АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________
Провадження: № 22-ц-/790/6456/14
Справа: № 638/4214/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року
м. Харків

Судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

Головуючого: судді -
Даниленка В.М.,

суддів: Малінської
С.М., Швецової Л.А.,

при секретарі: Каменській
Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в приміщенні суду цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на ухвалу Дзержинського районного суду
м. Харкова від 26 березня 2014 року за
поданням державного виконавця
Дзержинського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції про
примусове проникнення до житла
боржника у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа: Комунальне
підприємство «Жилкомсервіс» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої внаслідок
залиття житла, -

В С Т А Н О В И Л А :

Заочним рішенням Дзержинського
районного суду м. Харкова від 12.11.2010
року, частково зміненим рішенням
апеляційного суду Харківської області
від 22.08.2012 року, позовні вимоги ОСОБА_2
задоволені частково.

Стягнуто з відповідачки ОСОБА_4 на
користь позивачки ОСОБА_2 6 560,09 грн. в
рахунок відшкодування матеріальної
шкоди, 2 000 грн. в рахунок відшкодування
моральної шкоди, завданої залиттям її
квартири, а також судові витрати,
понесені нею по справі, а саме: 1 392,73 грн.
витрат на оплату проведеної по справі
судової будівельно-технічної
експертизи, 59,50 грн. сплаченого нею
судового збору при зверненні до суду,
та 30,00 грн. оплачених витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи.

Постановами державного виконавця
Дзержинського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції від 09.08.2013
року були відкриті виконавчі
провадження за №№ 39312171, 39312151, 39312188,
39312211, 39312200 з примусового виконання
виконавчих листів № 2-674/10, виданих
Дзержинським районним судом м. Харкова,
про стягнення з боржника ОСОБА_3 на
користь стягувача ОСОБА_2 присуджених
їй рішенням суду грошових сум.

Постановою державного виконавця
Дзержинського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції від 20.08.2013
року вищезазначені виконавчі
провадження відносно боржника ОСОБА_3
були об'єднані у зведене виконавче
провадження ВП № 39444866 про стягнення з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 суми боргу.

20 березня 2014 року державний виконавець
Дзержинського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції
Колесников Р.В. для забезпечення
належного виконання рішення суду
звернувся до Дзержинського районного
суду м. Харкова з поданням, погодженим з
начальником Дзержинського відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції, про надання дозволу на
примусове входження до житла, а саме:
квартири АДРЕСА_1, де зареєстрована та
проживає боржниця ОСОБА_3, з метою
перевірки майнового стану останньої.

Ухвалою Дзержинського районного суду
м. Харкова від 26 березня 2014 року
вищезазначене подання державного
виконавця задоволено.

Надано дозвіл державному виконавцю
Дзержинського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції
Колесникову Р.В. на примусове входження
до квартири АДРЕСА_1, де зареєстрована
та проживає боржниця ОСОБА_3, для
подальшого проведення виконавчих дій,
спрямованих на фактичне виконання
виконавчих листів № 2-674/10, виданих
Дзержинським районним судом м. Харкова
на підставі рішення Дзержинського
районного суду м. Харкова від 12.11.2010
року про стягнення з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 грошових сум.

В апеляційній скарзі стягувачка ОСОБА_2
просить скасувати зазначену ухвалу
суду першої інстанції як таку, що
носить формальний характер та порушує
її права і свободи, а також зобов'язати
державного виконавця виконати
виконавчі листи № 2-674/10, видані
Дзержинським районним судом м. Харкова
на підставі рішення Дзержинського
районного суду м. Харкова від 12.11.2010
року.

В обґрунтування своєї скарги апелянт
ОСОБА_2 посилається на те, що в боржниці
ОСОБА_3 є дві квартири, на які може бути
звернуто стягнення для погашення
існуючого перед нею, стягувачкою боргу,
крім того, на думку апелянта, божниця
ОСОБА_3 працює, оскільки не
зареєстрована як безробітна, а тому
надання судом державному виконавцю,
який фактично не здійснює ніяких
виконавчих дій з примусового виконання
судового рішення, дозволу на примусове
входження до квартири, де проживає
боржниця, є безпідставним.

Перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції відповідно до вимог ст. 303 ЦПК
України в межах доводів апеляційної
скарги, судова колегія не вбачає
підстав для її задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
відповідно до закону підлягають
примусовому виконанню, визначаються
Законом України «Про виконавче
провадження» від 21.04.1999 року № 606-XIV
(далі: Закон № 606-XIV).

Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону
виконавче провадження - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
зазначених у цьому Законі, спрямованих
на примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
здійснюються на підставах, у спосіб та
в межах повноважень, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, виданими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Примусове виконання рішень
покладається на державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції України, та
здійснюється на підставі виконавчих
документів, у тому числі й виконавчих
листів, що видаються судами, (ст.ст. 2, 17
Закону № 606-XIV).

Обов'язки і права державних виконавців
визначені законодавцем у ст. 11 Закону №
606-XIV.

Відповідно до вказаної правової норми
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.

У процесі здійснення виконавчого
провадження державний виконавець,
зокрема має право: проводити перевірку
виконання боржниками рішень, що
підлягають виконанню відповідно до
цього Закону; з метою захисту інтересів
стягувача одержувати безоплатно від
органів, установ, організацій,
посадових осіб, сторін та учасників
виконавчого провадження необхідні для
проведення виконавчих дій пояснення,
довідки та іншу інформацію, у тому
числі конфіденційну; накладати арешт
на майно боржника, опечатувати,
вилучати, передавати таке майно на
зберігання та реалізовувати його в
установленому законодавством порядку;
накладати арешт на кошти та інші
цінності боржника, зокрема на кошти,
які перебувають на рахунках і вкладах у
банках, інших фінансових установах, на
рахунки в цінних паперах, а також
опечатувати каси, приміщення і місця
зберігання грошей; звертатися до суду з
поданням про постановлення
вмотивованого рішення про примусове
проникнення до житла чи іншого
володіння боржника - фізичної або іншої
особи, в якої перебуває майно боржника
чи майно та кошти, належні боржникові
від інших осіб, у процесі виконання
рішень за наявності вмотивованого
рішення суду про примусове проникнення
до житла чи іншого володіння фізичної
особи безперешкодно входити на
земельні ділянки, до житлових та інших
приміщень боржника - фізичної особи,
особи, у якої знаходиться майно
боржника чи майно та кошти, належні
боржникові від інших осіб, проводити в
них огляд, у разі необхідності
примусово відкривати їх в
установленому порядку із залученням
працівників органів внутрішніх справ,
опечатувати такі приміщення,
арештовувати, опечатувати та вилучати
належне боржникові майно, яке там
перебуває та на яке за законом можливо
звернути стягнення.

Згідно ст. 32 Закону № 606-XIV заходами
примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб;

2) звернення стягнення на заробітну
плату (заробіток), доходи, пенсію,
стипендію боржника;

3) вилучення в боржника і передача
стягувачу певних предметів, зазначених
у рішенні;

4) інші заходи, передбачені рішенням.

Порядок звернення стягнення на кошти
та інше майно боржника врегульовано ст.
52 Закону № 606-XIV.

Відповідно до вказаної правової норми
звернення стягнення на майно боржника
полягає в його арешті, вилученні та
примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами
звертається в першу чергу на кошти
боржника у гривнях та іноземній валюті,
інші цінності, у тому числі кошти на
рахунках і вкладах боржника у банках та
інших фінансових установах, на рахунки
в цінних паперах у депозитаріях цінних
паперів.

Готівкові кошти, виявлені у боржника,
вилучаються.

На кошти та інші цінності боржника, що
знаходяться на рахунках, вкладах та на
зберіганні у банках чи інших
фінансових установах, накладається
арешт. Арешт поширюється також на кошти
на рахунках, які будуть відкриті після
винесення постанови про накладення
арешту.

У разі відсутності у боржника коштів та
інших цінностей, достатніх для
задоволення вимог стягувача, стягнення
звертається також на належне боржнику
інше майно, за винятком майна, на яке
згідно із законом не може бути
накладено стягнення.

Як вбачається з матеріалів справи,
державним виконавцем Дзержинського
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції Колесниковим Р.В. при
здійсненні виконавчих дій в межах
зведеного виконавчого провадження ВП
№ 39444866 з примусового виконання рішення
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 12.11.2010 року про стягнення з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошових сум,
з метою з'ясування майнового стану
боржниці ОСОБА_3 були направлені запити
до відповідних установ: Державної
податкової служби України, управління
Пенсійного фонду України в
Дзержинському районі м. Харкова,
Харківського міського центру
зайнятості, Державної інспекції
сільського господарства в Харківській
області, згідно відповідей яких
інформація про джерела отримання
доходів боржницею ОСОБА_3, а також щодо
номерів рахунків, відкритих у банках та
інших фінансових установах на ім'я
останньої відсутня, на пенсійному
обліку ОСОБА_3 не перебуває та пенсію не
отримує, на обліку як шукаюча роботу
або безробітна також не значиться (т. 1
а.с. 234, 236, 237, 238).

Згідно електронної бази даних «АМТ», а
також повідомлення Державної
інспекції сільського господарства в
Харківській області будь-які
автотранспортні засоби,
сільськогосподарська техніка,
самохідні машини та механізми за
боржницею ОСОБА_3 не обліковуються (т. 1
а.с. 235, 240).

Згідно інформаційної довідки з Реєстру
прав власності на нерухоме майно,
Державного реєстру іпотек дані про
права власності ОСОБА_3 на будь-яке
нерухоме майно відсутні (т. 1 а.с. 241-242).

Як свідчить акт державного виконавця
Дзержинського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції
Колесникова Р.В., 28.01.2014 року ним при
примусовому виконанні виконавчого
провадження ВП № 39444866 у присутності
понятих було здійснено вихід за місцем
реєстрації та проживання боржниці
ОСОБА_3, а саме за адресою: АДРЕСА_1,
проте двері в квартиру ніхто не
відчинив і на виклик державного
виконавця боржниця ОСОБА_3 до
Дзержинського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції не
з'явилась.

За таких обставин, враховуючи наведе
вище, судова колегія вважає, що суд
першої інстанції, вирішуючи питання
про примусове проникнення до житла,
обґрунтовано задовольнив подання
державного виконавця Дзержинського
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції Колесникова Р.В. та надав
дозвіл на примусове входження до
квартири АДРЕСА_1, де зареєстрована та
проживає боржниця ОСОБА_3, з метою
перевірки майнового стану останньої
для забезпечення примусового
виконання рішення Дзержинського
районного суду м. Харкова від 12.11.2010
року про стягнення з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 грошових сум, а тому законні
підстави для скасування чи зміни
оскаржуваної стягувачкою ОСОБА_2
ухвали Дзержинського районного суду м.
Харкова від 26 березня 2014 року в даному
випадку відсутні.

Що ж стосується вимог апеляційної
скарги ОСОБА_2 зобов'язати державного
виконавця виконати виконавчі листи №
2-674/10, видані Дзержинським районним
судом м. Харкова на підставі рішення
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 12.11.2010 року, з посиланням на
те, що виконавчі дії з примусового
виконання зазначених виконавчих
листів Дзержинським відділом
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції фактично не проводяться, то ці
вимоги апелянта ОСОБА_2 судова колегія
не приймає до уваги, оскільки порядок
оскарження сторонами виконавчого
провадження рішень, дій або
бездіяльності державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, чітко врегульований
ст. 82 Закону України «Про виконавче
провадження» та ст.ст. 383, 384 ЦПК України,
в зв'язку з чим у разі, якщо стягувачка
ОСОБА_2 вважає, що рішеннями, діями або
бездіяльністю посадових осіб
Дзержинського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції
порушуються її права чи свободи, вона
має право оскаржити ці рішення, дії або
бездіяльність виключно в
установленому законом порядку.

Таким чином, на підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 312-315, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Дзержинського районного суду м.
Харкова від 26 березня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно з моменту її
проголошення, є остаточною й
відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 324 ЦПК України
касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: