Справа № 703/2962/14-ц р.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.08.2014 року Смілянський міськрайонний
суд Черкаської області в складі:

головуючого-судді
Калашника В.П.

при секретарі
Карачковській О.В.

з участю адвоката
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Сміла цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до
комунального підприємства «ВодГео»
Смілянської міської ради про визнання
роботи за трудовим договором,
поновлення на роботі та виплату коштів,
-

встановив:

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_2 з
18 травня 2010 по 1 вересня 2012 року
працював на посаді майстра в ТОВ
«СмілаЕнергоінвест», а з 1 вересня 2013
року працює на тій же посаді в службі
водопостачання КП «ВодГео», яке у 2012
році вийшло зі складу ТОВ «Сміла
Енергоінвест».

Позивач, посилаючись на те, що він
змушений був звільнитися з ТОВ «Сміла
Енергоінвест», щоб наступного дня
працевлаштуватися в КП «ВодГео»,
адміністрація якого в порушення вимог
законодавства про працю в період з 1
вересня 2012 по 31 серпня 2013 року укладала
з ним цивільно-правові угоди, праця по
яким не зараховується у трудовий стаж,
в той час, коли він виконував роботу і
мав обов'язки, що відносяться до
трудового договору, звернувся до суду і
просить: визнати його роботу за період
з 1 вересня 2012 по 31 серпня 2013 року на
посаді майстра вахти № 1 служби
водопостачання КП «ВодГео» як роботу,
укладену за трудовими договорами на
невизначений термін та зарахувати її в
трудовий стаж; зобов'язати КП «ВодГео»
нарахувати та виплатити йому грошову
компенсацію за невикористану
відпустку за період з 1 вересня 2012 по 31
серпня 2013 року за час роботи за
трудовим договором. Крім цього,
посилаючись на те, що з 28 квітня 2014 по 15
травня 2014 року проходив лікування, про
що повідомляв начальнику дільниці
служби водопостачання, якому
безпосередньо підпорядковується, а 7
травня 2014 року отримав поштовим
відправленням наказ № 05-к від 30 квітня
2014 року про звільнення з роботи, який
просить скасувати та зобов'язати
підприємство виплатити йому середній
заробіток за час вимушеного прогулу з 1
червня 2014 року згідно вахти.

В ході розгляду справи позивач зменшив
розмір позовних вимог та уточнив їх і
просить зобов'язати КП «ВодГео»
виплатити йому середній заробіток за
час вимушеного прогулу за червень 2014
року, який становить 3433 грн 65 коп
відповідно до довідки № 57 від 5 серпня
2014 року, виданої підприємством.

Представник відповідача позов визнав
та заявив клопотання про покладення, в
разі задоволення позову, витрат,
пов'язаних з компенсацією вимушеного
прогулу та витрат, пов'язаних з
розглядом справи, на колишнього
директора КП «ВодГео» ОСОБА_3, оскільки
спір виник у зв'язку з некомпетентним
виконанням ним своїх посадових
обов'язків.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що наказом
директора КП «ВодГео» від 25 червня 2014
року № 49-с відмінена дія наказу № 05-к
від 30 квітня 2014 року про звільнення
ОСОБА_2 та поновлено його на посаді
майстра служби водопостачання.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 КЗпП України при
винесенні рішення про поновлення на
роботі орган, який розглядає трудовий
спір, одночасно приймає рішення про
виплату працівникові середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
або різниці в заробітку за час
виконання нижчеоплачуваної роботи, але
не більш як за один рік. Якщо заява про
поновлення на роботі розглядається
більше одного року не з вини
працівника, орган, який розглядає
трудовий спір, виносить рішення про
виплату середнього заробітку за весь
час вимушеного прогулу.

З довідки про доходи № 57 від 5 серпня 2014
року, виданої КП «ВодГео» вбачається,
що за графіком роботи вахти № 1 служби
водопостачання норма годин за червень
2014 року становить 165 годин. Оплата за
середнім заробітком становить 3433 грн 65
коп.

Оскільки при поновленні позивача на
роботі не було вирішено питання про
виплату йому середнього заробітку за
час вимушеного прогулу, то його в сумі
3433 грн 65 коп слід стягнути з
підприємства у примусовому порядку.

Щодо заявленого представником
відповідача клопотання про стягнення
витрат, пов'язаних з компенсацією
вимушеного прогулу та витрат,
пов'язаних з розглядом справи, з
колишнього директора КП «ВодГео»
ОСОБА_3 - суд відмовляє в його
задоволенні, оскільки відповідно до ч. 1
ст. 1172 ЦК України юридична особа
відшкодовує шкоду, завдану їхнім
працівником під час виконання ним
своїх трудових (службових) обов'язків, а
згідно ст. 138 КЗпП України для
покладення на працівника матеріальної
відповідальності за шкоду власник або
уповноважений ним орган повинен
довести наявність умов, передбачених
статтею 130 цього Кодексу, що не є
предметом спору у даній справі. Проте,
це не позбавляє відповідача права
зворотної вимоги (регресу) до винної
особи у розмірі виплаченого
відшкодування, що передбачено ст. 1191 ЦК
України.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь держави слід
стягнути 243 грн 60 коп судового збору та
на користь позивача 800 грн - за надання
правової допомоги адвокатом.

На підставі викладеного, ст.ст. 25, 130, 138
КЗпП, ст.ст. 1172, 1191 ЦК України, керуючись
ст.ст. 60, 88, 109, 213, 215 ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з комунального підприємства
«ВодГео» Смілянської міської ради на
користь ОСОБА_2 3433 грн 65 коп середнього
заробітку за час вимушеного прогулу та
800 грн судових витрат, а всього 4233 грн 65
коп.

Стягнути з комунального підприємства
«ВодГео» Смілянської міської ради на
користь держави 243 грн 60 коп судового
збору.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Черкаської області
через Смілянський міськрайонний суд
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
його проголошення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на його оскарження, а
в разі оскарження - після розгляду
справи апеляційним судом, якщо воно не
буде скасовано.

Головуючий:
В. П. Калашник