АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
провадження № 22ц/790/7069/14
Головуючий 1 інст. -
Справа №417/188/14-ц
Категорія: договірні
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - Шаповал Н.М.,

суддів: Котелевець А.В.,

Кіпенка І.С.,

при секретарі - Макаренко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» на ухвалу
Марківського районного суду
Луганської області від 13 червня 2014 року
по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2014 ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулось до суду з вказаним позовом,
в якому просило стягнути з відповідача
заборгованість у розмірі 28 522,46 грн. за
кредитним договором № LGXRRX14680142,
укладеного 21.09.2007 року між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_2, та судові
витрати в сумі 285,22 грн., судовий збір.

Ухвалою Марківського районного суду
Луганської області від 13 червня 2014 року
закрито провадження у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості.

З такою ухвалою суду не погодилось ПАТ
КБ «ПриватБанк», подало апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
вказану ухвалу суду першої інстанції
та направити справу для продовження
розгляду до того ж суду.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи, заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали
районного суду у відповідності до ст. 303
ЦПК України в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, знаходить
апеляційну скаргу такою, що підлягає
задоволенню.

При цьому, колегія суддів виходить із
наступного.

Закриваючи провадження у справі за
позовом ПАТ КБ «ПриватБанк», суд
помилково дійшов висновку, що в даній
справі є спір між тими ж сторонами,
предмет спору та підстави звернення з
позовом до суду однакові зі справою, по
якій винесено судовий наказ.

Судом встановлено, що 03.07.2009 року
Марківським районним судом Луганської
області видано судовий наказ про
стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за
договором № LGXRRX14680142, укладеного 21.09.2007
року в розмірі 5 802,54 грн.

Однак, повне та належне виконання
судового наказу не здійснено,
продовжує існувати заборгованість за
кредитним договором (що
підтверджується копією розрахунку про
заборгованість), зобов»язання за
договором не припинилося через
винесення судового наказу.

А тому, саме по собі винесення судового
наказу без повторного та фактичного
виконання відповідачем зобов»язань, не
припиняє зобов»язальних правовідносин
сторін договору і не звільняє боржника
від сплати процентів за фактичне
користування кредитом та
відповідальності за невиконання ним
грошового зобов»язання, та не
позбавляє кредитора права на отримання
сум, передбачених умовами договору.

Наявність невиконаного судового
наказу про стягнення боргу за
відсутності реального виконання
боржником свого зобов»язання
(добровільного чи примусового) не
свідчить про припинення договірних
правовідносин сторін.

Суд першої інстанції при вирішенні
питання про закриття провадження у
справі взагалі не надав жодної
належної оцінки тій обставині, що
позов, заявлений ПАТ КБ «ПриватБанк»,
який був поданий до Марківського
районного суду Луганської області, не є
тотожним до судового наказу від 03.07.2009
року, оскільки змінився конкретний
предмет позову та позивач заявляє
вимогу про достягнення заборгованості
станом на 15.04.2014 року, що нарахована
після винесення судового наказу за
кредитним договором з вирахуванням
стягнутої за судовим наказом суми
заборгованості.

Доводи апеляційної скарги про
порушення судом першої інстанції норм
процесуального права підтверджуються
матеріалами справи.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України,
підставою для скасування ухвали суду,
що перешкоджає подальшому провадженню
у справі, і направлення справи для
продовження розгляду до суду першої
інстанції, є порушення норм
процесуального чи матеріального права,
які призвели до неправильного
вирішення питання.

Судова колегія, перевіряючи законність
та обгрунтованість ухвали судді першої
інстанції, в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у судді
першої інстанції, визнає, що ухвала
постановлена з порушенням норм
процесуального права, що відповідно до
п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК України є підставою
для її скасування.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 311, 317, 319 ЦПК
України, судова колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Ухвалу Марківського районного суду
Луганської області від 13 червня 2014 року
- скасувати.

Справу направити до того ж суду для
вирішення питання про відкриття
провадження у справі.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає чинності негайно, є остаточною
й касаційному оскарженню не підлягає,
як така, що не перешкоджає подальшому
провадженню у справі.

Головуючий -

Судді: