Справа № 581/490/14-ц
Провадження № 2/581/164/14
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

14 жовтня 2014 року
смт.Липова
Долина

Липоводолинський районний суд
Сумської області у складі головуючого
- судді Бутенка Д.В., при секретарі
судового засідання - Сушка С.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в смт.
Липова Долина цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

В С Т А Н О В И
В:

У липні 2014 року ПАТ «Державний ощадний
банк України» звернувся до суду з
позовом, який, мотивував його тим, що
відповідно до укладеного договору № 37
від 16 червня 2010 року відповідач ОСОБА_1
отримав від ВАТ КБ «Державний ощадний
банк України» кредит у розмірі 30000,00
грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 24,00 %
річних в порядку на умовах та в строки,
визначені кредитним договором. З метою
забезпечення виконання зобов'язань по
вищевказаному кредитному договору 16
червня 2010 року укладено договір поруки
№ 37 з дружиною відповідача -
відповідачкою по справі ОСОБА_2, згідно
з яким поручитель (відповідачка по
справі ОСОБА_2) зобов'язалася перед
кредитором (позивачем) відповідати
солідарно в повному обсязі за
своєчасне та повне виконання боржником
(відповідачем по справі ОСОБА_1)
кредитного зобов'язання, а також
додатковими угодами до нього, що
укладені та можуть бути укладені в
майбутньому. Пунктом 2.1. договору
поруки від 16 червня 2010 року зазначено,
що у разі порушення боржником
виконання зобов'язання кредитор має
право вимагати від поручителя
виконання зобов'язання боржника перед
кредитором, згідно з умовами
кредитного договору. Оскільки
відповідач ОСОБА_1 умови грошового
зобов'язання належним чином не
виконував, позивач просить суд
стягнути з відповідачів ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 в солідарному порядку
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 10407 грн. 68 коп., яка виникла
станом на 26 червня 2014 року, а також
стягнути з відповідачів понесені
судові витрати по справі.

У судовому засіданні представник
позивача за дорученням Васюк О.В.
позовні вимоги підтримала у повному
обсязі з вищевикладених підстав та
суду додатково пояснила про те, що від
дати звернення до суду з даним позовом
і по день розгляду справи в суді жодних
проплат в рахунок виконання кредитного
зобов'язання відповідачами не
здійснювалося; врегулювати питання
повернення грошових коштів в
позасудовому порядку не вдалося.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явилися, подали заяви
про розгляд справи у їх відсутності та
про зменшення позовних вимог в частині
розрахунку тіла кредиту та відсотків
за кредитом, відповідно до існуючого
кредитного договору і чинного
законодавства.

Заслухавши представника позивача за
дорученням, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позов підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено факт укладення 16
червня 2010 року між ВАТ «Державний
ощадний банк України» та відповідачем
(фізичною особою ОСОБА_1.) договору № 37,
згідно з яким банк надав ОСОБА_1 кредит
на споживчі цілі у розмірі 30000,00 грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 24,00 % річних в
порядку на умовах та в строки,
визначені кредитним договором, на
строк 60 місяців зі строком остаточного
повернення не пізніше 15 червня 2015 року.
Згідно з п. 1.6 кредитного договору
погашення кредиту відповідач ОСОБА_1
повинен здійснювати рівними частинами
в сумі 500 грн. до 25 числа кожного місяця,
починаючи з наступного місяця після
видачі кредиту шляхом внесення готівки
до каси банку або шляхом безготівкових
перерахувань з рахунків відкритих в
ВАТ «Ощадбанк». Пунктом 1.5.1.3 кредитного
договору передбачено те, що сплата
процентів, нарахованих банком на
залишок заборгованості за кредитом,
здійснюється одночасно в валюті
кредиту на день сплати частини кредиту
п. 1.6 договору. За порушення взятих на
себе зобов'язань по своєчасному
поверненню основної суми кредиту та
сплати процентів за користування
кредитом ОСОБА_1 зобов'язався сплатити
на користь банку пеню в розмірі 0,06% від
суми простроченого платежу за кожний
день прострочення (п.5.2 договору)
(а.с.6-18).

Також судом встановлено факт укладення
16 червня 2010 року між ВАТ «Державний
ощадний банк України» та відповідачкою
ОСОБА_2 договору поруки № 37, згідно з
яким відповідачка зобов'язалася перед
позивачем відповідати солідарно в
повному обсязі за своєчасне та повне
виконання боржником ОСОБА_1
зобов'язання за кредитним договором, а
також з додатковими угодами до нього,
що укладені та можуть бути укладені в
майбутньому. Згідно п. 2.1. вказаного
договору поруки у разі порушення
боржником виконання зобов'язання
кредитор має право вимагати від
поручителя виконання зобов'язання
боржника перед кредитором, згідно з
умовами кредитного договору (а.с. 21).

Відповідач ОСОБА_1 зазначені кредитні
кошти позивачу своєчасно та в повному
обсязі не повернув, у зв'язку з чим на
адресу відповідачіву березні, травні
2014 року позивачем направлялися вимоги
про усунення порушення зобов'язань та
повідомлення про необхідність
погашення заборгованості
(а.с.22,23,24,25,26,27).

16 червня 2010 року на виконання умов
вищевказаного кредитного договору
ОСОБА_1 отримав від ВАТ «Ощадбанк»
готівкові грошові кошти в розмірі
тридцять тисяч гривень (а.с. 106).

Протягом період часу з 22 вересня 2010
року і по 13 лютого 2014 року з порушенням
щомісячної черговості та обсягу ОСОБА_1
сплачував грошові кошти в рахунок
погашення тіла кредиту та процентів по
кредитному договору, вчиняючи таким
чином дії, що свідчать про визнання
відповідачем грошового зобов'язання
(а.с. 107-121).

