Р І Ш Е Н Н Я Провадження №2/331/13/14

ЄУН 331/917/13-ц

І М Е Н Е М У К Р А Ї
Н И

09.04.2014 року ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м.
Запоріжжя

У складі : головуючого - судді
ФЕДЧЕНКО І.М.

при секретарі
ЧУДНОВСЬКОЇ М.О..

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовною заявою

ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 в особі
законного представника ОСОБА_2 , 3-ті
особи Жовтневий районний відділ у м.
Запоріжжі Управління Державної
міграційної служби України в
Запорізькій області, МКП « Основаніє»
ВП КП « ВРЄЖО №2 про визнання шлюбу
недійсним, визнання особи, що не набула
права на проживання, та визнання
недійсною реєстрацію місця проживання,
та зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про розірвання шлюбу.

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом
,надалі його уточнив, в якому
зазначив,що він 04 травня 2012 року уклав
шлюб з ОСОБА_2 Однак укладення цього
шлюбу не мало наміру створення сім'ї та
набуття прав та обов'язків подружжя, як
з його сторони так і зі сторони ОСОБА_2
Він та його малолітні діти ОСОБА_4 2000
р.н. та ОСОБА_5 2006 р.н. зареєстровані та
мешкають за адресою АДРЕСА_1. Дана
квартира не приватизована. ОСОБА_2 була
зареєстрована за адресою АДРЕСА_2.
23.09.2010 року відносно його головним
державним виконавцем Жовтневого ВДВС
ЗМУЮ винесена постанова про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження. Таким чином при
приватизації його квартири одночасно
буде накладений арешт та заборонено
його відчуження. Тобто він не зможе її
продати. Про цю перешкоду було
достовірно відомо відповідачу. Метою
шлюбу була лише реєстрація відповідача
у квартирі АДРЕСА_1 за місцем його
мешкання з подальшим зняттям з
реєстрації його та його малолітніх
дітей і подальшим отримання
відповідачем або іншою особою права на
приватизацію усієї квартири. Він при
цьому повинен був отримати грошові
кошти від відповідачки, як за продаж
зазначеної квартири. Познайомився він
з відповідачкою за день реєстрації
шлюбу - 03 травня 2012 року через агента з
купівлі- продажу нерухомості ОСОБА_6
Контактував він з відповідачкою 4-5
разів, ні контактного телефону, а ні
адреси місця мешкання відповідачки не
знав. Жодного разу відповідачка не
з'являлась у квартирі де він мешкає з
дітьми за вказаною адресою. Тобто не
мешкала і не мешкає в квартирі. Ніяких,
навіть дружніх стосунків у нього з
відповідачкою не було та немає,
спільного господарства вони не вели.
Приблизно у середині травня 2012 року він
відмовився від наміру переоформлення
квартири за вказаною схемою про, що
повідомив через ОСОБА_7 відповідача з
проханням добровільно знятись з
реєстрації в квартирі та розірвати
шлюб. Прове відповідач після
переоформлення особового рахунку на
себе стала вимагати у нього та
посадових осіб КП ВРЄЖО №2 зняття з
реєстрації за адресою кв.АДРЕСА_1 його
та його дітей, намагаючи позбавити їх
житла. Тому виникає необхідність у
визнанні відповідача особою, що не
набула права користування
вищезазначеним житлом у зв'язку із
недійсністю шлюбу та зняття із
реєстрації у вказаному житлі. 01.11.2012
року, після подачі позову про визнання
шлюбу недійсним до суду йому стало
відомо, що 17.10.2012 року відповідачка
зареєструвала у вищезазначеній
квартирі свого малолітнього сина
ОСОБА_3 2005 року народження. Тому виникає
необхідність у визнанні недійсною
реєстрацію місця проживання
малолітнього ОСОБА_3 за вказаною
адресою та зняття його з реєстрації.
Просить суд визнати недійсним шлюб
укладений між ним та ОСОБА_2 у зв'язку із
його фіктивністю. Визнати ОСОБА_2
особою, що не набула право на
проживання в квартирі АДРЕСА_1 у зв'язку
із недійсністю шлюбу, знявши її з
реєстрації за вказаною квартирою .
Визнати недійсною реєстрацію місця
проживання ОСОБА_3 2005 року народження у
зв'язку із недійсністю шлюбу між ним та
ОСОБА_2, знявши його з реєстрації за
вказаною адресою.

ОСОБА_2 надала суду зустрічну
позовну заяву про розірвання шлюбу в
якій зазначила, що 04 травня 2012 року між
нею та ОСОБА_1 був зареєстрований шлюб
Комунарським відділом РАЦС
реєстраційної служби Запорізького
міського управління юстиції - актовий
запис № 217. На сьогоднішній день їх шлюб
фактично розпався та останні декілька
місяців вони мешкають окремо один від
одного, вона повернулась до своєї
матері, а ОСОБА_1 до колишньої дружини
та мешкає разом з нею та дітьми. За
таких обставин подальше збереження
шлюбу вважає недоцільним. Просить
розірвати шлюб між нею та ОСОБА_1

В судовому засіданні ОСОБА_1
підтримав свої позовні вимоги в
повному обсязі, зустрічний позов не
визнав.

Представник ОСОБА_2- ОСОБА_9 проти
позову про визнання шлюбу недійсним
заперечує, суду надав заперечення,
просить задовольнити зустрічну
позовну заяву.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
заслухавши пояснення свідків,
вивчивши матеріали справи, надані суду
докази, прийшов до наступного.

Судом встановлено , що 04 травня 2012
року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 був
зареєстрований шлюб Комунарським
відділом РАЦС реєстраційної служби
Запорізького міського управління
юстиції - актовий запис № 217.

Відповідно до ст. 40 СК України шлюб
визнається недійсним за рішенням
суду у разі його фіктивності.

Шлюб є фіктивним, якщо його укладено
жінкою та чоловіком або одним із них
без наміру створення сім'ї та
набуття прав та обов'язків подружжя.

ОСОБА_1 вказує що метою шлюбу була лише
реєстрація ОСОБА_2 та подальша
приватизація квартири однак це
твердження не знайшло свого
підтвердження в ході судового розгляду
справи ґ

Відповідно до приписів ч. 3 ст. 27 ЦПК
України особи, які беруть участь у
справі, зобов'язані добросовісно
здійснювати свої процесуальні права і
виконувати процесуальні обов'язки.

Основним процесуальним обов'язком
позивача, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК
України, є обов'язок доказування, тобто
позивач зобов'язаний довести ті
обставини, на які він посилається як на
підставу своїх вимог, тобто позивач
повинен довести, що ОСОБА_2 було
достеменно відомо про існування боргу
та арешт майна ОСОБА_1 на підставі
постанови Жовтневого ВДВС, було
достеменно відомо про неможливість
приватизації квартири на ОСОБА_1 та
саме це й стало підставою реєстрації
шлюбу.

Крім того, позивач зазначає що метою
було також зняття з реєстрації його та
всіх його малолітніх дітей. Таке
твердження не знайшло свого
підтвердження в ході судового розгляду
справи та спростовується довідками КП
«Основаніє» № 186 від 04.07.2012р. та № 2143 від
18.10.2012р. , згідно яких сам ОСОБА_1 1974 р.н.
та його діти - ОСОБА_4 2000 р.н. та ОСОБА_5 2006
р.н. зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1.

ОСОБА_1 також зазначає, що після
реєстрації Відповідачка стала
вимагати від нього та посадових осіб
ВРЕЖО №2 зняти з реєстрації ОСОБА_1 та
його дітей. Факт вимагання в ході
судового розгляду справи свого
підтвердження не знайшов.

Так відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Жодної заяви або
повідомлення від ВРЕЖО №2 не надійшло.
Крім того жодних доказів в розумінні
ст. 59 ЦПК України, як то постанову про
порушення кримінальної справи або
відкриття кримінального провадження,
позивач не надав.

В ході судового розгляду було
встановлено, що ОСОБА_2 завагітніла .
Відповідно до амбулаторної картки №
4464, ОСОБА_2 неодноразово зверталась до
жіночої консультації КУ «Міського
пологового будинку №5». Після
обстеження та відповідних аналізів був
встановлений діагноз - вагітність.
Зазначені обставини підтверджуються
витягом від 12.11.2012р. із амбулаторної
картки та копією амбулаторної карти №
4464.

Зазначені обставини підтверджують
допитані в судовому засіданні свідки:
ОСОБА_6 та ОСОБА_10, які показали, що
ОСОБА_2 познайомилась із ОСОБА_1
набагато раніше, ніж за день до
реєстрації шлюбу та приблизно у квітні
2012р. ОСОБА_2 повідомила їх про
вагітність від ОСОБА_1 та про намір
створити сім'ю.

Пізніше, у червні 2012р. лікарем жіночої
консультації КУ «Міського пологового
будинку №5» після звернення ОСОБА_2 із
скаргами та проведення додаткового
обстеження було виявлено, що дитина
втрачена, оскільки відбувся аборт.

