Справа № 459/2-104/11
Головуючий у 1 інстанції: Мелешко С.І.
Провадження № 22-ц/783/1014/14
Доповідач в 2-й інстанції: Богонюк М. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Львівської області в
складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Ванівського О.М., Гриновця Б.М.

При секретарі: Цар М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційними скаргами ОСОБА_2 на
рішення Червоноградського міського
суду Львівської області від 04 липня 2013
року та додаткове рішення цього ж суду
від 26 листопада 2013 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Червоноградського міського
суду Львівської області від 04 липня 2013
року частково задоволено позов ОСОБА_3
до ОСОБА_4, Соснівської міської ради,
треті особи - Соснівська державна
нотаріальна контора, Червоноградська
державна нотаріальна контора, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про визнання недійсним
свідоцтва про право на спадщину та
скасування його державної реєстрації,
визнання недійсним договору дарування
нерухомого майна, скасування державної
реєстрації права власності та
свідоцтва про право власності,
визнання права власності в порядку
спадкування, встановлення додаткового
строку на прийняття спадщини.

Визнано недійсним свідоцтво про право
на спадщину за законом видане
Червоноградською державною
нотаріальною конторою Львівської
області від 08 червня 2006 року, що
зареєстроване в реєстрі за № 1-1082 на
ім`я ОСОБА_2 на будинковолодіння
АДРЕСА_1.

Скасовано державну реєстрацію права
власності та свідоцтво про право
власності від 07.07.2006 року,
реєстраційний номер 13686895, видане
ОСОБА_2 на будинковолодіння за АДРЕСА_1,
видане КП ЛОР ЧММБТІ.

Визнано недійсним договір дарування
житлового будинку від 11 червня 2009 року,
вчинений гр. ОСОБА_2 на користь гр.
ОСОБА_4 посвідчений Соснівською
державною нотаріальною конторою та
зареєстрований в реєстрі за №675.

Скасовано державну реєстрацію права
власності та свідоцтво про право
власності від 18 червня 2009 року, видане
КП ЛОР ЧММБТІ на ім`я гр. ОСОБА_4,
реєстраційний номер 13686895.

Визнано за ОСОБА_3 право власності в
порядку спадкування після смерті гр.
ОСОБА_9 на 5/6 будинковолодіння АДРЕСА_1.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Відмовлено в задоволенні зустрічного
позову ОСОБА_4 до ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_3
про визнання осіб такими, що втратили
право користування житлом, і
підлягають зняттю з реєстрації.

Додатковим рішенням Червоноградського
міського суду Львівської області від 26
листопада 2013 року доповнено рішення та
вирішено питання судових витрат.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в користь
ОСОБА_3 по 4 ( чотири ) грн. 25 коп.
сплаченого судового збору.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в дохід
держави з кожного по 527 грн. 41 коп.
судового збору.

В апеляційних скаргах ОСОБА_2 просить
рішення суду та додаткове рішення суду
скасувати та закрити провадження по
справі.

Апелянт вважає, що рішення суду
ухвалені з порушенням норм
матеріального та процесуального права
при неповно з'ясованих обставинах, що
мають значення для справи, а висновки
суду не відповідають дійсним
обставинам справи. Вважає, що ЦПК
України не передбачено "Колективного
звернення" з позовом до суду. ОСОБА_3 з
самостійним позовом до суду не
зверталась, а відтак у суду першої
інстанції не було правових підстав для
розгляду справи по суті. Крім того
вважає, що він успадкував спірне
будинковолодіння на законних
підставах.

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення на підтримання та
заперечення скарги, дослідивши
матеріали справи та доводи апеляційних
скарг, колегія суддів вважає, що такі
задоволенню не підлягають.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 10, 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, будинковолодіння по
АДРЕСА_1 належало подружжю ОСОБА_11 та
ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_11 На
час його смерті в спірному
будинковолодінні проживала його
дружина ОСОБА_12 та діти: ОСОБА_9 і
ОСОБА_5, які й прийняли спадщину у
відповідності до вимог закону.
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_12, спадщину
після смерті якої прийняла її дочка
ОСОБА_9, яка проживала з спадкодавцем на
час її смерті. ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9
померла. На час її смерті разом з нею в
спірному будинковолодінні проживали
її дочки ОСОБА_3 та ОСОБА_10 Остання на
спадщину після смерті матері не
претендує, про що подала відповідну
заяву.

В 2006 році ОСОБА_2 звернувся в суд з
позовом до Червоноградського ДПІ про
надання додаткового строку на
прийняття спадщини після смерті батька
ОСОБА_11 Даний позов рішенням
Червоноградського міського суду
Львівської області від 05 травня 2006 року
задоволено. В подальшому ОСОБА_2
оформив спадщину на спірне
будинковолодіння та відчужив його
своєму синові ОСОБА_4 на підставі
договору дарування від 11 червня 2009
року.

Рішенням Червоноградського міського
суду від 05 травня 2006 року було
оскаржено ОСОБА_3 та скасовано ухвалою
апеляційного суду Львівської області
від 29 червня 2010 року, а справу
направлено на новий розгляд при якому
рішенням Червоноградського міського
суду Львівської області від 23 грудня 2011
року відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні
позову. Дане рішення залишено без змін
ухвалою апеляційного суду Львівської
області від 10 травня 2012 року. Судом
першої інстанції вірно застосовано
норми матеріального права, зокрема
положення статей ЦК УРСР в редакції 1963
року та ЦК України в редакції 2003 року,
правильно визначено спадкову масу та
черговість спадкоємців.

Задовільняючи позовні вимоги ОСОБА_3 та
визнаючи недійсним свідоцтво про право
на спадщину за законом видане на ім"я
ОСОБА_2 та скасовуючи державну
реєстрацію на нерухоме майно, суд
першої інстанції вірно виходив з того,
що зазначене свідоцтво видане
нотаріальною конторою на підставі
рішення суду, яким було визнано ОСОБА_2
додатковий термін на прийняття
спадщини. А оскільки дане рішення суду
скасоване, а іншим рішенням суду ОСОБА_2
відмовлено у наданні додаткового
терміну для подачі заяви про прийняття
спадщини, то і відповідно відсутні
правові підстави для видачі йому
свідоцтво про спадщину на спадкове
майно після смерті батька.

Оскільки ж ОСОБА_2 не був належним
власником спірного майна, тому і не мав
законних підстав для його відчуження.
Договір дарування спірного
будинковолодіння укладено з
порушенням ст. ст. 203, 205, 215 ЦК України і
такий правомірно визнано судом
недійсним.

Що ж стосується ОСОБА_3, то після смерті
її діда та бабці: ОСОБА_11 та ОСОБА_12,
спірне майно успадкувала дочка
останніх ОСОБА_9, яка являється мамою
позивачки, і після її смерті спадщину
прийняла позивачка (при тому, що інша
позивачка - ОСОБА_10 відмовилась від
своїх спадкових прав).

А відтак суд на законних підставах
визнав за нею право власності на спірне
майно в порядку спадкування.

Судом вірно встановлені фактичні
обставини справи, правильно
застосований матеріальний закон та
дотримана процедура розгляду
передбачена ЦПК України.

Додатковим рішенням у відповідності до
ст. 220 ЦПК України вирішено питання
судових витрат з врахуванням
вирішеного по суті спору.

Доводи апеляційних скарг не
спростовують висновків суду. А тому,
колегія суддів не вбачає підстав для
задоволення таких та скасування
рішень.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч. 1 п. 1, 308 ч.1, 314 ч. 1
п. 1, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Червоноградського міського
суду Львівської області від 04 липня 2013
року та додаткове рішення цього ж суду
від 26 листопада 2013 року - залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили.

Головуючий:

Судді: