Провадження № 760/5274/14-ц
Справа № 2-2667/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22 вересня 2014 року Солом`янський
районний суд м.Києва в складі:

головуючого-судді- Лозинської М.І.,

за участю секретарів - Панченко М.М.,
Цісельської А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру
аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2014 року представник
позивача звернулася до суду з даним
позовом до відповідача ОСОБА_2 про
зміну розміру аліментів, в якому
просила змінити розмір аліментів, які
стягуються з позивача ОСОБА_1
відповідно до рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 14.05.2007 року
на користь відповідача ОСОБА_2 на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, до його повноліття, у
розмірі ?? частини всіх доходів
позивача, а також встановити позивачу
розмір аліментів на користь ОСОБА_2 на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, до його повноліття, у
розмірі 500 грн., щомісячно, починаючи з
14.03.2014 року та до повноліття дитини.

В обґрунтування заявлених вимог
представник позивача посилається на
те, що сторони перебували в
зареєстрованому шлюбі з 20.11.1982 року,
який був розірваний відповідно до
рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 06.03.2008 року. Від шлюбу мають
неповнолітнього сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає з матір'ю.

Згідно рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 14.05.2007 року,
позивачем сплачуються аліменти на
утримання неповнолітнього сина,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до його
повноліття, у розмірі ? частини всіх
доходів позивача.

Крім того, відповідно до рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 15.06.2009 року позивачем сплачувалися
аліменти на утримання відповідача
ОСОБА_2 протягом трьох років, починаючи
з 17.03.2009 року, у розмірі ? частини всіх
доходів позивача, тобто до 17.03.2012 року
позивачем сплачувалася ? частина всіх
його доходів.

Як зазначає представник позивача,
за період з лютого 2013 року по липень 2013
року заробітна плата позивача складала
від 1 416,00 грн. до 4 711,00 грн., серпень -
вересень 2013 року позивач не працював, а
тому нарахування по сплаті аліментів
здійснювалося із середньої зарплати по
м. Києву, у листопаді - грудні 2013 року
його заробітна плата складала 2 733,00 грн.
щомісячно.

Представник позивача вказує, що
згідно листа ВДВС Солом'янського РУЮ у
м. Києві від 18.11.2013 року, у позивача
існує заборгованість по сплаті
аліментів за період з липня 2013 року, яка
розраховувалася виходячи із середньої
зарплати по м. Києву, яку позивач
фактично ніколи не отримував.

Зазначена заборгованість виникла у
зв'язку з тим, що серпень - вересень 2013
року позивач не працював, так як 31.12.2013
року втратив роботу та в теперішній час
не працює. Перешкодою для
працевлаштування сталося також те, що
05.02.2014 року у позивача трапилася травма
- закритий скалковий перелом шийки
лівої плечової кістки з незначним
зміщенням відламків, в зв'язку з чим він
позбавлений можливості працювати та
потребує тривалого лікування. Також у
позивача системні захворювання:
стенокардія напруги 11 ступеню,
кардіосклероз атеросклеротичний,
атеросклероз аорти та вінцевих
артерій, гіпертонічна хвороба 11
ступеню, високий додатковий ризик,
хронічний бронхіт, що систематично
потребує витрат для підтримання
життєдіяльності. Окрім того, позивач
допомагає матеріально своїм батькам:
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, та ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_4, які отримують лише пенсію
та потребують систематичного
лікування.

Крім того, ? частина кв. АДРЕСА_1
належить позивачу на праві власності,
але фактично всією квартирою
користуються його діти та відповідач, -
у своїй квартирі позивач фактично не
мешкає, але несе витрати на її
утримання.

Також представник позивача зазначає,
що неповнолітній син ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, має право на матеріальну
допомогу як інвалід дитинства, яка йому
була оформлена на підставі рішення ЛКК
КМПНД № 5 за № 905 від 25.12.2012 року до 26.02.2015
року, та відповідачу ОСОБА_2 призначена
державна соціальна допомога на
дитину-інваліда та надбавка по догляду
за дитиною до досягнення повноліття
дитини.

З огляду на викладене та враховуючи
стан здоров'я позивача, його травму від
05.02.2014 року, фактичну відсутність житла,
залишення у повному обсязі
користування його дітям та відповідачу
квартири АДРЕСА_1, відсутність у
позивача у теперішній час роботи та не
визначення терміну працевлаштування
за станом здоров'я, призначення
державної соціальної допомоги на
дитину та на догляд за нею (щомісячно
складає суму 1 307,30 грн.), надання
матеріальної допомоги його батькам, що
унеможливлює сплату позивачем
аліментів у розмірі ?? частини його
доходу, якого не існує, або із середньої
заробітної плати по м. Києву, яку
позивач ніколи не отримував,
представник позивача просила змінити
позивачу розмір аліментів, визначивши
їх у твердій грошовій сумі у розмірі 500
грн. щомісячно, починаючи з 14.03.2014 року
та до повноліття дитини.

В судовому засіданні представник
позивача заявлені позовні вимоги
підтримала в повному обсязі,
посилаючись на підстави та обставини,
викладені в позовній заяві, та просили
задовольнити. В подальшому подала
заяву про розгляд справи без її участі,
у якій вказала про відсутність
заперечень проти проведення заочного
розгляду справи.

Відповідач, будучи повідомленою
належним чином про місце, день та час
судового розгляду справи у
відповідності до вимог ЦПК України, про
що свідчать відповідні зворотні
повідомлення відділення поштового
зв'язку, які містяться в матеріалах
справи, в судове засідання не з`явилася,
про причини неявки суд не повідомила.

За приписами ч.1 ст. 77 ЦПК України
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, зобов'язані
повідомляти суд про зміну свого
місця проживання ( перебування,
знаходження) або місцезнаходження під
час провадження справи. У разі
відсутності заяви про зміну місця
проживання або місцезнаходження
судова повістка надсилається на
останню відому судові адресу і
вважається доставленою, навіть якщо
особа за цією адресою більше не
проживає або не знаходиться.

Також, відповідно до ч. 5 п. 2 ст. 74 ЦПК
України у разі ненадання особами, які
беруть участь у справі, інформації
щодо їх адреси, судова повістка
надсилається: фізичним особам, які не
мають статусу підприємців, - за
адресою їх місця проживання чи місця
перебування, зареєстрованою у
встановленому законом порядку.

У разі відсутності осіб, які беруть
участь у справі, за такою адресою,
вважається, що судовий виклик або
судове повідомлення вручене їм
належним чином ( ч. 5 п. 3 ст. 74 ЦПК
України).

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності або якщо повідомлені ним
причини неявки визнані неповажними,
суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

28.08.2014 року через канцелярію суду від
відповідача ОСОБА_2 надійшли письмові
заперечення на позовну заяву, які
містяться в матеріалах справи, згідно
яких відповідач просить відмовити в
задоволенні позовних вимог в повному
обсязі, посилаючись на їх
необґрунтованість та недоведеність
обставин, на які посилається позивач.

З урахуванням того, що відповідач є
належним чином повідомленим про місце,
день та час судового розгляду,
клопотань від відповідача до суду про
відкладення розгляду справи та розгляд
справи у її відсутність не надходило,
враховуючи її письмові заперечення,
судом відповідно до ст. 224 ЦПК України
ухвалено про проведення заочного
розгляду справи на підставі наявних в
матеріалах справи доказів, про що не
заперечувала представник позивача.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, врахувавши заперечення
відповідача, повно та всебічно
дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
об'єктивно оцінивши та проаналізувавши
наявні в справі докази, які мають
істотне значення для розгляду справи і
вирішення спору по суті, приходить до
висновку, що позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

За змістом ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181
СК України).

Частиною першою статті 192 СК України
передбачає, що розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або за
домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Також згідно з п. 23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15.05.2006 року
№3 «Про застосування судами окремих
норм Сімейного кодексу України при
розгляді справи щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
розмір аліментів, визначений судовим
рішенням або за домовленістю між
батьками, суд може змінити за позовом
платника або одержувача аліментів у
зв'язку зі зміною матеріального чи
сімейного стану, погіршення чи
поліпшення здоров'я когось із них.

Отже, в нормі закону закріплено
вичерпний перелік обставин, які можуть
бути підставою для зміни розміру
аліментів за рішенням суду: зміна
матеріального стану, зміна сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я, інші випадки, прямо
передбачені СК України.

Судом встановлено, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі з
20.11.1982 року, який був розірваний
відповідно до рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 06.03.2008 року.
Від шлюбу мають неповнолітнього сина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження /серія НОМЕР_1/, виданим
Відділом реєстрації актів
громадянського стану Залізничного
району м. Києва 30 травня 1997 року (а.с. 28),
який проживає з матір'ю.

Згідно рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 14.05.2007 року,
позивачем сплачуються аліменти на
утримання неповнолітнього сина,
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, до його
повноліття, у розмірі ? частини всіх
доходів позивача (а.с. 5).

Відповідно до рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 15.06.2009 року позивачем сплачувалися
аліменти на утримання відповідача
ОСОБА_2 протягом трьох років, починаючи
з 17.03.2009 року, у розмірі ? частини всіх
доходів позивача (а.с. 6).

Відповідно до ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Згідно положень ст. 183 СК України розмір
аліментів визначається у частці від
заробітку (доходу) матері, батька
дитини. Крім того, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі, якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру
аліментів у частках до заробітку
(доходу) або у твердій сумі
визначаються з урахуванням як положень
ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.
183, 184 СК України.

Судом також встановлено, що на час
ухвалення 14.05.2007 року та 15.06.2009 року
рішень про стягнення аліментів з
позивача, останній працював та, згідно
довідки про доходи № 41 від 25.02.2014 року,
за період з лютого 2013 року по липень 2013
року заробітна плата позивача складала
від 1 416,00 грн. до 4 711,00 грн. (а.с. 18),
серпень - вересень 2013 року позивач не
працював, у листопаді - грудні 2013 року
його заробітна плата складала 2 733,00 грн.
щомісячно, що підтверджується довідкою
про доходи № 37/39-44 від 03.03.2014 року (а.с. 19),
якої було достатньо для утримання
дитини в установленому судовим
рішенням розмірі. 31.12.2013 року позивача
було звільнено із займаної посади, що
підтверджується записом у трудовій
книжці (а.с. 10-17).

Згідно з листом ВДВС Солом'янського РУЮ
у м. Києві від 19.03.2014 року, станом на
01.03.2014 року у позивача з липня 2013 року
існує заборгованість по сплаті
аліментів у розмірі 1 651,28 грн., що
підтверджується довідкою-розрахунком
заборгованості по аліментам (а.с. 52).

Позивач просив зменшити розмір
призначених аліментів, посилаючись на
те, що призначена рішенням суду сплата
аліментів на сьогоднішній день
перевищує його матеріальні можливості,
оскільки як вбачається з матеріалів
справи і це встановлено судом, 05.02.2014
року у нього трапилася травма -
закритий скалковий перелом шийки лівої
плечової кістки з незначним зміщенням
відламків (довідка міської клінічної
лікарні швидкої медичної допомоги м.
Києва №49 від 25.02.2014 року (а.с. 26)), в
зв'язку з чим він позбавлений
можливості працювати та потребує
тривалого лікування. Також згідно
довідки міської клінічної лікарні
швидкої медичної допомоги м. Києва №1189
від 25.02.2014 року, позивач має системні
захворювання: стенокардія напруги 11
ступеню, кардіосклероз
атеросклеротичний, атеросклероз аорти
та вінцевих артерій, гіпертонічна
хвороба 11 ступеню, високий додатковий
ризик, хронічний бронхіт, що
систематично потребує витрат для
підтримання життєдіяльності (а.с. 27,
30-31).

Згідно довідки № 1041 від 05.05.2014 року, яка
міститься в матеріалах справи, позивач
з 24.04.2014 року по теперішній час
перебуває на обліку у Солом'янському
районному центрі зайнятості населення
м. Києва, як безробітний. Довідками
Державного центру зайнятості
Солом'янського РЦЗ в м. Києві № 2168 від
06.06.2014 року, №2420 від 10.07.2014 року, №2701 від
13.08.2014 року, №2941 від 17.09.2014 року, які
містяться в матеріалах справи,
підтверджується відсутність доходу
позивача за травень - серпень 2014 року, а
також згідно довідки від 15.07.2014 року він
потребує подальшого лікування.

Таким чином, оскільки доводи
представника позивача про погіршення
матеріального стану позивача ОСОБА_1 як
платника аліментів, яке викликано
погіршенням стану здоров'я,
відсутністю місця роботи та не
визначення терміну працевлаштування
за станом здоров'я, надання
матеріальної допомоги
батькам-пенсіонерам, що не дозволяє
сплачувати аліменти в установленому
розмірі, підтверджуються матеріалами
справи та відповідають вимогам чинного
законодавства, тому суд приймає їх до
уваги.

Матеріали справи також свідчать про те,
що неповнолітній ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
має право на матеріальну допомогу як
інвалід дитинства, яка йому була
оформлена на підставі рішення ЛКК
КМПНД № 5 за № 905 від 25.12.2012 року до 26.02.2015
року. Листом Управління праці та
соціального захисту населення у
Солом'янському районі м. Києва від
06.08.2014 року №260/ОП/Б-666-706,
підтверджується, що відповідачу ОСОБА_2
призначена державна соціальна
допомога на дитину-інваліда ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, з надбавкою за догляд, до
досягнення повноліття дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Згідно ст. 191 СК України аліменти на
дитину присуджуються за рішенням суду
від дня пред'явлення позову.

Згідно ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень, крім випадків
встановлених, ст. 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі, виникає
спір. Доказування не може ґрунтуватися
на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, аналізуючи
надані докази та даючи їм правову
оцінку, враховуючи встановлені і
наведені вище обставини, підтверджені
доказами, дослідженими в судовому
засіданні, оцінивши їх належність,
допустимість, достовірність, а також
достатність і взаємний зв'язок у їх
сукупності, встановивши
правовідносини, які випливають із
встановлених обставин, та правові
норми, які підлягають застосуванню до
цих правовідносин, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги є
законними, обґрунтованими і такими, що
підлягають задоволенню, та вважає
можливим зменшити розмір аліментів,
визначивши його в розмірі 500 грн.,
оскільки судом встановлена наявність
правових підстав для зміни розміру
аліментів, визначених рішенням суду.
При цьому, суд також виходить з того, що
погіршення матеріального положення
позивача в порівнянні з положенням, яке
існувало на час винесення рішення про
стягнення аліментів, відсутність у
нього стабільної роботи і регулярного
доходу та погіршення стану здоров'я,
свідчать про те, що сплата аліментів у
твердій грошовій сумі у визначеному
судом розмірі відповідає положенням
ст. 184 Сімейного кодексу України і не
буде ставити платника аліментів у
скрутне матеріальне становище.

На підставі наведеного та керуючись п.
23 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 15.05.2006 року №3 «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справи щодо батьківства, материнства
та стягнення аліментів», статтями 180-184,
192 СК України, статтями 3, 4, 10, 11, 15, 27, 31,
57-60, 74, 77, 208-209, 212-215, 218, 223, 224-226, 294 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну
розміру аліментів, - задовольнити.

Зменшити розмір аліментних зобов'язань
ОСОБА_1 на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, встановлених
рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 14.05.2007 року, а саме
стягувати аліменти з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій
грошовій сумі у розмірі 500 (п'ятсот)
гривень щомісячно, починаючи з 14.03.2014
року до повноліття дитини.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя: