справа № 562/1592/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

"09" жовтня 2014 р.

Здолбунівський районний суд
Рівненської області

у складі: головуючого судді
Кушніра О.Г.,

при секретарі Парфенюк
Т.А.,

з участю позивача ОСОБА_1,

її представника-адвоката ОСОБА_2,

представника відповідача
Загорської О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Здолбунові
Рівненської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Здолбунівської
центральної районної лікарні
Рівненської області про поновлення на
роботі, стягнення середнього заробітку
за час вимушеного прогулу та моральної
шкоди, -

в с т а н о в и в:

У поданій в суд заяві позивач ОСОБА_1
просить поновити її на посаді
завідуючої акушерсько-гінекологічним
відділенням Здолбунівської
центральної районної лікарні, стягнути
на її користь заробітну плату за час
вимушеного прогулу та моральну шкоду в
сумі 29000 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач
покликається на те, що вказані у наказі
№34-к від 08 травня 2014 року про її
звільнення з роботи за п.3 ч.1 ст.40 КЗпП
України накази не свідчать про
допущення нею систематичного
невиконання обов'язків, передбачених
трудовим договором, оскільки не
вказано, які вимоги посадової
інструкції вона порушила. Всупереч
ст.149 КЗпП України 08 травня 2014 року вона
була притягнута до різних видів
дисциплінарного стягнення за один
проступок - догани та звільнення, яке
відбулось без попередньої згоди
виборного органу первинної
профспілкової організації, а тому має
бути поновлена на роботі та за весь час
вимушеного прогулу їй має бути
виплачена заробітна плата.
Безпідставним звільненням з роботи їй
завдана моральна шкода, яка полягає у
приниженні її честі, гідності та
ділової репутації, перенесених
страждань та переживань, втраті
нормальних життєвих зв'язків засобів
до існування, що вимагає від неї
додаткових зусиль для організації
свого життя.

У судовому засіданні позивач та її
представник позовні вимоги підтримали
повністю та з аналогічних мотивів.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнала та просить у
задоволені відмовити за їх
безпідставністю, мотивуючи тим, що
адміністрація лікарні діяла
відповідно до чинного законодавства.

Заслухавши пояснення сторін,
з'ясувавши обставини та дослідивши
матеріали справи, дійшов до наступних
висновків.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1
наказом №131 від 06 червня 1973 року
прийнята на посаду акушер-гінеколога
акушерсько-гінекологічного відділення
Здолбунівської центральної районної
лікарні, надалі наказом №8-к від 14 січня
1981 року призначена на посаду
завідуючої вказаним відділенням та
звільнена 08 травня 2014 року наказом №34-к
у зв'язку з систематичним невиконанням
трудових обов'язків згідно п.3 ст.40 КЗпП
України, що підтверджується записами
її трудової книжки.

Згідно п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України трудовий
договір, укладений на невизначений
строк, а також строковий трудовий
договір до закінчення строку його
чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом у випадках систематичного
невиконання працівником без поважних
причин обов'язків, покладених на нього
трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку,
якщо до працівника раніше
застосовувалися заходи
дисциплінарного чи громадського
стягнення.

З роз'яснень, які містяться в п.23
постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про практику розгляду судами
трудових спорів» № 9 від 06 листопада 1992
року вбачається, що за передбаченими п.3
ст.40 КЗпП підставами працівник може
бути звільнений лише за проступок на
роботі, вчинений після застосування до
нього дисциплінарного або
громадського стягнення за невиконання
без поважних причин обов'язків,
покладених на нього трудовим договором
або правилами внутрішнього трудового
розпорядку. У таких випадках
враховуються ті заходи
дисциплінарного стягнення, які
встановлені чинним законодавством і не
втратили юридичної сили за давністю
або зняті достроково (ст.151 КЗпП), і ті
громадські стягнення, які застосовані
до працівника за порушення трудової
дисципліни у відповідності до
положення або статуту, що визначає
діяльність громадської організації, і
з дня накладення яких до видання наказу
про звільнення минулого не більше
одного року.

З наказу №34-к від 08 травня 2014 року
вбачається, що завідувача
акушерсько-гінекологічним відділенням
ОСОБА_1 звільнено із займаної посади 08
травня 2014 року на підставі п.3 ч.1 ст.40
КЗпП України у зв'язку з систематичним
невиконанням обов'язків, передбачених
трудовим договором.

На підтвердження обставин
систематичного невиконання позивачем
передбачених трудовим договором
обов'язків відповідач у наказі №34-к
покликається на накази №140 від 03 грудня
2013 року та №54 від 08 травня 2014 року, яким
завідувачу акушерсько-гінекологічним
відділенням ОСОБА_1 оголошено догани,
та наказ №45 від 15 квітня 2014 року, яким
останній вказується на незадовільну
організацію роботи у відділенні
акушерсько-гінекологічним
відділенням.

Відповідно до посадової інструкції
завідувача акушерсько-гінекологічним
відділенням Здолбунівської ЦРЛ ОСОБА_1,
затвердженої головним лікарем 16
березня 2009 року, остання зобов'язана
організовувати
лікувально-профілактичну та
адміністративно-господарську
діяльність відділення, забезпечувати
надання якісної медичної допомоги
населенню, здійснювати заходи щодо
забезпечення належних
санітарно-гігієнічних умов
функціонування відділення,
здійснювати контроль за правильним
веденням медичної документації, а
також несе відповідальність за стан
роботи відділення та рівня медичного
обслуговування хворих.

Наказом №140 від 03 грудня 2013 року
завідувачу акушерсько-гінекологічним
відділенням ОСОБА_1 оголошено догану за
допущені помилки у ведені пологів,
оформленні історії пологів, внаслідок
чого народилася дитина з дихальними
розладами та розладами ЦНС.