Той факт, що укладання шлюбу було
абсолютно добровільним та відбувалося
саме з метою створення сім'ї
підтверджується також тим, що після
реєстрації шлюбу на підставі
Розпорядження голови районної
адміністрації Запорізької міської
ради по Жовтневому району від 26.06.2012р.
ОСОБА_2 було визнано наймачем квартири
за адресою: АДРЕСА_1 на підставі
свідоцтва про шлюб та власної заяви
ОСОБА_1 від 10.05.2012р. За цим фактом
прокуратурою Жовтневого району м.
Запоріжжя була проведена перевірка, за
результатами якої було прийнято
рішення про відсутність підстав для
вжиття заходів прокурорського
реагування. Вказане рішення було
оскаржене ОСОБА_1 до вищестоящої
прокуратури та прокуратурою м.
Запоріжжя рішення залишено без змін.

Твердження позивача про те, що він
познайомився із ОСОБА_2 лише за день до
реєстрації шлюбу спростовуються
матеріалами справи та показаннями
свідків ОСОБА_6, ОСОБА_10, ОСОБА_7 та
ОСОБА_11 Останній повідомив, що він
особисто на власному автомобілі тричі
відвозив ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до
Комунарського РАГСУ. Перший раз у
квітні, але у ОСОБА_1 не були готові
документи щодо розірвання
попереднього шлюбу, а після оформлення
цих документів ще 3 травня та 4 травня.

Свідчення самого ОСОБА_1 та його
колишньої дружини ОСОБА_12 про те, що
розірвання їх шлюбу було лише
профілактикою сімейних відносин та не
мало на меті фактичного припинення
шлюбних відносин не відповідає
дійсності та спростовується рішенням
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 29.02.2012р. по справі №
812/0784/12.

По цій справі судом встановлено, що
фактичні шлюбні відносини між ОСОБА_1
та ОСОБА_12 припинені у січні 2011р.,
взаємини подружжя не підтримують,
спільного господарства не ведуть.
Бажання до примирення у сторін
відсутнє. Подальше збереження шлюбу
неможливе.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких
беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

Зазначене рішення набуло законної
сили, ніким не оскаржено та не
скасовано.

Те що ОСОБА_2 не проживала і не проживає
в квартирі ОСОБА_1 не може бути
доказом того , що шлюб є фіктивний.

Таким чином у суду не має підстав
визнавати шлюб недійсним у зв'язку з
його фіктивністю,

А тому також не підлягають задоволенню
і вимоги ОСОБА_1 про визнання ОСОБА_2
особою , що не набула право на
проживання в квартирі АДРЕСА_1 у зв'язку
із недійсністю шлюбу, знявши її з
реєстрації за вказаною адресою, та
визнати недійсною реєстрацію місця
проживання ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 у
зв'язку із недійсністю шлюбу між
сторонами , знявши його з реєстрації за
вказаною адресою, тому що суд не визнає
шлюб недійсним.

Таким чином позовні вимоги ОСОБА_1 не
підлягають задоволенню.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.105 СК України,
шлюб припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ст.110 СК України ,
позов про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений до суду одним з подружжя.

Судом встановлено , що сторони
припинили шлюбні відносини, спільного
господарства не ведуть. На думку суду,
сім'я сторін розпалася остаточно та
збережена бути не може.

Керуючись ст.. ст.. 10,11,212,214-215, ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 в особі
законного представника ОСОБА_2 , 3-ті
особи Жовтневий районний відділ у м.
Запоріжжі Управління Державної
міграційної служби України в
Запорізькій області, МКП « Основаніє»
ВП КП « ВРЄЖО №2 про визнання шлюбу
недійсним, визнання особи, що не набула
права на проживання, та визнання
недійсною реєстрацію місця проживання
- відмовити.

Позовні вимоги ОСОБА_2 -
задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1, та
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрований 04
травня 2012 року Комунарським відділом
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Запорізького
міського управління юстиції , актовий
запис № 217 ----- розірвати.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції шляхом подачі в 10
денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги, особами ,
які були відсутні у судовому засіданні,
протягом 10 днів з дня отримання копії
рішення.

Рішення суду після набрання ним
законної сили надсилається до органу
державної реєстрації актів цивільного
стану за місцем ухвалення рішення для
внесення відомостей до Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян та постановлення відмітки в
актовому записі про шлюб, тобто згідно
ст.115 СК України.

Суддя:
Федченко І.М.