Справа № 523/2858/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" жовтня 2014 р. м. Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючий суддя Бабаков
В.П.,

при секретарі Булгаковій
Т.С.,

за участю представника позивачки,
відповідачки, розглянувши у відкритому
судовому засіданні, у м. Одесі, цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 яка діє в своїх
інтересах та інтересах неповнолітньої
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, про визнання
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням,-

В с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з
позовною заявою до відповідачів про
визнання їх такими, що втратили право
користування житловим приміщенням.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
позивачці належить квартира АДРЕСА_1.
Відповідачі зареєстровані за вказаною
адресою, відповідач ОСОБА_2 колишній
співвласник квартири, однак з 2006 року в
квартирі не проживає, їх особистих
речей в квартирі немає. Тому позивачка
просить суд визнати їх такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням.

Представник позивачки позов підтримав,
наполягав на його задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 надав суду заяву про
розгляд справи за його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_3 позов не визнала,
суду пояснила, що вона на даний час є
власницею ? частини спірної квартири
яку вона придбала на прилюдних торгах.
Так позивачка та відповідач ОСОБА_2
були співвласниками вказаної квартири,
в подальшому рішенням Суворовського
районного суду м. Одеси спільне майно
подружжя позивачки та відповідача було
розділено по ? частині за кожним. Потім
відповідач ОСОБА_2 25.08.2008 року подарував
свою ? частину квартири відповідачці
ОСОБА_3 12 жовтня 2009 року рішенням
Суворовського районного суду м. Одеси з
позивачки стягнуто на користь
відповідачки вартість її частки у
вказаній квартирі, а право власності на
цю частку визнано за позивачкою
рішенням Апеляційного суду Одеської
області від 31.03.2010 року, яким рішення
першої інстанції змінено. Однак
позивачка не зареєструвала вказане
рішення суду та не оформила право
власності на ?? частину спірної
квартири. Крім того вона не сплатила
відповідачці вартість цієї частки
спірної квартири, та в рахунок
погашення вказаного боргу її частка
спірної квартири була виставлена
державним виконавцем на торги, на яких
відповідачка і купила цю частку, про що
свідчить свідоцтво про право
власності.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
позивачка та відповідач ОСОБА_2 були
співвласниками квартири АДРЕСА_1, в
подальшому рішенням Суворовського
районного суду м. Одеси спільне майно
подружжя позивачки та відповідача було
розділено по ? частині за кожним. Також
було розподілено особистий рахунок між
позивачкою та відповідачем.

Відповідач ОСОБА_2 25.08.2008 року подарував
свою ? частину квартири відповідачці
ОСОБА_3

12 жовтня 2009 року рішенням
Суворовського районного суду м. Одеси з
позивачки стягнуто на користь
відповідачки вартість її частки у
вказаній квартирі, а право власності на
цю частку визнано за позивачкою
рішенням Апеляційного суду Одеської
області від 31.03.2010 року, яким рішення
першої інстанції змінено.

Однак позивачка не зареєструвала
вказане рішення суду та не оформила
право власності на ? частину спірної
квартири. Крім того вона не сплатила
відповідачці вартість цієї частки
спірної квартири, та в рахунок
погашення вказаного боргу її частка
спірної квартири була виставлена
державним виконавцем на торги, на яких
відповідачка купила цю частку, про що
свідчить свідоцтво про право
власності, згідно якого відповідачка є
власницею ? частини спірної квартири.

З довідок про склад родини вбачається,
що за спірною адресою за одним
особистим рахунком зареєстрована
позивачка та двоє її повнолітніх дітей,
а за другим особистим рахунком
зареєстровані відповідачі та їх
неповнолітня дитина.

Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член
родини власника житла втрачає право на
користування цим житлом у випадку його
відсутності без поважних причин більше
одного року.

Згідно ст.. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Судом встановлено що відповідачка є
власницею ? частини спірної квартири, а
позивачкою право власності на другу
половину квартири не оформлено, тому
позивачка, на думку суду, не має право
вимагати визнання відповідачів такими
що втратили право користування спірною
квартирою.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.386,391,405 ЦК України, ст.ст. 213-215 ЦПК
України, суд,-

В и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 яка діє в своїх інтересах та
інтересах неповнолітньої ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1, про визнання такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя