справа № 462/7360/13-ц
УХВАЛА

06 серпня 2014 року
м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова у
складі:

Головуючого судді Галайко Н.М.

при секретарі Фрейдун А.М.

розглянувши у судовому засіданні в м.
Львові цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Львівської міської ради,
треті особи управління Держкомзему,
Львівське обласне комунальне
підприємство Львівської обласної ради
"Бюро технічної інвентаризації та
експертної оцінки", державний нотаріус
5-ої Львівської державної нотаріальної
контори Юнко М.Т. про визнання права
власності та скасування ухвали
Львівської міської ради,

в с т а н о в и в:

В провадженні Залізничного районного
суду м. Львова знаходиться цивільна
справа за позовом ОСОБА_1 до Львівської
міської ради, треті особи управління
Держкомзему, Львівське обласне
комунальне підприємство Львівської
обласної ради "Бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки",
державний нотаріус 5-ої Львівської
державної нотаріальної контори Юнко
М.Т. про визнання права власності та
скасування ухвали Львівської міської
ради.

Позивач просить суд визнати право
власності за ОСОБА_1 на земельну
ділянку площею 0,0530 га., на АДРЕСА_1;
скасувати ухвалу Львівської міської
ради № 3171 «Про затвердження переліку
земельних ділянок, призначених для
продажу у власність або права оренди на
аукціонах» від 28.01.10р., де виключити з
вказаного переліку земельних ділянок
ділянку площею 0,0530 га на АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник
позивача - ОСОБА_3 заявив клопотання, в
якому просить суд накласти арешт а
земельну ділянку площею 0,0530 га на
АДРЕСА_1.

В обгрутування заявленого клопотання,
представник позивача покликається на
те, що оскільки земельна ділянка може
бути незаконно відчуженою на користь
інших осіб, то існує досить висока
імовірність того, що відповідач може в
будь-який момент здійснити таке
незаконне відчуження, що може знано
утруднити або взагалі зробити
неможливим виконання рішення суду.

Проаналізувавши матеріали справи,
приходжу до переконання, що заява
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Виходячи з засад диспозитивності
цивільного судочинства, відповідно до
частини 1 статті 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до ЦПК
України, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь в справі.

Пленум ВСУ України у п. 4 Постанови "Про
практику застосування судами
цивільно-процесуального законодавства
при розгляді заяв про забезпечення
позову" №9 від 22 грудня 2006 року з метою
правильного застосування норм закону
роз'яснив, що розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір і існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову,
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

За змістом ст. 152 ЦПК України заходи
забезпечення позову застосовуються
для того, щоб гарантувати виконання
можливого рішення суду і повинні
застосовуватися у разі необхідності,
оскільки безпідставне звернення до
таких дій може привести до порушення
прав і законних інтересів інших осіб,
учасників процесу.

З огляду на вищенаведене та беручи до
уваги те, що між сторонами дійсно виник
спір, предметом якого визнання права
власності на земельну ділянку,
представником позивача обґрунтовано
наведено припущення про те, що невжиття
заходів забезпечення позову може в
майбутньому утруднити чи зробити
неможливим виконання судового рішення
у справі та, як вбачається з матеріалів
справи, призвести до порушення його
прав та законних інтересів. Також,
враховуючи те, що вид забезпечення
позову запропонований позивачем у
заяві про забезпечення позову є
співмірним із заявленими позивачем
позовними вимогами, суд прийшов до
висновку, що вказане клопотання слід
задоволити, вжити заходи забезпечення
позову шляхом накладення.

Керуючись ст. ст. 151, 152, 153, ч. 2 ст. 197,
ст.ст. 209, 210 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Клопотання представник позивача про
забезпечення позову,- задоволити.

накласти арешт а земельну ділянку
площею 0,0530 га на АДРЕСА_1.

Надати органу, що здійснює виконання
ухвали суду наступні відомості:

стягувач:

ОСОБА_1, АДРЕСА_1

Боржник:

Львівська міська рада, м. Львів, пл..
Ринок, 1, 79006

Копію ухвали суду направити у Відділ
державної виконавчої служби
Залізничного районного управління
юстиції м. Львова для виконання.

Ухвала набирає законної сили в день її
проголошення - 06 серпня 2014 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню в
порядку, встановленому для виконання
судових рішень.

Строк пред'явлення ухвали до виконання
- один рік з дати її постановлення.

Копію ухвали суду після її виконання
направити сторонам у справі.

Ухвала може бути оскарженою в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Львівської області протягом п'яти
днів з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Оскарження ухвали про забезпечення
позову не зупиняє її виконання.

Суддя
(підпис)

З оригіналом згідно

Суддя
Галайко Н.М.