Справа № 760/1811/14-ц
Провадження № 6-743/14
УХВАЛА

І М Е Н Е М У КР А Ї Н И

30 вересня 2014 року Солом'янський
районний суд м. Києва

в складі: головуючого судді -
Букіної О.М.

при секретарі -
Назарчук Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання старшого державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Солом'янського
районного управління юстиції в м. Києві
Бердара М.М. про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України ОСОБА_2 без
вилучення паспортного документа,
стягувач: ОСОБА_3, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду з поданням
про тимчасове обмеження у праві виїзду
ОСОБА_2 за межі України, без вилучення
паспортного документа до виконання
останнім своїх зобов'язань.

В обґрунтування заяви, заявник
посилається на те, що на виконанні у
Відділі державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції в м. Києві знаходиться
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа № 2-4755
виданого 07.02.2012 року
Києво-Святошинським судом Київської
обл. про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 боргу в розмірі 635964,02 грн.

Заявник зазначає, що ним було вжито
заходів примусового виконання рішення
суду, проте боржник тривалий час
ухиляється від їх виконання та на
виклики державного виконавця Грищенко
О.О. не з'являється та не реагує.

Посилається, що 16.02.2012 року державним
виконавцем винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження та
надано боржнику строк для самостійного
виконання рішення суду до 23.02.2012 року.

Заявник зазначає, що станом на 24.01.2014
рік рішення суду не виконано.

В зв'язку з вище наведеним заявник
просив задовольнити подання.

Ухвалою Солом»янського районного суду
м. Києва від 30.01.2014 року подання
старшого державного виконавця ВДВС
Солом'янського РУЮ у м. Києві - Бердар М.
М. про тимчасове обмеження у праві
виїзду за межі України без вилучення
паспортного документа гр. ОСОБА_2, було
задоволено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від
02.09.2014 року, ухвалу Солом»янського
районного суду м. Києва від 30.01.2014 року
було скасовано, а справу направлено на
новий розгляд.

Сторони в судове засідання не
з»явилися, про дату та час розгляду
справи повідомлялися належним чином.

Дослідивши та оцінивши матеріали
подання, суд приходить до наступного
висновку.

Згідно зі ст. 6 Закону України "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України"
громадянинові України, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон у випадках, якщо діють
неврегульовані невиконані
зобов'язання, а також якщо він
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього судовим рішенням -
до виконання зобов'язань.

Відповідно до ст.11 Закону України "Про
виконавче провадження" державний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень
неупереджено, своєчасно, повно вчиняти
виконавчі дії.

За змістом пункту 18 частини третьої
статті 11 Закону України "Про виконавче
провадження" державний виконавець під
час здійснення виконавчого
провадження має право у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням.

Статтею 90 зазначеного Закону
передбачена відповідальність за
невиконання законних вимог державного
виконавця та порушення вимог цього
Закону.

Отже, вирішуючи питання про
застосування обмеження у праві виїзду
фізичної особи за кордон, суд має
встановити наявність ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених судовим рішенням, що
виходячи з положень статті 11 Закону
України "Про виконавче провадження",
означає з об'єктивної сторони такі
діяння (дії чи бездіяльність) особи
боржника, які полягають у навмисному чи
іншому свідомому невиконанні нею
зазначених обов'язків.

Суд вважає, що зверненню до суду з даним
поданням має передувати факт ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням, який вже
відбувся і бути об'єктивно наявним та
вбачатися з матеріалів виконавчого
провадження.

У зв'язку із цим та враховуючи вимоги
чинного законодавства, про ухилення
боржника від виконання покладених на
нього рішенням обов'язків у
виконавчому провадженні, може свідчити
невиконання ним своїх обов'язків,
передбачених частиною 6 статті 12 Закону
України "Про виконавче провадження",
при цьому такі дії боржника повинні
бути свідомі, тобто спрямовані на
невиконання відповідного обов'язку у
виконавчому провадженні, коли виконати
цей обов'язок у нього є всі реальні
можливості і цьому не заважають
будь-які незалежні від нього об'єктивні
обставини (непереборної сили, події
тощо).

З матеріалів справи вбачається, що на
виконанні у Відділі державної
виконавчої служби Солом'янського
районного управління юстиції в м. Києві
знаходиться виконавче провадження №
31208297 з примусового виконання
виконавчого листа № 2-4755 виданого 07.02.2012
року Києво-Святошинським судом
Київської обл. про стягнення з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_3 боргу в розмірі 635964,02
грн.

В обґрунтування заявлених вимог
державний виконавець посилався на те,
що боржник ухиляється від виконання
рішення суду та на виклики державного
виконавця не з'являється.

Таким чином, розглядаючи дане подання,
суд має встановити та дослідити
обставини щодо ухилення боржника від
виконання рішення суду саме в межах
виконавчого провадження № 31208297, що
відкрите на підставі виконавчого листа
№ 2-4755 виданого 07.02.2012 року.

Вбачається, що державний виконавець в
обґрунтування поданого подання
посилається на те, що ним вчинялися
виходи за місцем реєстрації та
проживання боржника, проте двері
квартири ніхто не відчинив, на виклик
державного виконавця боржник не
з'являвся, а боржник ухиляється від
виконання рішення суду.

Разом з тим, в матеріалах справи
відсутні докази в підтвердження
зазначених обставин та відповідно такі
докази , в судове засідання
дежвиконавцем надано не було.

Таким чином, суд вважає, що заявником не
надано доказів на підтвердження того,
що боржник ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням від 23.01.2012 року, а
також не зазначено посилань на докази
вжитих заходів, щодо примусового
виконання відповідного судового
рішення у порядку передбаченому
Законом України "Про виконавче
провадження".

Крім того, заявником не надано доказів
та з наявних матеріалів справи не
вбачається можливим встановити факт
невиконання рішень суду боржником в
добровільному порядку, з огляду на
відсутність поштових повідомлень про
вручення постанови про відкриття
виконавчого провадження боржнику.

Та обставина, що боржник був
позбавлений можливості в
добровільному порядку виконати
рішення суду, відсутності факту
свідомого ухилення від виконання
рішення суду, свідчить та обставина, що
боржником після скасування ухвали
Солом»янського районного суду м.Києва
від 30.01.2014 року , були вчинені дії
часткове погашення заборгованості, що
підтверджується копіями квитанцій №22
від 09.09.2014 року та № 44 від 29.09.2014 року .

З огляду на викладене, подання старшого
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції в м. Києві Бердара М.М. про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_2 без вилучення
паспортного документа, задоволенню не
підлягає.

Керуючись Законом України "Про
виконавче провадження", ст. 377-1 ЦПК
України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання старшого
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Солом'янського районного управління
юстиції в м. Києві Бердара М.М. про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_2 без вилучення
паспортного документа, стягувач:
ОСОБА_3, відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи яка її оскаржує
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: