АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22ц -
Головуючий в І інстанції: Ратушна
Доповідач: Бугрик В.В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року жовтня місяця « 13» дня
колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого: Бугрика В.В.,

Суддів: Лісової Г.Є., Семиженка Г.В.

за участі секретаря: Яковенка В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Херсоні апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення
Дніпровського районного суду міста
Херсона від 01 вересня 2014 року за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
додаткових витрат на утримання
неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернулася до суду із
вищевказаним позовом посилаючись на
те, що вона перебувала у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 У шлюбі
у них народився син - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. 01.10.2013 року шлюб між нею та
ОСОБА_2 розірвано. Відповідно до
рішення Дніпровського районного суду
м. Херсона від 12.09.2013 року відповідач
сплачує аліменти на її утримання і на
утримання малолітнього сина.

Оскільки дитина часто хворіє на
хронічне захворювання (атопічний
дерматит), перебуває на диспансерному
клінічному обліку, тому постійно
потребує додаткових витрат на
лікування. Відповідач жодного разу в
добровільному порядку участі у
додаткових витратах на лікування
дитини не приймав та відповідальності
за них на себе не бере, всі витрати по
лікуванню несе вона. За таких обставин
просила стягнути з відповідача на її
користь на утримання дитини додаткові
витрати одноразово в сумі 3100,05 грн.

Рішенням суду в задоволені позову
повністю відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове, яким задовольнити позовні вимоги
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів вважає, що скарга підлягає
частковому задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2
являються батьками ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується копією
свідоцтва про народження серії НОМЕР_1
виданого виконавчим комітетом
Антонівської селищної ради міста
Херсона 14.11.2011 року. На даний час шлюб
між позивачем та відповідачем
розірвано відповідно до рішення
Дніпровського районного суду м.
Херсона від 01.10.2013 року.

Суд першої інстанції посилається на те,
що згідно зі ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, на працездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,
інших обставини, що мають істотне
значення. Розмір аліментів має бути не
меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку.

Тому суд прийшов до висновку, що
недоцільно стягувати з відповідача
допомогу, оскільки останній не
спроможній її сплачувати, так як
заробітна плата відповідача на місяць
в середньому складає 5500 грн., з яких він
сплачує по вищевказаному рішенні суду
на утримання дружини та аліменти
дитині - 2200 грн., залишок що складає
близько 3000 тис. грн. йде на його
побутові потреби (погашення кредитних
зобов'язань, сплата комунальних
послуг,одяг, їжа), іншого доходу у
відповідача не має. Позивач в свою
чергу отримує дохід з заробітної плати
та аліментів у розмірі більше 5000 грн, що
дозволяє їй нести додаткові витрати на
утримання дитини. Оскільки суми, які
вона витрачає щомісяця на покупки
ліків є незначними. Крім цього,
незважаючи на те, що позивачка працює,
одержує заробітну плату, вона від
відповідача отримує на своє утримання
до досягнення дитиною трьох років, що
не передбачено діючим законодавством.

Але з таким висновком суду повністю
погодитися неможливо, оскільки суд
посилається на положення ст. 182 СК
України, а позові вимоги обґрунтовані
вимогами ст. 185 СК України в якій
зазначено, що той із батьків, з кого
присуджено стягнення аліментів на
дитину, зобов'язаний брати участь у
додаткових витратах на дитину, що
викликані особливими обставинами
(розвитком здібності дитини, її
хворобою, каліцтвом, тощо). Розмір
участі одного з батьків у додаткових
витратах на дитину у разі спору
визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення.

Позивачка посилається на ті обставини,
що їх син часто хворіє на хронічне
захворювання (атопічний дерматит),
перебуває на диспансерному клінічному
обліку, тому постійно потребує
додаткових витрат на лікування та
наполягає на стягнення з відповідача
витрат в розмірі 3100,05 грн., згідно
наданих до суду квитанцій з 2013 року по
теперішній час.

Колегія суддів приходить до висновку,
що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню з урахуванням
обставин, що мають істотне значення, на
які вказує відповідач у своїх
запереченнях на позовну заяву, тому
додаткові витрати на лікування дитини
підлягають частковому відшкодуванню у
сумі 1000 грн.

Керуючись ст. 185 СК України, ст.ст. 303, 307,
309, 315 ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Дніпровського районного суду
м. Херсона від 01 вересня 2014 року по
даній справі скасувати і ухвалити нове,
яким:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
додаткові витрати на утримання дитини
одноразово у сумі 1000 гривен.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і з цього ж часу
може бути оскаржене до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: підпис

Судді: підпис підпис

З оригіналом згідно:

Копія рішення оформлена 13 жовтня 2014
року

Рішення набрало законної сили 13
жовтня 2014 року

Суддя
В.В. Бугрик

Секретар судового засідання В.І.
Яковенко