Згідно з розрахунком загальна
заборгованість позичальника ОСОБА_1 по
кредитному договору № 37 від 16 червня 2010
року складає 10407 грн. 68 коп., яка
складається з: заборгованості за
кредитом - 9131,70 грн.; заборгованості за
відсотками за користування кредитом -
1072,77 грн.; пені за простроченим кредитом
та відсотками - 203,21 грн. (а.с. 28-29, 87-88, 89-93).

Згідно з п. 2.1, п. 3.1., 3.2 договору поруки
визначена відповідальність поручителя
по зобов'язаннях за вищезазначеним
кредитним договором перед кредитором в
тому ж обсязі, що і боржник, тобто
поручитель ОСОБА_2 та боржник ОСОБА_1
відповідають перед банком як солідарні
боржники (а.с. 20).

При вирішенні даного спору суд
виходить з наступних положень закону
та висновків.

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов`язання повинно виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору.

Згідно зі ст.530 ЦК України якщо у
зобов`язанні встановлений строк його
виконання, то воно підлягає виконанню
у цей строк.

Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов'язання
припиняється виконанням, проведеним
належним чином.

Згідно зі ст.ст. 1049, 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти у строк та
на умовах, встановлених договором.

Відповідно до ст. 514 ЦК України
солідарний обов'язок або солідарна
вимога виникають у випадках,
встановлених договором або законом.

Згідно ст. 553 ЦК України за договором
поруки поручитель поручається перед
кредитором боржника за виконання ним
свого обов'язку. Поручитель відповідає
перед кредитором за порушення
зобов'язання боржником.

Відповідно до п.2 ст. 554 ЦК України
поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків.

Через неналежне виконання
відповідачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2
договору щодо повноти та своєчасності
сплати грошових коштів право банку
(позивача) на володіння, користування
та розпорядження належними йому
грошовими коштами є порушеним і
підлягає судовому захисту у спосіб
стягнення боргу по вказаному вище
двосторонньому правочину.

Отже, Кредитний договір та договір
поруки є діючими на день розгляду
справи, їх умови є обов'язковими для
виконання їх сторонами, а тому з
відповідачів належить стягнути в
солідарному порядку на користь
позивача заборгованість по кредитному
договору № 37 від 16 червня 2010 року в
розмірі 10407 грн. 68 коп., з них: борг по
тілу кредиту - 9131,70 грн.; борг по
процентам за користування кредитом -
1072,77 грн.; борг по пені - 203,21 грн.

Доводи представника відповідача,
викладені у його письмових поясненнях
по справі, про те, що відповідач ОСОБА_1
сукупно щомісячно здійснив проплати в
більшому розмірі по погашенню тіла
кредиту та відсотків по ньому, а ніж
заявлено у позові, що і призвело до
неправильного обрахування боргу по
процентах, суд відхиляє як
необґрунтовані, оскільки вони повністю
спростовуються періодичністю
проведених відповідачем платежів по
кредитному договору і вони не
ґрунтуються на визначеній сторонами п.
1.7 кредитного договору черговості
розподілу проведених проплат (а.с. 28-29,
87-88).

Окремо слід зауважити, що перед
підписанням кредитного договору 03
червня 2010 року відповідач ОСОБА_1 був
письмово проінформований про умови
споживчого кредитування фізичних осіб
ВАТ «Державний ощадний банк України»,
зокрема, кредитний ліміт, процентну
ставку та строк кредитування, види
забезпечення зобов'язання (а.с. 103-105).

Крім цього, Закон України «Про внесення
змін до деяких законодавчих актів
України щодо врегулювання відносин між
кредиторами та споживачами фінансових
послуг» від 22 вересня 2011 року № 3795-VI,
яким внесені зміни до ст. 11 Закону
України «Про захист прав споживачів»
щодо прав споживача при споживчому
кредитуванні, набрав чинності 16 жовтня
2011 року і його дія згідно з п.2
Прикінцевих положень цього Закону не
поширюється на кредитні договори,
укладені до набрання ним чинності, що
має місце у даній справі.

Також суд не вбачає підстав для не
стягнення розміру пені з відповідачів
в сумі 203 грн. 21 коп., оскільки її
нарахування проведено на підставі п. 5.2
кредитного договору з урахуванням
прострочених платежів і в межах
збільшеного строку позовної давності
(п. 7.8 договору) і що підтверджується
вірно обрахованою калькуляцією
(а.с.87-88).

Відповідно до ст.88 ЦПК України, стороні
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені нею
судові витрати пропорційно до
задоволеної частини вимог, тобто
витрати по сплаті судового збору в сумі
243 гривень 60 коп. понесені позивачем при
подачі позовної заяви, повинні бути
стягнуті з відповідачів на користь
позивача.

На підставі ст.ст. 526, 530, 536,599, 625, 1049, 1054 ЦК
України, керуючись ст.ст. 10-11, 57-60, 88, 169,
197, 212-215, 224-226 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_1, ОСОБА_2 в
солідарному порядку на користь
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України»
заборгованість за кредитним договором
від 16 червня 2010 року в розмірі 10407
(десять тисяч чотириста сім) гривень 68
копійок, з них: 9131,70 грн. боргу по тілу
кредиту, 1072 грн. 77 коп. боргу по
процентам за користування кредитом, 203
грн. 21 коп. боргу по пені.

Стягнути зі ОСОБА_1, ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» по 121
грн. 80 коп. повернення судового збору з
кожного.

Рішення може бути оскаржене до судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Сумської області
через Липоводолинський районний суд
Сумської області. Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Д. В. Бутенко