Номер провадження 2/754/4404/14
РІШЕННЯ

Іменем України

29.09.2014 року Деснянський районний суд м.
Києва в складі:

головуючого судді Клочко
І.В.

при секретарі Ліщитович
К.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Києві
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до Київської міської ради, третя
особа: приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_2,
про визнання права власності в порядку
спадкування, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до
Київської міської ради про визнання
права власності на майно в порядку
спадкування за законом, посилаючись на
те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла її рідна
сестра ОСОБА_3, після смерті якої
залишилось майно. 04 грудня 2013р. сестра
склала заповіт, за яким все своє майно
заповіла позивачці ОСОБА_1 12 червня 2014
р. нотаріусом ОСОБА_2 винесено
постанову про відмову у вчиненні
нотаріальної дії, а саме у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом на квартиру АДРЕСА_1, у
зв'язку з відсутністю державної
реєстрації права власності на вказане
нерухоме майно на ім'я померлої ОСОБА_3
в Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно. А тому позивач ОСОБА_1
просить визнати за нею право власності
на квартиру АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за заповітом, складеним
ОСОБА_3 від 04 грудня 2013 року та
посвідченого приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_2 і зареєстрованого в
реєстрі за №1339.

В судовому засіданні представник
позивача - ОСОБА_4 та позивач ОСОБА_1
підтримали позовну заяву за
викладеними в позові обставинами та
просили задовольнити позов в повному
обсязі.

Представник Київської міської ради в
судове засідання не з'явився, про
розгляд справи відповідач був належним
чином повідомлений, про що свідчить
повідомлення про вручення поштового
відправлення. До суду представник
відповідача ОСОБА_5 подав письмові
пояснення та просив прийняти рішення
згідно норм чинного законодавства. За
даних обставин суд вважав за можливе
проводити розгляд справи за
відсутності представника відповідача,
який належним чином повідомлений про
розгляд справи.

Вислухавши пояснення позивача, її
представника та дослідивши наявні в
матеріалах справи докази, судом
встановлено наступне.

Відповідно до свідоцтва про смерть,
ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року в м.
Києві у віці 54 роки (а.с.10).

04 грудня 2013 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
склала заповіт, згідно якого все своє
майно, де б воно не знаходилось та з
чого б воно на складалось, і взагалі все
те, що їй буде належати на день смерті
та на що вона за законом матиме право в
повному обсязі, без будь-яких винятків
заповідає ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.9).

Відповідно до свідоцтва про
народження, батьками ОСОБА_6 є ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 (а.с.17).

Відповідно до свідоцтва про укладення
шлюбу, ОСОБА_6 19 листопада 1983 року
уклала шлюб з ОСОБА_9 та змінила
прізвище на ОСОБА_9 (а.с.18).

Згідно копії ордеру на житлове
приміщення №75166 від 23 жовтня 1989 р.,
ОСОБА_3 надано право на заняття жилого
приміщення площею 12,2 кв.м, що складаєть
з однокімнатної квартири за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.16).

Відповідно до копії свідоцтва про
право власності виданого Відділом
приватизації державного житлового
фонду управління житлово-комунального
господарства Деснянської районної в м.
Києві державної адміністрації від
ІНФОРМАЦІЯ_3 року, квартира АДРЕСА_1
належить на праві приватної власності
ОСОБА_3 (а.с.12).

Згідно технічного паспорту, квартира
АДРЕСА_1 складається з однієї жилої
кімнати площею 12,3кв.м, загальна площе
якої становить 33,6кв.м (а.с.13-15).

Відповідно до постанови про відмову у
вчиненні нотаріальної дії від 12 червня
2014р., встановлено, що ОСОБА_1 прийняла
спадщину в порядку, встановленому
цивільним законодавством. Квартира
АДРЕСА_1, згідно розпорядження органу
приватизації від 11.12.2013р. №571,
приватизована на ім'я ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_3 року, але право власності
на вищевказану квартиру не
зареєстровано в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно, що не
відповідає вимогам статті 182 ЦК України
та ч.3 ст. 3 ЗУ «Про державну реєстрацію
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень» (а.с.6-8).

Аналізуючи встановлені по справі
обставини в їх сукупності, суд вважає
заявлені позовні вимоги
обґрунтованими, та такими, що
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1218 ЦК України, передбачає, до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України,
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1234 ЦК України,
право на заповіт має фізична особа з
повною цивільною дієздатністю.

В судовому засіданні приватний
нотаріус ОСОБА_2 підтвердила, що на
момент підписання заповіту померла
ОСОБА_3 мала повну цивільну
дієздатність.

Відповідно до ч.1 ст. 1236 ЦК України,
заповідач має право охопити заповітом
права та обов'язки, які йому належать на
момент складення заповіту, а також ті
права та обов'язки, які можуть йому
належати у майбутньому.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України,
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Стаття 1270 ЦК України, передбачає, що для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Відповідно до листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про спадкування», при вирішенні
спору про визнання права власності на
спадкове майно потрібно розмежовувати
час і підстави виникнення права
власності у спадкодавця, які
кваліфікуються відповідно до
законодавства України чинного на час
виникнення права власності та підстави
спадкування зазначеного майна, що
визначаються на час відкриття спадщини
та згідно із п. 5 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК.

Умовою для переходу в порядку
спадкування права власності на об'єкти
нерухомості, в тому числі житловий
будинок, інші споруди, земельну ділянку
є набуття спадкодавцем зазначеного
права у встановленому законодавством
України порядку. Якщо за життя
спадкодавець не набув права власності
на житловий будинок, земельну ділянку,
то спадкоємець також не набуває права
власності у порядку спадкування. До
спадкоємця переходять лише визначені
майнові права, які належали
спадкодавцеві на час відкриття
спадщини. Для набуття права власності у
встановленому законодавством порядку
спадкоємець повинен здійснити дії, які
необхідні для набуття права власності
на визначене нерухоме майно, зокрема на
житловий будинок, іншу споруду.

З огляду на викладене, суд вважає за
необхідне, задовольнити позовну заяву
ОСОБА_1 та визнати за нею право
власності на квартиру АДРЕСА_1 за
позивачем в порядку спадкування за
заповітом.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 1216, 1233, 1234, 1236, 1268, 1270 ЦК України,
ст.ст. 10, 60, 88, 212-215 ЦПК України, Листом
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про спадкування», суд -

в и р і ш и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Київської
міської ради, третя особа: приватний
нотаріус Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_2, про
визнання права власності в порядку
спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, НОМЕР_1
право власності в порядку спадкування
за заповітом на квартиру АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду міста Києва через
Деснянський районний суд міста Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Головуючий: