Справа № 711/9769/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Протасова О. М.
,

при секретарі - Снігур С. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю "ОТП
Факторинг Україна" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду до ОСОБА_1 з
позовом про стягнення заборгованості
за кредитним договором №МL-011/007/2008
від 12.02.2008, укладеним між відповідачем
та ЗАТ "ОТП Банк", за яким він отримав
кредит у розмірі 150000 доларів США зі
сплатою плаваючої процентної ставки,
яка складається з фіксованого відсотка
у розмірі 4,49% річних та процентної
ставки по строкових депозитів фізичних
осіб у валюті, тотожній валюті кредиту,
на строк 366 днів, з виплатою процентів
після закінчення строку дії
депозитного договору. Кредитні кошти
надавались банком позичальнику шляхом
перерахування кредитних коштів в
повній сумі з кредитного рахунку на
поточний рахунок позичальника,
відкритий у банку. 06 лютого 2009 року, 12
жовтня 2009 року та 28 грудня 2009 року між
відповідачем та банком були укладені
додаткові договори №№1,2 та 1 до
Кредитного договору, за умовами яких до
кредитного договору вносились зміни, у
тому числі, щодо тілу кредиту та
процентної ставки. За кредитним
договором №МL-011/007/2008 від 12.02.2008
позичальник зобов'язався прийняти,
належним чином використати та
повернути банку отримані кредитні
кошти у передбачені договором строки,
сплатити відповідну плату за
користування кредитними коштами і
виконати всі інші зобов'язання,
визначені кредитним договором.

Відповідно до договору уступки права
вимоги від 25.11.2011 р. ПАТ "ОТП Банк»
відступило ТОВ "ОТП Факторинг Україна"
своє право грошової вимоги до фізичних
осіб - позичальників, які уклали
договори про надання кредитів з ПАТ
«ОТП Банк», у тому числі, за договором
№МL-011/007/2008 від 12.02.2008, укладеним з
ОСОБА_1, про що було повідомлено
позичальника. Однак відповідач свого
обов'язку не виконав, внаслідок чого
станом на 15.10.2013 р. утворилась
заборгованість за кредитом у сумі
192864,03 доларів США, що складається з
залишку заборгованості у сумі 149974,46
доларів США та суми несплачених
відсотків за користування кредитом -
42889,57 доларів США, а також пені у
розмірі 5334260,40 грн. за прострочення
виконання зобов'язань.

Заочним рішенням від 28.04.2014 року
суд задовольнив позов та стягнув з
відповідача 6879263,59 грн. заборгованості
за зазначеним кредитним договором.

За заявою відповідача, який
заперечував розмір заборгованості,
22.07.2014 року заочне рішення було
скасоване, розгляд справи продовжено.

У судовому засіданні представник
позивача - Піун С.П., яка діє на підставі
довіреності, уточнила позов та просила
стягнути з відповідача заборгованість,
яка утворилась станом на 28.08.2014 року:
по тілу кредиту - 149974,46 доларів США, по
відсотках - 8916,87 доларів США, по пені (з
урахуванням 1% від суми несвоєчасно
виконаних боргових зобов'язань за
кожний день прострочки) - 579953,35 доларів
США, а всього за курсом НБУ на дату
уточнення позову - 8056116,91 грн.

Відповідач уточнену позовну заяву
отримав та просив розгляд справи
відкласти для ознайомлення з
уточненим позовом.

У судове засідання 15.10.14 відповідач не
прибув, про місце та час розгляду
справи повідомлений належно, заяви
про відкладення розгляду справи не
подав, причину неявки не повідомив.

Вислухавши представника позивача та
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню,
на підставі такого.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

З кредитного договору №МL-011/007/2008 від
12.02.2008 та додаткових договорів №№1,2
та 1 від 06 лютого 2009 року, 12 жовтня 2009
року та 28 грудня 2009 року відповідно
судом встановлено, що первісний
кредитор - ПАТ "ОТП Банк" надав
позичальнику - ОСОБА_1 кредит в сумі 150000
доларів США на умовах, передбачених
договором, зі сплатою плаваючої
процентної ставки, яка складалась з
фіксованого відсотка у розмірі 4,49%
річних та процентної ставки по
строкових депозитах фізичних осіб у
валюті, тотожній валюті кредиту, на
строк 366 днів, з виплатою процентів
після закінчення строку дії
депозитного договору, а позичальник
зобов'язався повернути кредит та
сплатити відсотки згідно з графіком
погашення кредиту.

З п.4.1.1 кредитного договору вбачається,
що за несвоєчасне погашення кредиту та
процентів за користування кредитом
позичальник сплачує кредитору пеню у
розмірі 1% від суми несвоєчасно
виконаних боргових зобов'язань за
кожен день прострочення.

З договору уступки права вимоги від
25.11.2011 та Додатку №1 до нього судом
встановлено, що ПАТ «ОТП Банк»
відступило ТОВ "ОТП Факторинг Україна"
своє право грошової вимоги до фізичних
осіб - позичальників, які уклали
договори про надання кредитів з ПАТ
«ОТП Банк», у тому числі, за договором
№МL-011/007/2008 від 12.02.2008 р., укладеним з
відповідачем.

З досудової вимоги від 11.10.2011 року
видно, що позичальник був належно
повідомлений про зміну кредитора та
про необхідність виконання
зобовязання щодо ТОВ "ОТП Факторинг
Україна".

З наданого позивачем уточненого
розрахунку вбачається, що відповідач
не виконав своїх обов'язків перед
новим кредитором, і станом на 28.08.2014 р.
утворилась заборгованість: по тілу
кредиту - 149974,46 доларів США, по
несплаченим відсоткам за користування
кредитом - 8916,87 доларів США, за що
нарахована пеня у розмірі 579953,35
доларів США за прострочення виконання
зобов'язань.

Згідно з офіційним курсом НБУ, 27.08.2014 р.
курс долара США до гривні становив
13,890974 грн. за 100 доларів США.

Перевіривши розрахунок позивача, суд
погоджується з тим, що в гривнях
загальна сума заборгованості позивача
складає 8056116,91 грн. ((149974,46 + 8916,87 + 579953,35) х
13,890974 = 8056116,91).

Доказів виконання своїх обов'язків за
цим договором або наявності
заборгованості у меншому розмірі, ніж
визначений позивачем, відповідач,
незважаючи на можливість надати ці
докази після скасування заочного
рішення, суду не надав.

За кредитним договором банк або інша
фінансова установа зобов*язується
надати грошові кошти (кредит)
позичальникові у розмірі та на умовах,
встановлених договором, а позичальник
зобов*язується повернути кредит та
сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України).
До відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
глави 71 того ж Кодексу, якщо інше не
встановлено цим параграфом і не
випливає із суті кредитного договору
(ч.2 тієї ж статті).

Частиною 1 ст.1049 ЦК України встановлено,
що позичальник зобов*язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором.

Відповідно до положень ст.1050 того ж
Кодексу, якщо позичальник своєчасно не
повернув суму позики, він зобов*язаний
сплатити грошову суму відповідно до
ст.625 цього Кодексу, а якщо договором
встановлений обов*язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
ст.1048 цього Кодексу; у разі відсутності
іншої домовленості сторін проценти
виплачуються щомісяця до дня
повернення позики (ч.1 ст.1048 ЦК).

Згідно ст.ст.526,527 ЦК України,
зобов'язання повинно виконуватись
належним чином згідно умов договору;
боржник зобов'язаний виконати свій
обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.1 ст.625, ч.1 ст.623, того ж
Кодексу, боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання,
а боржник, який порушив зобов'язання,
має відшкодувати кредиторові завдані
цим збитки.

Кредитор у зобов'язанні може бути
замінений іншою особою внаслідок
передання ним своїх прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги);
до нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов'язання в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом (п.1
ч.1 ст.512, ч.1 ст.514 ЦК України).

З урахуванням наведених норм та
встановлених обставин суд вважає, що
позивач довів свої вимоги, а тому
стягує з відповідача на користь
позивача суму заборгованості та
судові витрати.

Керуючись наведеними нормами та
ст.ст.3,10,60,88,110,118-120,212,214,215, 223, 293-296 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "ОТП Факторинг
Україна" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
зареєстрованого у АДРЕСА_1, на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» (адреса: 03680, м. Київ, вул.
Фізкультури, 28 Д, р/р № 3333 в АТ «ОТП
Банк», МФО 300528, ) суму
заборгованості за кредитним договором
№ МL-011/007/2008 від 12 лютого 2008 року в
розмірі 8056116,91 грн. та 3 441 грн. судових
витрат, а всього 8059557 (вісім мільйонів
п'ятдесят дев'ять тисяч п'ятсот
п'ятдесят сім) грн. 91 коп.

Рішення може бути оскаржене.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається апеляційному суду Київської
області через Білоцерківський
міськрайонний суд протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя О. М. Протасова