Справа № 171/1508/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем
України

06 жовтня 2014 року Апостолівський
районний суд Дніпропетровської
області в складі:

головуючого - судді Чумак
Т.А.

при секретарі Жандарук
В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Апостолове
Дніпропетровської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визначення місця проживання
малолітньої дитини,

встановив:

Позивач звернувся до суду із
зазначеним позовом до ОСОБА_2 про
визначення місця проживання дитини,
посилаючись на те, що від сумісного
проживання з відповідачем має сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. З моменту
народження до січня 2014 року син
проживав з ним, відповідачка проживала
окремо, оскільки утворила іншу сім»ю,
має малолітню дитину. У січні 2014 року
відповідач забрала сина, оформила до
школи за місцем свого проживання.
Вважає, що дії відповідачки суперечать
інтересам дитини, тому з метою
забезпечення належних умов для
проживання, належного виховання та
розвитку дитини просить визначити
постійне місце проживання дитини разом
з ним.

В судовому засіданні позивач
позов підтримав з підстав, викладених у
позовній заяві.

Відповідач проти позову
заперечує з тих підстав, що після
розлучення з позивачем за домовленістю
з матір»ю позивача син ОСОБА_3
залишився проживати з позивачем,
оскільки їй необхідно було
працевлаштуватися. Періодично вона
забирала сина до себе, крім того, вона
постійно брала участь в утриманні сина
та його вихованні. У січні 2014 року вона
забрала сина на канікули і після цього
син залишився проживати з нею, вона
його оформила до школи, для сина
створені всі умови для проживання та
навчання. Вважає, що дитина повинна
проживати з нею, оскільки вона має
можливість забезпечити їй належний
догляд та утримання. Просить відмовити
позивачу у позові.

Представник служби у справах
дітей Апостолівської РДА вважає, що
позивачу необхідно відмовити у позові,
оскільки підстав для визначення місця
проживання дитини разом з батьком не
має.

Заслухавши пояснення сторін,
представника позивача, представника
служби у справах дітей Апостолівської
РДА, дослідивши матеріали справи,
заслухавши малолітнього ОСОБА_3,
оцінивши наявні у справі докази, суд
приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 народився
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, його батьками є
ОСОБА_1 і ОСОБА_2, яка після реєстрації
шлюбу 31.07.2012 року змінила прізвище на
«ОСОБА_2».

Згідно довідки, виданої
завідувачем Високопільського
ясла-садка, ОСОБА_3 відвідував вказаний
садок з 10.09.2007 року по 30.05.2010 року.

З 01.09.2010 року по 13.01.2014 року ОСОБА_3
навчався у Високопільській ЗОШ.

ОСОБА_3 з дня народження
зареєстрований в АДРЕСА_1, за місцем
реєстрації позивача.

З акту обстеження
матеріально-побутових умов від 02.04.14
року встановлено, що позивач проживає в
АДРЕСА_1 власником житла є його мати
ОСОБА_6, займане житлове приміщення має
задовільний стан, наявна окрема
кімната для дитини.

За місцем проживання позивач
характеризується позитивно,
займається тимчасовими заробітками.

З характеристики малолітнього
ОСОБА_3 встановлено, що він навчається у
4-му класі школи № 57 м. Кривого Рогу з
січня 2014 року, мати багато приділяє
уваги навчанню та вихованню сина,
систематично відвідує школу, контролює
виконання домашніх завдань.

З акту обстеження
матеріально-побутових умов від 10.04.11
року встановлено, що відповідач
проживає в АДРЕСА_2 займане житлове
приміщення має задовільний стан, в
сім»ї створені всі умови для
нормального виховання та розвитку
дитини.

Відповідач працевлаштована, на
даний час перебуває у відпустці по
догляду за дитиною.

Відповідно до висновку виконкому
Жовтневої районної у місті ради м.
Кривий Ріг малолітній ОСОБА_3 має
проживати разом з матір»ю, оскільки це
відповідає його інтересам.

В судовому засіданні ОСОБА_3
пояснив, що хоче проживати разом з
матір»ю.

Відповідно до частин 7, 8 та 9
статті 7 СК України дитина має бути
забезпечена можливістю здійснення її
прав, установлених Конституцією
України, Конвенцією про права дитини,
іншими міжнародними договорами
України, згода на обов'язковість яких
надана Верховною Радою України.
Регулювання сімейних відносин має
здійснюватися з максимально можливим
урахуванням інтересів дитини. Сімейні
відносини регулюються на засадах
справедливості, добросовісності та
розумності, відповідно до моральних
засад суспільства. Якщо батько та мати,
які проживають окремо, не дійшли згоди
щодо того, з ким із них буде проживати
дитина, спір між ними може вирішуватися
органом опіки та піклування або судом.
Під час вирішення спору щодо місця
проживання малолітньої дитини
беруться до уваги ставлення батьків до
виконання своїх батьківських
обов'язків, особиста прихильність
дитини до кожного з них, вік дитини,
стан її здоров'я та інші обставини, що
мають істотне значення. Орган опіки та
піклування або суд не можуть передати
дитину для проживання з тим із батьків,
хто не має самостійного доходу,
зловживає спиртними напоями або
наркотичними засобами, своєю
аморальною поведінкою може зашкодити
розвиткові дитини ( ч.ч.1-2 ст. 161 СК
України).

Статтею 5 Протоколу № 7 до
Конвенції про захист прав людини та
основних свобод закріплено рівні
цивільні права та обов'язки кожного з
подружжя у відносинах між собою і зі
своїми дітьми та зазначено, що ця
стаття не перешкоджає державам вживати
таких заходів, що є необхідними в
інтересах дітей.

Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції
про права дитини, ратифікованої
постановою ВР УРСР від 27.02.91 року №
789-Х11, в усіх діях щодо дітей, незалежно
від того, здійснюються вони державними
чи приватними установами, що
займаються питаннями соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини.

У Декларації прав дитини,
прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20
листопада 1959 року (принцип 6),
проголошено, що дитина для повного і
гармонійного розвитку її особистості
потребує любові і розуміння. Вона має,
коли це можливо, рости під опікою і
відповідальністю своїх батьків і в
усякому випадку в атмосфері любові і
моральної та матеріальної
забезпеченості; малолітня дитина не
повинна, крім тих випадків, коли є
виняткові обставини, бути розлучена зі
своєю матір'ю.

Оцінивши наявні у справі докази у
їх сукупності, суд приходить до
висновку, що між сторонами у справі
виникли непорозуміння, які носять
особистий характер, у зв'язку з чим
загострились взаємовідносини між
відповідачем та позивачем. Така
ситуація в їх відносинах не дає
можливості мирним шляхом вирішити
питання про визначення місця
проживання малолітньої дитини, яке
мало би влаштовувати кожну із сторін по
справі та враховувати при цьому
інтереси малолітньої дитини.

З огляду на викладене, суд дійшов
висновку, що вимоги позивача щодо
визначення місця проживання
малолітньої дитини разом з ним, на його
утриманні та вихованні є
необґрунтованими та такими, що не
знайшли своє підтвердження під час
розгляду даної справи, оскільки
законних підстав для розлучення
малолітньої дитини з матір'ю -
відповідачем по справі не встановлено,
тому позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню
не підлягають.

Керуючись ст. ст. 10,11, 60, 209, 213, 215, 218 ЦПК
України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визначення місця проживання
малолітньої дитини відмовити.

Повний текст рішення виготовлено 10
жовтня 2014 року.

На рішення може бути подана
апеляція в Апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Апостолівський районний суд протягом 10
днів з дня його проголошення. Особи,
які брали участь у розгляді справи, але
не були присутні під час проголошення
судового рішення, мають право подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Суддя:Т. А. Чумак