АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 789/1092/14Головуючий у 1-й
інстанції Ромазан В.В. Провадження №
22-ц/789/1092/14 Доповідач - Демкович
У Х В А Л А

18 вересня 2014 р.

Колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Тернопільської області в складі:

головуючого - Демковича Ю.Й.

суддів - Хома М. В., Загорський О. О.,

при секретарі - Танцюра О.В.

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Тернопільської області у складі:

головуючого судді Демковича Ю.Й.,

суддів Хоми М.В., Загорського О.О.,

при секретарі Танцюрі О.В.,

з участю апелянта,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Тернополя

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Тернопільського
міськрайонного суду від 20 серпня 2014
року щодо перегляду у зв'язку з
нововиявленими обставинами рішення
Тернопільського міськрайонного суду
від 17 серпня 2011 року

по справі за позовом ОСОБА_1

до Тернопільської міської ради /надалі
«Рада»/ Тернопільського бюро технічної
інвентаризації /надалі «БТІ»/,

третьої особи - товариства з обмеженою
відповідальністю «Українська торгова
компанія» /надалі «Товариство»/

про визнання права власності,

ВСТАНОВИЛА:

21.08.14 апелянт звернувся зі скаргою на
ухвалу суду першої інстанції від 20.08.14,
вважаючи, що вона постановлена з
порушенням норм процесуального права,
просить її скасувати та прийняти нове
рішення, яким задовольнити заяву про
перегляд рішення Тернопільського
міськрайонного суду від 17 серпня 2011
року за нововиявленими обставинами.

Порушення вбачає в тому, що суд неповно
та неналежно з'ясував обставини справи,
а саме: не взяв до уваги постанову
Тернопільського міськрайонного суду
від 20.10.11, яка залишена без змін ухвалою
Львівського апеляційного
адміністративного суду від 05.03.13, якою
визнано протиправною бездіяльність
відповідача щодо не розгляду питання
про надання ОСОБА_1 у користування
земельної ділянки по АДРЕСА_1 для
обслуговування магазин продовольчих
товарів площею 63,9 м кв.

Ухвалою Тернопільського
міськрайонного суду від 20.08.14 заяву
ОСОБА_1 про перегляд рішення суду
залишено без задоволення.

У суді апеляційної інстанції апелянт
підтримав скаргу, пославшись на мотиви
зазначені в ній.

Заслухавши учасника судового процесу,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що скаргу слід відхилити
з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу, суд першої
інстанції виходив із того, що наведенні
заявником обставини не є
нововиявленими. При цьому суд зазначив,
що постанова Тернопільського
міськрайонного суду від 20.11.11, якою
визнано протиправною бездіяльність
Тернопільської міської ради щодо не
розгляду питання про надання ОСОБА_1
дозволу на складання проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки за адресою АДРЕСА_1 та
погодження реконструкції павільйону
за вказаною адресою не є нововиявленою
обставиною, оскільки судом під час
розгляду справи за позовом ОСОБА_1, про
визнання права власності на згадану
будівлю досліджувались наведені
позивачем обставини та докази, у тому
числі його звернення до органу
місцевого самоврядування щодо
узаконення самочинно збудованого
нерухомого майна та відведення
земельної ділянки.

Із такими висновками судова колегія
погоджується з огляду на наступне.

Рішенням Тернопільського
міськрайонного суду від 17.09.11
відмовлено у задоволенні позову у
цивільній справі за вимогами ОСОБА_1 до
Ради, БТІ, третьої особи - Товариства,
про визнання права власності на
будівлю по АДРЕСА_1.

14.04.14 ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою
про перегляд вище зазначеного рішення
у зв'язку з нововиявленими обставинами.

В обґрунтування вимог посилається на
те, що судом у зазначеному рішенні
констатовано, що він здійснив
реконструкцію павільйону під магазин
продовольчих товарів по АДРЕСА_1, однак
суд зазначив, що через відсутність
обов'язкової умови для визнання права
власності на самочинне збудоване
майно, як от: надання позивачу
земельної ділянки у встановленому
порядку під уже збудоване майно, не дає
підстав для визнання за ОСОБА_1 права
власності на самочинно збудоване
нерухоме майно,

20.10.11 постановою Тернопільського
міськрайонного суду, залишеною без
змін ухвалою Львівського апеляційного
адміністративного суду від 05.03.1. у
справі за його позовом до Ради про
визнання протиправною бездіяльність
та зобов'язання вчинити певні дії,
визнано протиправною бездіяльність
Тернопільської міської ради щодо не
розгляду питання про надання ОСОБА_1
дозволу на складання проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки за згаданою адресою та
погодження реконструкції павільйону.
Зобов’язано Раду розглянути на
першому пленарному засіданні питання
про надання ОСОБА_1 дозволу на
складання проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки та
погодження реконструкції павільйону.

Заявник вказав, що зазначені обставини
на час розгляду справи існували, однак
вони не могли бути відомі заявникові,
так як постанова Тернопільського
міськрайонного суду була прийнята
20.10.11, і вона є істотною для розгляду
справи тому, що врахування їх судом
мало б наслідком прийняття іншого
судового рішення. Протиправна
бездіяльність міської ради не дала
змоги заявнику своєчасно довести Раді,
що куплений ним павільйон по вул.
Київській, 9а був спорудою, і своєчасно
дати можливість провести
реконструкцію споруди і її погодження,
що повинно було б привести до законної
видачі виконавчим комітетом
Тернопільської міської ради рішення на
видачу Тернопільським БТІ права
власності на будівлю.

Відповідно до ч.2 ст. 361 ЦПК України,
підставами для перегляду рішення,
ухвали суду чи судового наказу у
зв'язку з нововиявленими обставинами є:
1) істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи; 2) встановлені вироком суду, що
набрав законної сили, завідомо
неправдиві показання свідка, завідомо
неправильний висновок експерта,
завідомо неправильний переклад,
фальшивість документів або речових
доказів, що потягли за собою ухвалення
незаконного або необґрунтованого
рішення; 2-1) встановлення вироком суду,
що набрав законної сили, вини судді у
вчиненні злочину, внаслідок якого було
ухвалено незаконне або необґрунтоване
рішення;3) скасування судового рішення,
яке стало підставою для ухвалення
рішення чи постановлення ухвали, що
підлягають перегляду; 4) встановлена
Конституційним Судом України
неконституційність закону, іншого
правового акта чи їх окремого
положення, застосованого судом при
вирішенні справи, якщо рішення суду ще
не виконане.

Нововиявлені обставини - це юридичні
факти, які мають істотне значення для
розгляду справи та існували на час
розгляду справи, але не були і не могли
бути відомі заявнику, а також
обставини, які виникли після набрання
судовим рішенням законної сили та
віднесені законом до нововиявлених
обставин

Постановляючи ухвалу про залишення
заяви без задоволення, суд першої
інстанції виходив із того, що наведені
у заяві обставини не можуть вважатись
нововиявленими обставинами, оскільки
були відомі на момент розгляду справи
та досліджувались в ході судового
розгляду справи, участь в якому брав
заявник, що потягли за собою ухвалення
незаконного або необґрунтованого
рішення.

Згідно із роз'ясненнями, викладеними у
постанові Пленуму ВСС України «Про
застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами» № 4 від
30.03.12, необхідними умовами
нововиявлених обставин, визначених п.п.
1, 2 ч. 2 ст. 361 ЦПК, є те, що вони існували
на час розгляду справи; ці обставини не
могли бути відомі заявникові на час
розгляду справи; вони входять до
предмета доказування у справі та
можуть вплинути на висновки суду про
права та обов'язки осіб, які беруть
участь у справі.

Із матеріалів справи вбачається, що
судом першої інстанції при розгляді
вказаного спору про визнання права
власності на самочинне будівництво
досліджувалися питання наявності у
позивача (заявника) прав на земельну
ділянку, відведену для будівництва та
обслуговування об'єкта нерухомості, й
установлено, що таке право у нього
відсутнє.

У відповідності до ч. 3 ст. 376 ЦК України,
право власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнане за особою, яка здійснила
самочинне будівництво на земельній
ділянці, що не була їй відведена для
цієї мети, за умови надання земельної
ділянки у встановленому порядку особі
під уже збудоване нерухоме майно.

Тобто, основною умовою для визнання
судом права власності на самочинне
будівництво, як у даному випадку, є
надання позивачу земельної ділянки.

Судом при винесенні рішення від 17.08.11
досліджувалася вказана обставина й
було враховано, що власник землі - Рада
не надавала позивачу ділянки під
обслуговування реконструйованої
споруди.

Підсумувавши вище наведене судова
колегія приходить до висновку, що судом
вірно застосовані норми матеріального
та процесуального права й підстав для
скасування ухвали, з мотивів, наведених
у скарзі - не вбачає.

Керуючись ст. ст. 218, 303, 304, 307, 312, 315 ЦПК
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛИ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Ухвалу Тернопільського
міськрайонного суду від 20 серпня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржене безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у касаційному порядку протягом
двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Ю.Й. Демкович