Провадження № 22-ц/779/1621/2014
Головуючий у 1 інстанції Бойчук О. В.
Суддя-доповідач Шишко А.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого Шишка А.І.,

суддів:
Матківського Р.Й., Мелінишин Г.П.,

секретаря
Бойчука Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3 до Державної податкової
служби в Івано-Франківській області
про витребування майна з чужого
незаконного володіння за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення
Івано-Франківського міського суду від
10 червня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

Рішенням Івано-Франківського міського
суду від 10 червня 2014 року відмовлено у
задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_3 до
Державної податкової служби в
Івано-Франківській області про
витребування майна з чужого
незаконного володіння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 та ОСОБА_3
посилаються на незаконність і
необґрунтованість судового рішення, що
ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
при неналежному дослідженні судом
доказів по справі та невідповідності
висновків суду обставинам справи. У
зв'язку з цим, просять рішення суду
першої інстанції скасувати та ухвалити
нове рішення, яким їх позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі.

Апелянти свої вимоги обґрунтовують
тим, що 30.03.2012 року в господарстві по
АДРЕСА_1, яке належить ОСОБА_3,
працівниками податкової міліції ДПС в
Івано-Франківській області було
проведено обшук, в результаті якого
було вилучено товарно-матеріальні
цінності, зокрема спирт етиловий
ректифікований в кількості 43 бочки
ємкістю 200 літрів та тара. Даний спирт
було придбано у 90-ті роки в магазині
"Залучанські делікатеси" ОСОБА_2 та його
покійною дружиною, після смерті якої
частина спирту в кількості 11 бочок
ємкістю 200 літрів кожна були
успадковані ОСОБА_3 Решта 32 бочки
належать ОСОБА_2, однак у зв'язку із його
хворобою були перевезені на зберігання
в господарство ОСОБА_3

Суд необґрунтовано відмовив у
задоволенні позову з підстави того, що
позивачами не надано доказів набуття
права власності на майно, оскільки
Снятинським районним судом у 2010 році
розглядалась цивільна справа стосовно
частини спірного майна, а саме спирту в
кількості 11 бочок по 200 літрів кожна і
рішенням якого від 11.11.2010 року даний
спирт було повернуто позивачу ОСОБА_3
Даним рішенням було встановлено, що
частину спірного спирту в кількості 11
бочок ємкістю 200 літрів кожна, було
успадковано ОСОБА_3 Таким чином, дана
обставина звільнена від доказування.

Крім того, беззаперечним доказом того,
що спірне майно належить їм на праві
власності є те, що спірне майно було
вилучено в господарстві, належному
ОСОБА_3

Вислухавши суддю-доповідача, доводи
апелянта ОСОБА_3, заперечення
представника відповідача, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку про необхідність
скасування рішення суду із закриттям
провадження у справі з наступних
підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, суд першої інстанції
виходив із того, що порядок переходу
вказаного майна від одного позивача до
іншого, а також спадкування ОСОБА_3
частини бочок та спирту не
підтверджені жодними доказами, що
свідчить про відсутність набуття
позивачами права власності на це майно
у передбачений законом спосіб, у
зв'язку з чим це право не підлягає
відновленню та захисту.

Колегія суддів не може погодитись з
такими висновками суду першої
інстанції.

Як встановив суд першої інстанції
та вбачається з матеріалів справи,
30.03.2012 року та 08.05.2012 року в господарстві
ОСОБА_3 у АДРЕСА_1, працівниками
управління податкової міліції ДПС в
Івано-Франківській області, законним
правонаступником якої являється
Головне управління Міндоходів в
Івано-Франківській області, на
виконання доручення слідчого
прокуратури Івано-Франківської
області від 26.03.2012 року №06/1-333352-12 було
проведено обшуки, в ході якого вилучено
товарно-матеріальні цінності, а саме
бочки в кількості 43 штуки та 10 штук
відповідно, заповнені рідиною із
різким запахом спирту. Як вбачається з
протоколів обшуку, ОСОБА_3 з даними
протоколами ознайомився, претензій до
відповідальних працівників не мав і
копії протоколів отримав.

Постановою слідчого з ОВС СВ
прокуратури Івано-Франківської
області Носовича А.Б. від 06.07.2012 року
вилучені товарно-матеріальні цінності
визнано речовими доказами у
кримінальній справі №333358 та, згідно
тверджень позивачів, вони передані на
зберігання у ТзОВ "Лікеро-горілчана
компанія Максимум" на підставі
договору зберігання від 06.07.2012 року,
укладеного між ТзОВ "Лікеро-горілчана
компанія Максимум" та ДПС в
Івано-Франківській області. Хоча,
згідно протоколу обшуку від 30.03.2012 року
та протоколу обшуку від 08.05.2012 року,
вилучені товарно-матеріальні цінності
вирішено зберігати в ВПМ Коломийської
ОДПІ.

Як вбачається з матеріалів, які
надійшли з Снятинського районного суду
04.09.2014 року, постановою старшого
слідчого з ОВС слідчого відділу
прокуратури Івано-Франківської
області Носовича А.Б. від 04.09.2014 року
вилучені під час обшуків 30.03.2012 року та
08.05.2012 року товарно-матеріальні
цінності по кримінальній справі №333358
визнано не речовими доказами. Також,
постановлено, що вилучену рідину слід
зберігати при матеріалах кримінальної
справи до часу отримання висновків
судових експертиз, після чого прийняти
рішення згідно чинного законодавства.

Цього ж дня старшим слідчим з ОВС
слідчого відділу прокуратури
Івано-Франківської області Носовичем
А.Б. було винесено постанову про
відмову в порушенні кримінальної
справи стосовно ОСОБА_3 на підставі п.2
ст.6 КПК України (1960 року). Про прийняте
рішення повідомлено зацікавлених осіб.

Частиною 1 ст.15 ЦПК України встановлено,
що суди розглядають у порядку
цивільного судочинства справи щодо
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин,
а також інших правовідносин, крім
випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого
судочинства.

Колегія суддів приходить до висновку,
що майно позивачів вилучене органом
досудового слідства як речові докази у
кримінальній справі.

Вимогами статті 80 КПК України (1960 року,
чинного на час розслідування
кримінальної справи) передбачено, що
речові докази зберігаються до набрання
вироком законної сили або до
закінчення строку оскарження
постанови чи ухвали про закриття
справи. У тих випадках, коли виникає
спір про право власності на предмети,
які є речовими доказами, вони
зберігаються поки набере законної сили
рішення суду, винесене по даному спору
в порядку цивільного судочинства.

Вирішення питання про речові докази
проводиться за правилами ст.81 КПК
України (1960 року). Лише при наявності
спору про належність речей, що
підлягають поверненню, спір
вирішується в порядку цивільного
судочинства.

Згідно інструкції про порядок
вилучення, обліку, зберігання та
передачі речових доказів у
кримінальних справах, цінностей та
іншого майна органами дізнання,
досудового слідства і суду,
затвердженої спільним наказом ГПУ,
МВСУ, ДПАУ, СБУ, ВСУ та ДСАУ
№51/401/649/471/23/125 від 27.08.2010 року (далі
Інструкція), речові докази
зберігаються при справі, за винятком
громіздких предметів, які зберігаються
в органах дізнання, досудового
слідства і в суді або передаються для
зберігання відповідному підприємству,
установі чи організації (пункт 13).

Згідно ч.4 п.56 Інструкції, відповідно до
вимог КПК України, у вироку, постанові
судді або ухвалі суду, постанові органу
дізнання, слідчого, прокурора про
закриття кримінальної справи повинно
бути вирішене питання про долю речових
доказів, при цьому: всі інші речі
повертаються законним власникам, а при
невстановленні останніх переходять у
власність держави; у разі суперечки про
належність цих речей питання
вирішуються у порядку цивільного
судочинства (тобто в порядку
цивільного судочинства питання
вирішується тільки в цьому випадку).

Відповідно до п.58 Інструкції, рішення
щодо речових доказів підлягає
виконанню після набрання вироком
(ухвалою) законної сили або після
закінчення строку оскарження ухвали,
постанови про закриття справи.

Згідно п.59 Інструкції, якщо речові
докази та інше майно знаходяться на
спеціальному зберіганні, за місцем їх
зберігання надсилається копія або
виписка з вироку, ухвали, постанови, де
вказується про подальшу долю цих
об'єктів. Прийняте рішення є
обов'язковим для керівників тих
установ, де зберігаються речові докази.

В даному випадку спір між сторонами про
належність майна позивачам відсутній.
Ні прокуратурою Івано-Франківської
області, ні ДПС в Івано-Франківській
області, законним правонаступником
якої являється Головне управління
Міндоходів в Івано-Франківській
області, не заперечується, що
товарно-матеріальні цінності належали
позивачам, їх неповернення пов'язано з
зовсім іншими підставами. Так, у своєму
листі від 20.02.2013 року службова особа ДПС
в Івано-Франківській області вказала,
що одним із пріоритетних завдань
підрозділів податкової міліції є
протидія незаконному обігу
підакцизних товарів, сировиною для
виготовлення яких є спирт етиловий,
який неодноразово вилучався за адресою
АДРЕСА_1 та з метою профілактики
скоєння правопорушень і прийняття
рішень згідно чинного законодавства
щодо розпорядження вилученими 30.03.2012
року товарно-матеріальних цінностей
просили повідомити про наявність
належного місця для їх зберігання
(а.с.8).

У суду першої інстанції не було підстав
з'ясовувати, яким саме чином позивачі
набули право власності, оскільки це не
стосується предмету спору, а факт
їхнього володіння спірним майном
відповідач не заперечував.

Таким чином, в результаті
проведених перевірок не встановлено,
що позивачі незаконно виготовляли,
зберігали чи займалися збутом
підакцизних товарів та, в порушення
встановленого порядку, займалися
підприємницькою діяльність.

Крім того, Законом України "Про
державне регулювання виробництва і
обігу спирту етилового, коньячного і
плодового, алкогольних напоїв та
тютюнових виробів" не передбачено
заборони зберігання для особистих
потреб фізичних осіб, які не є
суб'єктами підприємницької діяльності,
спирту.

До переліку видів майна, що не
може перебувати у власності громадян,
який затверджений Постановою
Верховної Ради України від 17.06.1992 року,
спирт не внесено.

При цьому, кількість спирту, який може
перебувати у приватній власності
громадян чинним законодавством також
не встановлено.

Позивачі за вищенаведених обставин
справи, маючи бажання отримати
вилучені у них товарно-матеріальні
цінності, мали звертатись в порядку,
передбаченому КПК України, до
відповідальних осіб правоохоронних
органів або до підприємства де майно
зберігалось чи оскаржувати
неправомірні дії слідчого або іншої
уповноваженої особи до керівництва
цього органу, прокурора чи суду в
порядку КПК України. Також, позивачі не
позбавлені права оскаржувати дії,
бездіяльність чи рішення ДПС в
Івано-Франківській області, законним
правонаступником якої являється
Головне управління Міндоходів в
Івано-Франківській області, у порядку
КАС України.

Тобто, між позивачами та відповідачем
не існує цивільно-правових відносин
відносно утримання їхнього майна, тим
більше, що дане майно знаходиться не у
відповідача, а у ТзОВ "Лікеро-горілчана
компанія Максимум", до якої позов не
пред'являвся.

Відповідно до ст.310 ЦПК України, рішення
суду підлягає скасуванню в
апеляційному порядку із закриттям
провадження у справі або залишенням
без розгляду з підстав, визначених
статтями 205 і 207 цього Кодексу.

Таким чином, рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню із
закриттям провадження у справі.

Керуючись ст. 205, 303, 307, 310, 313, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 та ОСОБА_3
задовольнити частково.

Рішення Івано-Франківського міського
суду від 10 червня 2014 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до Державної податкової служби
в Івано-Франківській області про
витребування майна з чужого
незаконного володіння - закрити.

Ухвала набирає чинності з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий
А.І. Шишко

Судді:
Р.Й. Матківський

Г.П. Мелінишин