22-ц/775/1486/2014(м)
Головуючий у 1-й інстанції Богуславська
Суддя-доповідач Сорока Г.П.
е м У к р а ї н и
14 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області в
головуючого - Сорока Г.П.,
суддів - Баркової
Л.Л., Гаврилової Г.Л.,
при секретарі - Бєльченко
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Маріуполі апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Жовтневого
районного суду міста Маріуполя
Донецької області від 11 вересня 2014 року
по справі за заявою ОСОБА_2 про
поновлення пропущеного строку для
пред'явлення виконавчого листа до
виконання, заінтересована особа
Управління Пенсійного фонду України в
Жовтневому районі міста Маріуполя
08 вересня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з заявою про поновлення
пропущеного строку для пред'явлення до
від 25.12.2013 року, виданого на підставі
рішення Жовтневого районного суду
м.Маріуполя Донецької області від
30.07.2010 року про зобов'язання Управління
Пенсійного фонду України в Жовтневому
районі міста Маріуполя Донецької
області (далі УПФУ в Жовтневому районі
м.Маріуполя) здійснити ОСОБА_2
нарахування та виплатити щомісячну
доплату до пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст.6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» з 01.08.2008 року по
31.12.2009 року та з 01.01.2010 року, виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, з урахуванням
фактично отриманих сум.

Ухвалою Жовтневого районного суду
м.Маріуполя Донецької області від 11
вересня 2014 року в задоволенні заяви
ОСОБА_2 про поновлення пропущеного
строку для пред'явлення виконавчого
листа до виконання відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, заявник
ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить
ухвалу скасувати та постановити нову
ухвалу, якою поновити пропущений строк
для пред'явлення до виконання
виконавчого листа від 25.12.2013 року,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального і процесуального права,
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи.

Заявник та представник УПФУ в
Жовтневому районі м.Маріуполя в судове
засідання не з'явилися, про час та місце
судового засідання були повідомлені
належним чином, що підтверджується
витягом із журналу обліку телефонограм
про направлення телефонограми на ім'я
ОСОБА_2 та звітом про направлення
факсимільного повідомлення на адресу
УПФУ в Жовтневому районі м.Маріуполя.
Заявник подав до суду письмову заяву
про розгляд справи у його відсутності
та просив апеляційну скаргу
задовольнити. УПФУ в Жовтневому районі
м.Маріуполя про причини неявки його
представника суду не повідомило, заяву
про відкладення розгляду справи не
подало. Тому, виходячи з положень ст.305
ЦПК України, колегія суддів дійшла до
висновку про можливість розгляду
справи у відсутності осіб, що беруть
участь у справі, без фіксації судового
засідання технічними засобами
фіксації згідно вимог ч.2 ст.197 ЦПК
України.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи в межах
апеляційного оскарження та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно вимог ст.312 ЦПК України
розглянувши апеляційну скаргу на
ухвалу суду першої інстанції,
апеляційний суд: 1) відхиляє апеляційну
скаргу і залишає ухвалу без зміни, якщо
судом першої інстанції постановлено
ухвалу з додержанням вимог закону; 2)
змінює або скасовує ухвалу суду першої
інстанції і постановляє ухвалу з цього
питання, якщо воно було вирішено судом
першої інстанції з порушенням норм
процесуального права або при
правильному вирішенні було помилково
сформульовано суть процесуальної дії
чи підстави її застосування; 3) скасовує
ухвалу і передає питання на новий
розгляд до суду першої інстанції, якщо
останній порушив порядок, встановлений
для його вирішення.

Зі справи вбачається, що рішенням
Жовтневого районного суду м.Маріуполя
від 30.07.2010 року задоволено позов ОСОБА_2,
визнано неправомірною бездіяльність
УПФУ в Жовтневому районі м.Маріуполя та
зобов'язано УПФУ в Жовтневому районі
м.Маріуполя здійснити ОСОБА_2
нарахування та виплатити щомісячну
доплату до пенсії в розмірі 30%
мінімальної пенсії за віком відповідно
до ст.6 Закону України «Про соціальний
захист дітей війни» з 01.08.2008 року по
31.12.2009 року та з 01.01.2010 року, виходячи з
розміру мінімальної пенсії за віком,
встановленої ч.1 ст.28 Закону України
«Про загальнообов'язкове державне
пенсійне страхування», з урахуванням
встановленого законодавством
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність, з урахуванням
фактично отриманих сум (а.с.10-12).

За заявою ОСОБА_2 від 11.07.2013 року
Жовтневим районним судом м.Маріуполя
25.12.2013 року йому було видано виконавчий
лист на виконання вказаного рішення
суду, в якому зазначено, що рішення суду
набрало законної сили 09.08.2010 року, строк
пред'явлення виконавчого листа до
виконання - 10.08.2011 року (а.с.13,21).

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_2
про поновлення пропущеного строку для
пред'явлення виконавчого листа до
виконання, суд першої інстанції
виходив з того, що заявник не надав суду
жодних письмових доказів в
обґрунтування поважних причин
пропуску строку пред'явлення
виконавчого листа до виконання.

З такими висновками суду першої
інстанції колегія судів не може
погодитись, оскільки вони не
відповідають обставинам справи та
вимогам матеріального і
процесуального права.

У відповідності з положеннями ст.124
Конституції України та ст.14 ЦПК
України, судові рішення, що набрали
чинності, обов'язкові для всіх органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України.
Невиконання судового рішення є
підставою для відповідальності,
встановленої законом.

Законом України «Про виконавче
провадження» визначаються умови і
порядок виконання рішень судів та
інших органів, що підлягають
примусовому виконанню у разі
невиконання їх у добровільному
порядку.

Згідно ст.22 Закону України «Про
виконавче провадження», інші виконавчі
документи (якими є в тому числі і
виконавчі листи) можуть бути
пред'явлені до виконання протягом
одного року, якщо інше не передбачено
законом. Зазначений строк для
виконання судового рішення
встановлюється з наступного дня після
набрання рішенням законної сили.

Статтею 24 цього Закону передбачено, що
стягувач, який пропустив строк
пред'явлення виконавчого документа до
виконання, має право звернутися до суду
із заявою про поновлення строку
пред'явлення до суду, який видав
виконавчий документ, або до суду за
місцем виконання.

Як вбачається зі справи, звертаючись до
суду із заявою про поновлення строку
для пред'явлення виконавчого листа до
виконання, ОСОБА_2 послався на те, що на
час ухвалення рішення про задоволення
позову, був встановлений трирічний
строк для пред'явлення виконавчого
листа до виконання, про зміну закону
щодо цього строку він не знав, оскільки
є літньою особою, а УПФУ в Жовтневому
районні м.Маріуполя добровільно
виконувало рішення суду. При цьому свої
вимоги обґрунтовував посиланням на
ст.261 КАС України та зацікавленою
особою вказав УПФУ в Жовтневому районі
м.Маріуполя, який є суб'єктом владних
повноважень.

Однак, розглядаючи справу в порядку
цивільного судочинства у відсутності
сторін, суд першої інстанції на дані
обставини уваги не звернув та не
визначився з характером спірних
правовідносин та в порядку якого
судочинства підлягає розгляду заява
позивача.

Також суд не перевірив доводи заявника
щодо поважності причин пропуску строку
для пред'явлення виконавчого листа до
виконання, залишив поза увагою
положення ст.23 Закону України «Про
виконавче провадження» щодо підстав
переривання строку пред'явлення
виконавчого документа до виконання
листа, однією з яких є часткове
виконання рішення боржником.
З'ясування обставин щодо часткового
виконання УПФУ в Жовтневому районі
м.Маріуполя рішення у добровільному
порядку має істотне значення для
правильного вирішення справи, оскільки
від цього залежить питання щодо
вирахування встановленого законом
строку пред'явлення виконавчого
документа до виконання.

Крім того, розглядаючи справу в порядку
цивільного судочинства, сторони, які
беруть участь у справі, не були
повідомлені про час та місце судового
засідання, призначеного на 11.09.2014 року
на 10.00 годину.

В матеріалах справи на а.с.22 наявний
лист від 08.09.2014 року на адресу ОСОБА_2
про призначення судового засідання на
вказану дату. Однак, у справі відсутні
будь-які відомості про отримання цього
повідомлення заявником, а останній в
апеляційній скарзі стверджує, що він не
отримував повідомлення про
призначення справи до розгляду.

Про час та місце судового засідання
УПФУ в Жовтневому районі м.Маріуполя
(відповідач по справі та боржник за
виконавчим листом) не був повідомлений,
про що свідчить відсутність у справі
будь-яких даних про направлення йому
судом повідомлень про надходження
заяви від ОСОБА_2 та призначення справи
до розгляду.

За таких обставин, ухвала суду не може
бути визнана законною, оскільки
постановлена не у відповідності з
обставинами справи та вимогами
матеріального і процесуального закону,
тому підлягає скасуванню з
направленням справи до суду першої
інстанції на новий розгляд заяви про
поновлення строку для пред'явлення
виконавчого документу до виконання у
встановленому законом порядку.

З огляду на наведене, апеляційна скарга
заявника підлягає частковому
задоволенню.

З урахуванням положень ст.88 ЦПК
України, виходячи з того, що апеляційна
скарга ОСОБА_2 визнана обґрунтовано і
ухвала суду скасована, судовий збір у
розмірі 121,80грн., який не був сплачений
заявником при подачі апеляційної
скарги, відноситься на витрати держави.

Керуючись ст.ст. 307,312 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А
Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста
Маріуполя Донецької області від 11
вересня 2014 року скасувати, матеріали
справи направити до суду першої
інстанції на новий розгляд заяви про
поновлення строку для пред'явлення
виконавчого листа до виконання у
встановленому законом порядку.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий :
Сорока Г.П.

Судді :
Баркова Л.Л.

Гаврилова Г.Л.