печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 жовтня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Бортницької
В.В.,

при секретарі - Чергавий В. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Міністерства
юстиції України про спростування
недостовірної інформації,-

В С Т А Н О В И В :

23.07.2014 позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з вказаним позовом та просить
визнати недостовірною поширену
відповідачем - Міністерством юстиції
України інформацію у наказі № 416/к від
12.04.2014 року , а саме: «посадова
інструкція головного спеціаліста
відділу внутрішнього аудиту
діяльності апарату та територіальних
органів охоплює обов'язки по
проведенню внутрішнього аудиту, що є
аналогічними за обсягом і по суті
обов'язкам по проведенню контрольно
ревізійних заходів, передбачених у
попередній інструкції. Істотні умови
праці не змінилися» та просить
зобов'язати відповідача спростувати
недостовірну інформацію у той же
спосіб, яким вона була поширена. Крім
того просить стягнути з відповідача на
його користь компенсацію за відрив від
звичайних занять та судові витрати на
відправлення поштової кореспонденції
до суду.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що
12.04.2014 року відповідачем було видано
наказ № 46/к «Про притягнення до
дисциплінарної відповідальності
ОСОБА_1», у якому поширено недостовірну
інформацію, пов'язану з причинами його
відмови від підпису посадової
інструкції, яка не відповідає
дійсності, що стало підставою
звернення до суду за захистом свого
порушеного права.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав у повному обсязі та
просив позов задовольнити

У судовому засіданні представник
відповідача проти задоволення позову
заперечувала, зазначивши, що
інформація поширена відповідачем
містить як фактичні твердження, так і
оціночні судження.

Суд, заслухавши позивача, представника
відповідача, оцінивши письмові докази
у справі у їх сукупності, приходить до
висновку, що позов не підлягає до
задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 277
ЦК України фізична особа, особисті
немайнові права якої порушено
внаслідок поширення про неї та (або)
членів її сім'ї недостовірної
інформації, має право на відповідь, а
також на спростування цієї інформації .

Відповідно до роз'яснень, які містяться
в п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду
України №1 від 27.02.2009 р. "Про судову
практику у справах про захист гідності
та честі фізичної особи, а також
ділової репутації фізичної та
юридичної особи " при розгляді справ
зазначеної категорії суди повинні мати
на увазі, що юридичним складом
правопорушення, наявність якого може
бути підставою для задоволення позову,
є сукупність таких обставин: а)
поширення інформації, тобто доведення
її до відома хоча б одній особі у
будь-який спосіб; б) поширена
інформація стосується певної фізичної
чи юридичної особи, тобто позивача; в)
поширення недостовірної інформації,
тобто такої, яка не відповідає
дійсності; г) поширення інформації, що
порушує особисті немайнові права,
тобто або завдає шкоди відповідним
особистим немайновим благам, або
перешкоджає особі повно і своєчасно
здійснювати своє особисте немайнове
право.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 60
ЦПК України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків
встановлених статтею 61 ЦПК.

Судовим розглядом беззаперечно
встановлено, що 12.04.2014 року Наказом
заступника Міністра юстиції -
керівника апарату Сєдова А.Ю. № 416/к
ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної
відповідальності за невиконання
доручення заступника Міністра -
керівника апарату.

Мотивувальна частина вказаного наказу
містить відомості, які є предметом
вказаного спору, а саме: «посадова
інструкція головного спеціаліста
відділу внутрішнього аудиту
діяльності апарату та територіальних
органів охоплює обов'язки по
проведенню внутрішнього аудиту, що є
аналогічними за обсягом і по суті
обов'язкам по проведенню контрольно
ревізійних заходів, передбачених у
попередній інструкції. Істотні умови
праці не змінилися»

Аналізуючи зміст поширеної зазначеної
інформації, суд приходить до висновку,
що вказана інформація не стосується
конкретно особи позивача і не є
недостовірною, а саме такою, яка не
відповідає дійсності або викладена
неправдиво, тобто містить відомості
про події та явища, яких не існувало
взагалі або які існували, але відомості
про них не відповідають дійсності
(неповні або перекручені).

Враховуючи вище викладене, заявлений
ОСОБА_1 позов є необґрунтованим і у
задоволені його вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 3, 28, 34 Конституції
України, ст. ст. 15, 16, 200, 277, 297, 299 ЦК
України, ст. 30 Закону України "Про
інформацію" в редакції від 13.11.2011 року,
ст. ст. 10, 60, 88, 212-214, 223, 294 ЦПК України,
суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Міністерства юстиції України про
спростування недостовірної інформації
- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду м. Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення через Печерський
районний суд м. Києва.

В разі подання апеляційної скарги,
рішення набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя
В.В. Бортницька