РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/473/14-ц

провадження у справі № 2/0285/400/14

17 липня 2014 року
м.
Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд
Житомирської області в складі:

головуючої судді……………Савицької Л. Й.

при секретарі………………..Дуяновій Г. Г.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
цивільну справу

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_3, третя особа - управління
Держземагенства у
Новоград-Волинському районі

про визнання неправомірною відмови від
погодження встановлених меж суміжної
земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2014 року позивач звернулася до
суду з позовом до відповідача, в якому
просила визнати відмову в погодженні
встановлених меж суміжної земельної
ділянки неправомірною, такою що надає
можливість подальшого виготовлення
технічної документації на суміжну
земельну ділянку без погодження з
відповідачем.

В обґрунтування своїх вимог зазначила,
що вона є власником 54/100 ідеальних
частин житлового будинку за адресою
АДРЕСА_1. Рішенням сесії
Новоград-Волинської міської ради № 427
від 30.05.2013 року їй було надано
відповідний дозвіл на виготовлення
технічної документації із землеустрою
на земельну ділянку орієнтовною площею
0,0540 га. Для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд.

На підставі рішення сесії нею було
замовлено виконання технічної
документації ТОВ «Терра Лекс+». Однак
оформити документацію щодо складання
державного акту вона не може, оскільки
ОСОБА_3 чинить перешкоди в оформленні
документів на приватизацію шляхом
необґрунтованої відмови у підписанні
акту встановлення та погодження меж
земельної ділянки в натурі.

Позивач та її представник в судове
засідання не прибули. В заяві до суду
представник позивача просить справу
розглянути у його відсутності, позовні
вимоги підтримав повністю з підстав,
зазначених в позові, просить їх
задовольнити.

Відповідач та її представник в судове
засідання не прибули, надіслали до суду
заяву про розгляд справи без їх участі,
позов не визнають, просять відмовити в
його задоволенні.

Представник третьої особи в судове
засідання не прибув. Про час та місце
судового розгляду був повідомлений
вчасно та належним чином, однак про
причини неявки суду не повідомив.

Дослідивши матеріали справи та надані
докази, суд приходить до наступного
висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є
власником 54/100 ідеальних частин
житлового за адресою АДРЕСА_1 на
підставі договору купівлі-продажу від
22.09.2012 року.

Рішенням Новоград-Волинської міської
ради №427 від 30.05.2013р. їй було надано
дозвіл на виготовлення технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення (відновлення) меж
земельних ділянок для передачі у
власність орієнтовною площею 0,0540га.
для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських споруд.

Відповідно до копії протоколу
визначення та погодження зовнішніх меж
земельної ділянки в натурі від 24.10.2013
року відповідачка ОСОБА_3 відмовилась
підписати даний протокол.

Згідно ч.ч.2, 3 ст. 158 ЗК України виключно
судом вирішуються земельні спори з
приводу володіння, користування і
розпорядження земельними ділянками, що
перебувають у власності громадян і
юридичних осіб, а також спори щодо
розмежування територій сіл, селищ,
міст, районів та областей.

Органи місцевого самоврядування
вирішують земельні спори у межах
населених пунктів щодо меж земельних
ділянок, що перебувають у власності і
користуванні громадян, та додержання
громадянами правил добросусідства, а
також спори щодо розмежування меж
районів у містах.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 16 квітня 2004
року №7 «Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ» згідно
зі статтею 158 ЗК України суди
розглядають справи за спорами
про межі земельних ділянок, що
перебувають у власності чи
користуванні громадян-заявників, які
не погоджуються з рішенням органу
місцевого самоврядування чи органу
виконавчої влади з питань
земельних ресурсів. Зазначені спори
підлягають розгляду місцевими
судами незалежно від того,
розглядалися вони попередньо органом
місцевого самоврядування або органом
виконавчої влади з питань земельних
ресурсів чи ні. Рішення цих органів
щодо такого спору не може бути
підставою для відмови в прийнятті
заяви чи для закриття провадження в
порушеній справі.

Тобто, встановлення меж земельної
ділянки не є компетенцією суду.

Так, ні Земельним кодексом України, ні
Інструкцією про встановлення меж
земельних ділянок в натурі (на
місцевості) та їх закріплення межовими
знаками, затвердженою наказом
Держкомзему від 18.05.2010 р. № 376, не
передбачено жодної можливості
зобов'язати землекористувачів
суміжних ділянок погоджувати межі
земельних ділянок та не передбачені
правові наслідки їхньої відмови від
підписання акту, оскільки така
відмова не тягне за собою відмову у
встановленні меж земельної ділянки у
натурі (на місцевості) та закріплення
їх межовими знаками. Згідно вимог п.3.12
згаданої Інструкції, закріплення
межовими знаками меж земельної ділянки
в натурі (місцевості) може
здійснюватися за відсутності
власників (користувачів) суміжних
земельних ділянок у випадку їх
нез'явлення, якщо вони були належним
чином повідомлені про час проведення
вищезазначених робіт, про що
зазначається у акті прийомки-передачі
межових знаків на зберігання.

Згідно ст. 4 ЦПК України здійснюючи
правосуддя, суд захищає права, свободи
та інтереси фізичних осіб, права та
інтереси юридичних осіб, державні та
суспільні інтереси у спосіб,
визначений законами України.

Відповідно до ч.2 ст. 16 ЦК України
способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути: 1) визнання
права; 2) визнання правочину недійсним;
3) припинення дії, яка порушує право; 4)
відновлення становища, яке існувало до
порушення;5) примусове виконання
обов'язку в натурі; 6) зміна
правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8) відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; 9) відшкодування
моральної (немайнової) шкоди; 10)
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Заявлений у позовній заяві
позивачкою ОСОБА_2 спосіб захисту у
вигляді визнання відмови ОСОБА_3 в
погодженні встановлених меж суміжної
земельної ділянки неправомірною, такою
що надає можливість подальшого
виготовлення технічної документації
на суміжну земельну ділянку без
погодження з відповідачем, не
передбачений зазначеними нормами
матеріального права.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що у задоволенні позову
ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215ЦПК
України, ч.2 ст. 16 Цивільного кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
третя особа - управління
Держземагенства у
Новоград-Волинському районі про
визнання неправомірною відмови від
погодження встановлених меж суміжної
земельної ділянки відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Житомирської
області через Новоград-Волинський
міськрайонний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення або з дня
отримання його копії.

Головуюча
Л. Й. Савицька