З цим наказом від 03 грудня 2013 року
ОСОБА_1 не погодилася та у пояснюючій
вказала, що зауваження по веденню
історій пологів врахує та обіцяла
виправитися.

Проте, вина ОСОБА_1 у вчиненні
проступку, за який остання 03 грудня 2013
року понесла дисциплінарне стягнення у
вигляді догани за неналежне виконання
обов'язків, покладених на неї трудовим
договором, підтверджується протоколом
засідання клініко-експертної комісії
Здолбунівської ЦРЛ від 02 грудня 2013
року, відповідно до якого комісією
рекомендовано розглянути питання про
відповідність займаної посади
завідуючої відділенням ОСОБА_1

Указані висновки підтвердив допитаний
у судовому засіданні як свідок ОСОБА_4,
голова указаної вище
клініко-експертної комісії.

За порушення трудової дисципліни
відповідно до положень ст.147 КЗпП
України до працівника може бути
застосовано тільки один з таких
заходів стягнення: догана, звільнення
або інші дисциплінарні стягнення,
передбачені законодавством, статутами
і положеннями про дисципліну для
окремих категорій працівників.

Наказом №45 від 15 квітня 2014 року «Про
дисциплінарне стягнення на лікаря
акушер-гінеколога ОСОБА_5» завідувачу
акушерсько-гінекологічним відділенням
ОСОБА_1 вказано на незадовільну
організацію роботи у відділені у
зв'язку з допущеними порушеннями у
спостереженні за вагітною та веденні
пологів, яке призвело до передчасних
пологів.

Суд погоджується, що вказаним вище
наказом до позивача ОСОБА_1
дисциплінарне стягнення не
застосовано, проте викладені у ньому
обставини свідчать про неналежне
виконання останньою своїх посадових
обов'язків завідуючої
акушерсько-гінекологічним
відділенням.

Наказом №54 від 08 травня 2014 року ОСОБА_1
та іншим лікарям-акушер-гінекологам
оголошено догану за неналагоджену
роботу у відділенні, що призвело до
виявлених комісією на виконання наказу
управління охорони здоров'я
Рівненської облдержадміністрації від
14 квітня 2014 року №111 «Про проведення
перевірки рівня надання
акушерсько-гінекологічної допомоги в
Здолбунівській ЦРЛ» недоліків, а саме:
обстеження вагітних та гінекологічних
хворих проводилася не в повному обсязі,
відсутні підписи пацієнток в
інформованих заходах на гінекологічні
операції, які 100% проводяться районним
акушер-гінекологом, а також не виявлено
свідчень експертної оцінки історій
хвороб, розборів важких клінічних
випадків, занять з лікарями
акушер-гінекологами, навчальних
тривоги, що передбачено
функціональними обов'язками
завідуючого акушерсько-гінекологічним
відділенням та районного
акушер-гінеколога.

За висновками указаної комісії
спеціалістів організацію
акушерсько-гінекологічної служби
Здолбунівького району визнано такою,
що потребує суттєвого покращення,
рекомендовано розглянути питання щодо
відповідності вимогам та положенням
функціональних обов'язків ОСОБА_1

А тому, застосування до працівника
дисциплінарного стягнення у вигляді
догани з подальшим одночасним
прийняттям відповідачем рішення
розірвати трудовий договір з підстав,
передбачених п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України,
при наявності дисциплінарного
стягнення, яке не втратило юридичної
сили за давністю та не знято
достроково, є зайвим.

З листа Територіальної державної
інспекції з питань праці у Рівненській
області від 25 червня 2014 року та наданих
відповідачем наказів вбачається, що до
позивача ОСОБА_1 наказами від 30 липня 2012
року №89, від 28 грудня 2012 року №139, від 18
березня 2013 року №52, від 03 грудня 2013 року
№140 застосовувалися заходи
дисциплінарного впливу у вигляді
догани за допущені організаційні
недоліки у роботі пологового
відділення, послаблення контролю за
моніторингом вагітних з високою групою
ризику тощо, що свідчить про
систематичне невиконання працівником
покладених на неї трудовим договором
обов'язків.

Указані вище дисциплінарні стягнення
відповідно до вимог ст.151 КЗпП України
не є погашеними чи знятими достроково,
правомірність застосування яких
позивачем належними доказами не
спростовано.

Згідно виписки з протоколу №7 від 06
січня 2011 року за заявою ОСОБА_1 останню
виключено з членів профспілки медичних
працівників Здолбунівської ЦРЛ, що не
заперечується позивачем.

А відповідно до п.5 ч.1 ст.43-1 КЗпП України
розірвання трудового договору з
ініціативи власника або
уповноваженого ним органу без згоди
виборного органу первинної
профспілкової організації
(профспілкового представника)
допускається у випадках звільнення
працівника, який не є членом первинної
профспілкової організації, що діє на
підприємстві, в установі, організації.

З огляду на вище викладене, суд дійшов
до висновку, що підстави для поновлення
на роботі ОСОБА_1 відсутні, а тому у
задоволення позовних вимог слід
відмовити повністю.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57- 60, 79, 88, 212 - 215 ЦПК
України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Здолбунівської центральної районної
лікарні Рівненської області про
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та моральної шкоди відмовити
повністю.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Рівненської області
шляхом подачі через Здолбунівський
районний суд Рівненської області
апеляційної скарги протягом 10 /десяти/
днів з дня проголошення рішення, а
особами, які не були присутні під час
проголошення судового рішення у той же
строк із дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Текст повного рішення виготовлено 13
жовтня 2014 року.

Суддя: