Справа № 453/947/13-ц
№
провадження 2/453/337/14
Сколівський районний суд Львівської
у складі: головуючого судді
його представника - адвоката
представника відповідача
представника третьої особи
розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_5 та реєстраційної служби
Сколівського районного управління
юстиції Львівської області, з участю
третьої особи ОСОБА_6 про скасування
державної реєстрації права власності
на об`єкт нерухомого майна та
зобов`язання до вчинення дій,
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_5 та реєстраційної служби
Сколівського районного управління
юстиції Львівської області, з участю
третьої особи ОСОБА_6 про скасування
державної реєстрації права власності
на об`єкт нерухомого майна та
зобов`язання до вчинення дій. У
обґрунтування позовних вимог
посилалася на те, що з 23.08.1996 року по
червень 2012 року перебувала у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6, разом з
яким на підставі договору
купівлі-продажу нерухомого майна від
11.08.2003 року є співвласником
будівель бази відпочинку
«ІНФОРМАЦІЯ_1», що знаходяться по
АДРЕСА_1, а державна реєстрація права
власності на ці будівлі бази
відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» була
проведена на ім`я ОСОБА_5 на підставі
рішення Сколівського районного суду
Львівської області від 26.04.2012 року, яким
за останнім визнано право власності на
вказане нерухоме майно. Незважаючи на
те, що дане рішення було скасовано в
апеляційному порядку і відповідачу
ОСОБА_5 було відмовлено у задоволенні
позову про визнання права власності,
державна реєстрація на будівлі бази
відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» залишається
за ОСОБА_5, у зв`язку з чим вона змушена
звернутися до суду з даним позовом.

У судовому засіданні позивачка та її
представник позовні вимоги підтримали,
посилаючись на обставини, викладені у
позовній заяві, при цьому представник
позивачки додатково пояснила, що
Законом України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», а також Порядком
державної реєстрації прав на нерухоме
майно та їх обтяжень, затвердженого
постановою КМУ від 22.06.2011 року № 703, який
був чинний на момент звернення до суду
з даним позовом, не передбачено
можливості та порядку скасування в
позасудовому порядку державної
реєстрації права власності у зв`язку із
скасуванням правовстановлюючого
документа, що був підставою для
державної реєстрації такого права
власності. Скасування державної
реєстрації права власності
здійснюється за рішенням суду про
скасування такої, про що до Державного
реєстру вноситься запис про скасування
державної реєстрації прав. За таких
обставин вважають, що обраний ними
спосіб захисту прав відповідає вимогам
чинного законодавства, відтак позовні
вимоги просили задовольнити у повному
обсязі, проти заочного розгляду справи
не заперечували.

Відповідач ОСОБА_5 подав до суду
заперечення, в якому зазначив, що права
позивачки жодним чином не порушені,
оскільки вона не була попереднім
власником, відтак вважає, що їй не
належить право звернення до суду з
даним позовом. Крім того, вказав, що
позов пред`явлено до неналежного
відповідача, яким у даній справі є
реєстраційна служба Сколівського
районного управління юстиції
Львівської області, оскільки така не
оспорює права позивачки, а лише
здійснює державну реєстрацію речових
прав на нерухоме майно. З огляду на це
вважає позовні вимоги
необґрунтованими та такими, у
задоволенні яких слід відмовити у
повному обсязі.

У судове засіданні відповідач ОСОБА_5,
будучи належним чином повідомлений,
про що свідчить рекомендоване
повідомлення про вручення поштового
відправлення, повторно не з`явився, від
нього не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності, а тому суд
постановив ухвалу про заочний розгляд
справи.

Від реєстраційної служби Сколівського
районного управління юстиції
Львівської області до суду надійшов
відзив, в якому зазначено, що жодних
рішень щодо державної реєстрації чи
відмови у державній реєстрації
реєстраційною службою не приймалися,
оскільки позивачкою заяв та
відповідних правовстановлюючих
документів до державного реєстратора
реєстраційної служби Сколівського
районного управління юстиції
Львівської області не подавалися, а
тому вважає, що реєстраційна служба
Сколівського районного управління
юстиції Львівської області не є
належним відповідачем, відтак у
задоволенні позовних вимог в частині
зобов`язання реєстраційної служби
Сколівського районного управління
юстиції Львівської області внести
запис до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про скасування
державної реєстрації права власності
за відповідачем ОСОБА_5 просила
відмовити.

Представник реєстраційної служби
Сколівського районного управління
юстиції Львівської області у судовому
засіданні проти задоволення позовних
вимог заперечила з вищенаведених
підстав, при цьому підтвердила, що
скасування державної реєстрації права
власності здійснюється за рішенням
суду про скасування такої, про що до
Державного реєстру вноситься запис про
скасування державної реєстрації прав.
У задоволенні позовних вимог в частині
зобов`язання реєстраційної служби
Сколівського районного управління
юстиції Львівської області вчинити дії
просила відмовити, проти заочного
розгляду справи не заперечувала.

Третя особа - ОСОБА_6 подав до суду
пояснення до позовної заяви, в якому
зазначив, що у позивачки відсутнє право
на звернення до суду з вимогами, що
становлять предмет позову, оскільки
вона не була власником будівель бази
відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», відтак її
права не порушені. Крім того, вважає, що
позов пред`явлено до неналежних
відповідачів.

У судовому засіданні представник
третьої особи проти задоволення
позовних вимог заперечував, у позові
просив відмовити у повному обсязі.

Заслухавши пояснення позивачки та її
представника, представника
відповідача, представника третьої
особи, дослідивши матеріали справи,
всебічно і повно з`ясувавши всі
фактичні обставини, на яких
ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, суд вважає, що
позов слід задовольнити частково з
наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
26.04.2012 року рішенням Сколівського
районного суду Львівської області за
відповідачем ОСОБА_5 було визнано право
власності на будівлі бази відпочинку
«ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1, на підставі
якого на його ім`я було проведено
державну реєстрацію на зазначене
нерухоме майно. Вказане рішення суду
було оскаржено позивачкою ОСОБА_1 в
апеляційному порядку та скасовано
26.12.2012 року рішенням апеляційного суду
Львівської області, яким було
відмовлено ОСОБА_5 у задоволенні його
позову про визнання права власності на
нерухоме майно та стягнення грошових
коштів, оскільки судом апеляційної
інстанції було встановлено, що спірні
будівлі бази відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1»
по АДРЕСА_1 набуті під час перебування
ОСОБА_6 у зареєстрованому шлюбі з
позивачкою ОСОБА_1, а тому відповідно
до ст. 60 СК України є спільною власністю
подружжя.

У відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Отже, позивачка є співвласником
вищевказаного нерухомого майна, у
зв`язку з чим посилання відповідача
ОСОБА_5 у запереченні, поданому ним на
позовну заяву, та представника третьої
особи у судовому засіданні на те, що
ОСОБА_1 не власником будівель бази
відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1,
що свідчить про відсутність її
порушеного права, судом до уваги не
беруться, оскільки спростовуються
матеріалами справи, зокрема
обставинами, встановленими судовим
рішенням, що набрало законної сили.

Судом також встановлено, що державна
реєстрація прав на будівлі бази
відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1
проведена та на даний час існує за
відповідачем ОСОБА_5, незважаючи на те,
що судове рішення, на підставі якого
така була проведена, скасовано.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закон України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» у
разі скасування на підставі рішення
суду рішення про державну реєстрацію
прав до Державного реєстру прав
вноситься запис про скасування
державної реєстрації прав, а частиною 3
ст. 11 цього Закону передбачено, що
порядок ведення Державного реєстру
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Згідно з п. 41 Порядку ведення
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, затвердженого
Постановою КМУ від 26.10.2011 року № 1141
державний реєстратор вносить записи до
Державного реєстру прав про скасування
державної реєстрації прав у разі
скасування на підставі рішення суду
рішення державного реєстратора про
державну реєстрацію прав та їх
обтяжень. У разі скасування на підставі
рішення суду державної реєстрації
прав, проведеної до 1 січня 2013 р.
відповідно до законодавства, що діяло
на момент такої реєстрації, записів про
державну реєстрацію прав, що містяться
в інформаційних системах, документів,
на підставі яких проведено державну
реєстрацію прав до 1 січня 2013 р., за
відсутності державної реєстрації
таких прав у Державному реєстрі прав
державний реєстратор переносить до
Державного реєстру прав записи про
державну реєстрацію прав, що містяться
в інформаційних системах, та вносить
запис про скасування державної
реєстрації прав.

Оскільки державна реєстрація права
власності за ОСОБА_5 була проведена
16.05.2012 року реєстратором КП ЛОР
«Стрийське МБТІ», тобто до 01.01.2013 року,
рішення Сколівського районного суду
Львівської області від 26.04.2012року, на
підставі якого було проведено таку
реєстрацію скасовано 26.12.2012 року судом
апеляційної інстанції, з урахуванням
вимог п. 41 вищевказаного Порядку,
державна реєстрація права власності за
відповідачем ОСОБА_5 на будівлі бази
відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1
слід скасувати.

Ураховуючи те, що підставою для
внесення державним реєстратором
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про скасування
державної реєстрації прав є рішення
суду про скасування такої, суд прийшов
до висновку про безпідставність
заявлених позовної вимоги про
зобов`язання реєстраційної служби
Сколівського районного управління
юстиції Львівської області внести
запис до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про скасування
державної реєстрації права власності
за ОСОБА_5 на будівлі бази відпочинку
«ІНФОРМАЦІЯ_1» по АДРЕСА_1, відтак у
задоволенні такої слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 174, 209, 212, 213, 215, 224-226 ЦПК
України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Сксувати державну реєстрацію права
власності за ОСОБА_5 на будівлі бази
відпочинку «ІНФОРМАЦІЯ_1», які
розташовані по АДРЕСА_1.

У решті частині позову відмовити за
безпідставністю.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через місцевий
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами які не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Протягом десяти днів з дня отримання
копії заочного рішення може бути
подана заява про його перегляд.

Суддя