року -
скасувати.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 солідарно на користь
Комунального підприємства
«Харківводоканал» заборгованість за
надані послуги з центрального
водопостачання та водовідведення у
розмірі 5 013 грн. 59 коп., 3 % річних від
простроченої суми у розмірі 215 грн. 16
коп., з урахуванням індексу інфляції у
розмірі 110 грн. 45 коп. А всього - 5339 грн. 20
коп.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 на користь держави судовий збір
у розмірі 243 грн. 60 коп., по 60 грн. 90 коп. з
кожного.

Рішення суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів безпосередньо
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий -

Судді: