Номер провадження: 22-ц/785/8133/14
Головуючий у першій інстанції Пучкова
Доповідач Станкевич В. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Станкевича
В.А.

суддів - Бабія А.П.

- Ступакова
О.А.

при секретарі - Стадніченко
А.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Українська страхова компанія
«ГАРАНТ-АВТО» в особі Одеської філії до
ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної
шкоди в порядку регресу, за апеляційною
скаргою ОСОБА_3 на рішення Київського
районного суду м. Одеси від 31 липня 2014
року, -

встановила:

Позивач звернувся до суду з позовом про
стягнення з відповідача в порядку
регресу 6650 грн. 00 коп.. посилаючись на
те, що грошові кошти були сплачені у
відшкодування матеріальної шкоди
внаслідок ДТП, що скоєно з вини
відповідача.

Відповідач визнав позовні вимоги
частково, посилаючись на те, що дійсно
дорожньо-транспортна пригода мала
місце, його було визнано винним, однак
він вважає, що ДТП сталось не з його
вини, хоча постанову не оскаржував,
штраф сплатив.

Рішенням Київського районного суду м.
Одеси від 31 липня 2014 року позовна заява
Публічного акціонерного товариства
«Українська страхова компанія
«ГАРАНТ-АВТО» в особі Одеської філії до
ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної
шкоди в порядку регресу задоволена.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Українська страхова компанія
«ГАРАНТ-АВТО» в особі Одеської філії, у
відшкодування шкоди в порядку регресу
грошові кошти у розмірі 6650 (шість тисяч
шістсот п'ятдесят) грн. 00 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Українська страхова компанія
«ГАРАНТ-АВТО» в особі Одеської філії
судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три)
грн. 60 (шістдесят) коп.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування рішення суду та
ухвалення нового рішення, яким в
задоволенні позовних вимогах
відмовити.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали
суду в межах доводів апеляційної
скарги, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 10 квітня 2013 р. ПАТ
«Українська страхова компанія
«ГАРАНТ-АВТО» уклала з ОСОБА_4 договір
за № АЕ/2084214 страхування засобу
наземного транспорту, цивільної
відповідальності водія та пасажирів,
відповідно до якого було застраховано
автомобіль марки «Богдан А-09201»,
реєстраційний номерний знак НОМЕР_1.

11 червня 2013 р. сталася
дорожньо-транспортна пригода,
відбулося зіткнення автомобіля марки
«Богдан А-09201», реєстраційний номерний
знак НОМЕР_1, під керуванням водія
ОСОБА_3. з автомобілем марки «КІА».
реєстраційний номерний знак НОМЕР_2.
під керуванням водія ОСОБА_5 Водій
ОСОБА_3 порушив вимоги п. 2.10 «Правил
дорожнього руху України», здійснив
зіткнення з автомобілем марки «КІА»,
після чого залишив місце
дорожньо-транспортної пригоди.

Постановою Київського районного суду
м. Одеси від 07 липня 2013 року ОСОБА_3
визнано винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 122-4, 124 КУпАП України,
накладено адміністративне стягнення у
вигляді штрафу у розмірі 255 грн. та 360
грн.

Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкова для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено постанову суду, з питань, чи
мали місце ці дії, та чи вчинені вони
цією особою.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України,
шкода внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки, завдана
одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Згідно з висновком експерта за № 150 від
24 червня 2013 року, сума завданих збитків
автомобілю марки «КІА», реєстраційний
номерний знак НОМЕР_2, внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, яка
мала місце 11 червня 2013 року становить
7459 грн. 52 коп.

Позивач визнав зазначену
дорожньо-транспортну пригоду
страховим випадком і 23 грудня 2013 року
здійснив ОСОБА_6 виплату страхового
відшкодування у розмірі 6650 грн. 00 коп.,
що підтверджується платіжним
дорученням за № 38890 від 23 грудня 2013
року.

Відповідно до п. 1 ст. 1188 ЦК України,
шкода внаслідок взаємодії кількох
джерел підвищеної небезпеки, завдана
одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Згідно зі ст. 1191 ЦК України, особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги до
винної особи у розмірі виплаченого
відшкодування, якщо інший розмір не
встановлений законом.

Ч. 1 ст. 1191 ЦК України встановлено, що
регресна (зворотна) вимога
пред'являється в разі виконання однією
особою зобов'язання, яке повинна
виконати інша особа.

Відповідно до ст. 993 ЦК України, до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить, право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона по силається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Оскільки в судовому засіданні доведено
та підтверджено матеріалами справи, що
від винних дій ОСОБА_3. 11 червня 2013 р.
сталася дорожньо-транспортна пригода,
відбулося зіткнення автомобіля марки
«Богдан А-09201». реєстраційний номерний
знак НОМЕР_1, з автомобілем марки «КІА»,
реєстраційний номерний знак НОМЕР_2,
від якої автомобілю марки «КІА»
спричинені пошкодження вартість, яких
визначена експертними дослідженням, і
страхова компанія відшкодувала суму
страхового випадку, то суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, що відповідно до діючого
законодавства до страхової компанії,
яка виплатила страхове відшкодування
за договором майнового страхування, у
межах фактичних витрат перешло, право
вимоги, яке страхувальник або інша
особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдані збитки, а
тому позовні вимоги підлягають
задоволенню.

Враховуючи все вищевикладене колегія
вважає, що суд першої інстанції
порушень матеріального і
процесуального права при вирішенні
справи не допустив, а наведені в скарзі
доводи правильність висновків суду не
спростовують. За таких обставин
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 308, 313, ч. 1 п. 1 ст.
314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Одеси від 31 липня 2014 року по справі за
позовною заявою Публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «ГАРАНТ-АВТО» в
особі Одеської філії до ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної шкоди в
порядку регресу - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги протягом 20 днів з дня набрання
законної сили до суду касаційної
інстанції

Головуючий:
В.А. Станкевич

Судді:
А.П. Бабій

О.А. Ступаков