Справа № 363/1089/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року Вишгородський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого - судді
Чіркова Г.Є.,

при секретарі
Бариш А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вишгороді цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 про звільнення приміщень та
забезпечення доступу до них,

встановив:

позивачка звернулася до суду із
позовом, в якому просить зобов'язати
відповідачів звільнити приміщення
АДРЕСА_1, ? частини приміщення сараю під
літерою «Б» вказаного домоволодіння та
зобов'язати забезпечити доступ та не
чинити їй перешкод у доступі до
приміщень 2-3 та 2-4 вказаного будинку на
час виконання перепланування будинку.

Представник позивачки до суду не
прибув, надіслав клопотання про
розгляд справи за його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 повторно в судове
засідання не прибула, посилаючись на
свою хворобу, однак жодних доказів на
підтвердження вказаних обставин суду
не надано.

Відповідач ОСОБА_3, будучи повідомленим
про розгляд справи, в судове засідання
не прибув.

Оскільки суд позбавлений можливості
відкласти розгляд справи, на підставі
ст. 169 ЦПК України, в межах строку
встановленого ст. 157 ЦПК України, дану
справу слід розглянути на підставі
наявних доказів у заочному порядку.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов наступного.

Рішенням Вишгородського районного
суду Київської області від 04 березня 2013
року ОСОБА_1 виділено у власність в
натурі 3/4 частини житлового будинку з
надвірними будівлями та спорудами
АДРЕСА_1, а саме:

- кухню 1-1, площею 12,8 кв.м.,
вартістю 16448,22 грн.; передпокій 1-2,
площею 7,9 кв.м. вартістю 10151,63 грн.,
житлову кімнату 1-3 , площею 8,4 кв.м.,
вартістю 10794,14 грн. , житлову кімнату 1-4 ,
площею 13,8 кв.м., вартістю 17733,23 грн.,
житлову кімнату 1-5 площею 14,7 кв.м.,
вартістю 18889,75 грн., житлову кімнату 2-4 ,
площею 8.1 кв.м., вартістю 10408,64 грн., а
всього по житловому будинку 65,7 кв.м,
вартістю 84426 грн.;

- надвірні будівлі і споруди:
сарай «Б» 3/4 частини вартістю 17223
грн., погріб «під Б» вартістю 2578
грн., вбиральня «Г» вартістю - 1755 грн.,
тротуар «І» (3/4 частини) вартістю 864,75
грн., огорожа 1-5 (3/4 частини), вартістю
30419,25 грн., навіс «И» вартістю 4178 грн.,
всього: загальною вартістю по
надвірним будівлям та спорудам 57018
грн., разом по будинковолодінню:
площею 65,7 кв.м. вартістю 141444 грн.,
відступ від ідеальних часток по площі
житлового будинку на 0,68 кв.м менше;
відступ від ідеальних часток по
вартості будинковолодіння на 4838 грн.
менше.

Крім того позивачку зобов'язано за
власні кошти виконати переобладнання у
виділеній їй частині будинку: між
приміщеннями 1-4 (площею 13,8 кв.м.) та 2-4
(площею 8.1 кв.м.) влаштувати дверний
проріз; між приміщеннями 2-3 (площею
9,6 кв.м.) та 2-4 ( площею 8,1 кв.м.) закласти
дверний проріз.

Ухвалою суду від 08 травня 2014 року у
вказаному рішенні виправлено технічну
описку.

Рішення набрало законної сили 13
листопада 2013 року.

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за заповітом від 04 червня 2007 року
відповідачці ОСОБА_2 належить ? частина
вказаного житлового будинку.

Рішенням Вишгородського районного
суду Київської області від 27 травня 2014
року в задоволенні позову ОСОБА_2 про
визнання права власності на 1/3 частину
житлового будинку з відповідною
частиною надвірних будівель
відмовлено.

Вказане рішення суду набрало законної
сили 09 червня 2014 року.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК
України обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Разом з відповідачкою ОСОБА_2 в
належній їй частині житлового будинку
зареєстрований і проживає ОСОБА_3

10 січня 2014 року позивачкою на адресу
відповідачів направлено лист про
наміри розпочати переобладнання
житлового будинку відповідно до
судового рішення, однак спільної згоди
з приводу використання сумісного майна
сторони не дійшли. Відповідачка чинить
перешкоди позивачці у користуванні
спірним будинком та надвірними
будівлями.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції
України судові рішення ухвалюються
судами іменем України і є обов'язковими
до виконання на всій території України.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 14 ЦПК України судові
рішення, що набрали законної сили,
обов'язкові для всіх органів державної
влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України, а
у випадках, встановлених міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України, - і
за її межами.

Невиконання судового рішення є
підставою для відповідальності,
встановленої законом.

Як встановлено по справі, відповідачі
чинять позивачці перешкоди в доступі
до приміщень 2-3 та 2-4 житлового будинку.

Крім того, ? частини сараю під літерою
«Б», що належить позивачці, займане
майном відповідачів.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові
належать права володіння, користування
та розпоряджання своїм майном.

На зміст права власності не впливають
місце проживання власника та
місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права
власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Згідно ст. 355 ЦК України майно, що є у
власності двох або більше осіб
(співвласників), належить їм на праві
спільної власності (спільне майно).

Майно може належати особам на праві
спільної часткової або на праві
спільної сумісної власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 356 ЦК України
власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

Згідно ст. 358 ЦК України право спільної
часткової власності здійснюється
співвласниками за їхньою згодою.

Співвласники можуть домовитися про
порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю.

Кожен із співвласників має право на
надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. У разі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації.

За таких обставин судом виявлено
порушене право позивачки, яке підлягає
захистові, а пред'явлений позов
задоволенню.

При цьому обраний позивачкою спосіб
захисту є адекватним змісту порушеного
права, а відтак відповідачів слід
зобов'язати звільнити приміщення 2-3
житлового будинку та ? частини сараю, а
також зобов'язати відповідачів
забезпечити доступ та не чинити
перешкод позивачці у доступі до
приміщень 2-3 та АДРЕСА_1 на час
виконання перепланування будинку.

Крім того, позивачкою представлено
документальне підтвердження понесених
судових витрат, які слід стягнути на її
користь з відповідачів.

На підставі викладеного і керуючись
статтями 209-215 ЦПК України,

вирішив:

позов задовольнити.

Зобов'язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звільнити
приміщення АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звільнити
? частини приміщення сараю під літерою
«Б» домоволодіння АДРЕСА_1

Зобов'язати ОСОБА_2 та ОСОБА_3
забезпечити доступ та не чинити
перешкод ОСОБА_1 у доступі до приміщень
2-3 та АДРЕСА_1 на час виконання
перепланування будинку.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3
на користь ОСОБА_1 судовий збір в
розмірі 276 (двісті сімдесят шість) грн. 32
(тридцять дві).

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом 10
днів з дня отримання його копії.

Заочне рішення може бути оскаржено
позивачем у апеляційному порядку до
апеляційного суду Київської області
шляхом подання апеляційної скарги
через Вишгородський районний суду
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя