АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2096/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 34 Клочко О. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
Пономаренко В. В. РІШЕННЯ
07 жовтня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоПономаренка В.
В.суддівГончар Н. І. , Ювшина В. І. при
секретаріВолвенко О.В., Анкудінову О.І.
представника позивача ОСОБА_7
відповідача ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційні
скарги ОСОБА_8, ОСОБА_9 на рішення
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 20 червня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_8,
комунального підприємства «Служба
утримання будинків «Митниця»
Черкаської міської ради, комунального
підприємства «Черкасиводоканал» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої залиттям
в с т а н о в и л а :
У лютому 2014 року ОСОБА_9 звернулась до
суду з вказаним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що вона є власником
06.12.2013 року в квартирі НОМЕР_1 за
вказаною адресою, власником якої є
відповідач, лопнув шланг
водопостачання пральної машини,
внаслідок чого було залито квартиру
Внаслідок дій ОСОБА_8 позивачці завдано
майнової шкоди в розмірі 9660,20 грн. та
Крім того, 09.12.2013 року внаслідок
погіршення стану здоров'я після
залиття квартири, позивачка змушена
була викликати швидку допомогу, а з
11.12.2013 року по 23.12.2013 року перебувала на
стаціонарному лікуванні в інфарктному
відділенні третьої міської лікарні
швидкої медичної допомоги. Під час
лікування нею було витрачено 644,76 грн.
Враховуючи наведене, позивачка просила
суд стягнути з відповідача на її
грн., з яких: 9660,20 грн. - вартість
відновлювального ремонту, 644,76 грн. -
придбання ліків та моральну шкоду в
Ухвалою суду від 17.04.2014 року до розгляду
справи в якості співвідповідачів було
залучено КП «Служба утримання будинків
«Митниця» Черкаської міської ради та
КП «Черкасиводоканал».
Рішенням Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 20 червня 2014 року
позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 в
рахунок відшкодування матеріальної
шкоди, завданої залиттям квартири 10304,20
грн., 644,76 грн. на придбання ліків та 300
грн. моральної шкоди.

Вирішено питання щодо стягнення
судових витрат.

В задоволенні позовних вимог до КП
«Служба утримання будинків «Митниця»
та КП «Черкасиводоканал» відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 оскаржили його в
апеляційному порядку, посилаючись на
його невідповідність нормам
матеріального та процесуального права.

ОСОБА_8 просить суд скасувати рішення
суду першої інстанції та ухвалити нове,
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_9

ОСОБА_9 просить скасувати рішення суду
першої інстанції в частині часткової
відмови в задоволенні позовних вимог
про стягнення моральної шкоди та
ухвалити в цій частині нове рішення,
яким стягнути з ОСОБА_8 на користь
ОСОБА_9 моральну шкоду в сумі 10000 грн., в
іншій частині рішення залишити без
змін.

Заслухавши учасників судового
розгляду, вивчивши матеріали справи та
доводи апеляцій, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга ОСОБА_8 підлягає
до часткового задоволення, а скарга
ОСОБА_9 - до відхилення, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено,
що рішення повинно бути законним і
обгрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене
судове рішення не відповідає в повному
обсязі.

Відповідно до вимог ст.309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є:

1) неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими;

3) невідповідність висновків суду
обставинам справи;

4) порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права, а також розгляд і
вирішення справи неповноважним судом;
участь в ухваленні рішення судді, якому
було заявлено відвід на підставі
обставин, що викликали сумнів у
неупередженості судді, і заяву про його
відвід визнано судом апеляційної
інстанції обґрунтованою; ухвалення чи
підписання постанови не тим суддею,
який розглядав справу.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог, суд першої
інстанції вірно виходив з того, що
ОСОБА_9 є власником квартири АДРЕСА_1
(а.с. 13).

Відповідачу ОСОБА_8 належить квартира
АДРЕСА_2.

Згідно акту про залиття квартир від
09.12.2013 року, складеного комісією КП «СУБ
«Митниця», 06.12.2013 року в будинку
АДРЕСА_2, було залито квартири 388 та 384
внаслідок того, що лопнув шланг у кв.
НОМЕР_1. В результаті залиття у квартирі
НОМЕР_2 пошкоджено стелю коридору, зали,
кухні, ванної кімнати, площею 4 кв.м. (а.с.
16).

Причиною залиття відповідно до акту є
зрив шлангу пральної машини на її
системі водопостачання.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим права фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала. Особа, яка
завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Ст. 60 ЦПК України встановлено, що кожна
особа повинна довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються на підставі
пояснень сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_9,
суд першої інстанції вірно вважав
встановленим факт завдання шкоди майну
позивачки саме відповідачем ОСОБА_8,
оскільки він як власник квартири
відповідно до ст. 151 ЖК УРСР
зобов'язаний забезпечувати
схоронність квартири, проводити за
свій рахунок поточний і капітальний
ремонт. Шланг до пральної машини
розірвався у квартирі відповідача,
тому колегія суддів вважає
безпідставними посилання ОСОБА_8 на те,
що судом достеменно не встановлено
прямої вини відповідача в аварії
системи водопостачання і в залитті
квартири позивачки.

З матеріалів справи вбачається, що
сторонами відповідно до ст. 143 ЦПК
України не заявлялося клопотання про
призначення експертизи для визначення
розміру завданих позивачці збитків.
Єдиним доказом встановлення вартості
відновлювального ремонту є кошторис
робіт та матеріалів незалежної оцінки
визначення величини збитків, який
виготовлено 31.01.2014 року за проханням
ОСОБА_9 фізичною особою-підприємцем
ОСОБА_10 (а.с. 20-21).

Колегія суддів відхиляє твердження
апелянта про те, що вказаний кошторис є
неналежним доказом у справі, так як ним
не було надано будь-яких інших
розрахунків (кошторисів, висновків
експертів тощо) вартості
відновлювального ремонту. В суді
першої інстанції відповідач
відмовився від призначення по справі
судової будівельно-технічної
експертизи.

Враховуючи наведене, суд першої
інстанції прийшов до вірного висновку
щодо наявності вини відповідача у
залитті квартири позивачки та
стягнення з нього суми матеріальної
шкоди в розмірі визначеному фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_10, а саме: 9660,20
грн. Проте суд помилково вказав у
резолютивній частині рішення про
стягнення матеріальної шкоди в сумі
10304,20 грн., так як дана сума не
підтверджена наявними у справі
доказами.

Колегія суддів також погоджується і з
висновком суду щодо стягнення з
відповідача на користь позивачки суми
моральної шкоди, визначеної відповідно
до ст. ст. 23, 1167 ЦК України в розмірі 300
грн. Посилання апелянта на завдання їй
відповідачем моральної шкоди в розмірі
10000 грн. не підтверджені відповідними
доказами.

На думку колегії суддів, судом першої
інстанції безпідставно стягнуто з
ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 витрати на
лікування в розмірі 644,76 грн., оскільки в
матеріалах справи відсутні докази
причинно-наслідкового зв'язку між
залиттям квартири та перебуванням
позивачки на лікуванні. Крім того,
позивачкою не надано підтверджуючих
документів, які саме ліки їй було
призначено та придбання їх саме
позивачкою.

Таким чином, колегія суддів приходить
до виноску про стягнення з ОСОБА_8 на
користь ОСОБА_9 витрат в рахунок
відшкодування майнової шкоди, завданої
залиттям квартири в сумі 9660,20 грн.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачка фактично не пред'являла
позовних вимог до відповідачів КП «СУБ
«Митниця» та КП «Водоканал», тому суд
першої інстанції правомірно відмовив в
позові в цій частині.

Водночас, судом першої інстанції
помилково було стягнуто з відповідача
на користь позивачки сплачений нею
судовий збір в сумі 343,60 грн.

Так, відповідно до ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог.

Оскільки судом задоволено позов на 48 %
(9660,20 грн. * 100 % / 20304,96 грн.), до стягнення з
відповідача ОСОБА_8 на користь
позивачки підлягають судові витрати зі
сплати судового збору за подання
позовної заяви в сумі 164,90 грн. (343,60 грн. *
48 % / 100 %).

При поданні апеляційної скарги ОСОБА_8
було сплачено судовий збір в сумі 171,80
грн. (а.с. 103). У зв'язку з частковим
задоволенням апеляційної скарги
ОСОБА_8 та відмови в задоволенні скарги
ОСОБА_9, з останньої слід стягнути на
користь ОСОБА_8 сплачений ним судовий
збір пропорційно до задоволених вимог
в сумі 82,47 грн. (171,80 грн. * 48 % / 100 %).

Шляхом взаємозаліку, остаточно до
стягнення з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9
підлягають судові витрати в сумі 82,43
грн. (164,90 грн. - 82,47 грн.).

З огляду на викладене, колегія суддів
апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольняє
частково, в задоволенні скарги ОСОБА_9 -
відмовляє, а рішення суду першої
інстанції змінює в частині стягнення
розміру матеріальної шкоди, завданої
залиттям квартири, коштів на придбання
ліків та судових витрат. Стягує з
ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 в рахунок
відшкодування майнової шкоди, завданої
залиттям квартири 9660,20 грн. та судові
витрати в сумі 82,43 грн. В задоволені
вимог позивача в частині стягнення
коштів на лікування в розмірі 644,76 грн.
відмовляє і в решті рішення суду першої
інстанції залишає без змін.

Керуючись ст.ст.303,304,307,309,313,314,316,317,319 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8 задовольнити
частково, апеляційну скаргу ОСОБА_9 -
відхилити.

Рішення Придніпровського районного
суду м. Черкаси від 20 червня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_9 до ОСОБА_8,
комунального підприємства «Служба
утримання будинків «Митниця»
Черкаської міської ради, комунального
підприємства «Черкасиводоканал» про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої залиттям
квартири - змінити в частині стягнення
розміру матеріальної шкоди, завданої
залиттям квартири, коштів на придбання
ліків та судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 в
рахунок відшкодування майнової шкоди,
завданої залиттям квартири 9660 гривень
20 коп. та судові витрати в сумі 82 гривні
43 коп.

В задоволені вимог позивача ОСОБА_9 в
частині стягнення коштів на лікування
в розмірі 644,76 грн. з ОСОБА_8 - відмовити.

В решті частини рішення суду першої
інстанції залишити без змін.

Рішення набирає чинності одразу після
проголошення але може бути оскаржено в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції на протязі двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :