АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 1915/3853/2012Головуючий у 1-й
інстанції Дзюбич В.Л. Провадження №
22-ц/789/1088/14 Доповідач - Бершадська
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2014 р. колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Бершадської Г.В.

суддів - Міщій О. Я., Шевчук Г. М.,

при секретарі - Фащевська М.М.

з участю сторін - представника ОСОБА_1 -
ОСОБА_2

розглянувши у відритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на ухвалу Тернопільського
міськрайонного суду від 4 липня 2014 року
по справі за заявою ОСОБА_1 про
скасування заходів забезпечення
позову у виді накладення арешту на
квартиру, вжитих у цивільній справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_1,
ОСОБА_5, товариства з обмеженою
відповідальністю "Тернопільбуд" про
поділ спільного майна подружжя,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду із заявою про зняття арешту з
квартири АДРЕСА_1, посилаючись на те, що
прийняті судами у справі рішення
набрали законної сили, а накладений
судом арешт на квартиру не дозволяє їй
розпоряджатись власним майном.

Ухвалою Тернопільського
міськрайонного суду від 4 липня 2014 року
клопотання ОСОБА_1 про скасування
заходів забезпечення позову
задоволено.

Вжитий судом згідно ухвали
Тернопільського міськрайонного суду
від 13 березня 2012 року в цивільній
справі № 1915/3853/2012 захід забезпечення
позову у виді накладення арешту на
квартиру АДРЕСА_2 - скасовано.

Не погоджуючись з ухвалою суду,
ОСОБА_3 звернулася з апеляційною
скаргою, в якій просить дану ухвалу
скасувати та постановити нову, яко
відмовити ОСОБА_1 у задоволенні її
заяви, посилаючись на те, що подальше
існування запобіжного заходу є
доцільним, оскільки спір між сторонами
щодо повернення сплачених нею коштів
ТОВ "Тернопільбуд", на виконання
договору №36 від 7 грудня 2005 року про
дольову участь у будівництві квартири
по АДРЕСА_3 м. Тернополі в сумі 153600 грн.
та їх зарахування ОСОБА_1 не вирішений.

Апелянт ОСОБА_1 та ОСОБА_1, ОСОБА_5,
будучи повідомленими про день та час
слухання справи, в судове засідання не
з"явилися.

Представник ОСОБА_1 апеляційної скарги
не визнав та вважає ухвалу суду
законною.

Заслухавши пояснення учасників
процесу та дослідивши матеріали
справи, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення.

Скасовуючи заходи забезпечення позову
у виді зняття арешту з квартири, суд
першої інстанції виходив з відсутності
судових рішень зобов"язального
характеру відносно ОСОБА_1 в користь
заявниці ОСОБА_3

Колегія суддів погоджується з таким
висновком.

Як вбачається з матеріалів справи, що у
провадженні суду перебуваласправа
№/3853/2012 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_1, ОСОБА_5, товариства з
обмеженою відповідальністю
"Тернопільбуд" про поділ спільного
майна подружжя, визнання недійсними
договорів купівлі-продажу
транспортних засобів та стягнення з
ТОВ "Тернопільбуд" коштів.

Позивач просила, крім іншого, визнати
спільним майном подружжя кваритиру
АДРЕСА_1

Ухвалою Тернопільського
міськрайонного суду від 13 березня 2012
року вжито заходи забезпечення позову
у виді накладення арешту на спірну
квартиру, в зв"язку з тим, що вказана
квартира перебувала в переліку майна,
що підлягає поділу між сторонами.

В подальшому позивач змінила позовні
вимоги щодо вказаної квартири і
просила стягнути з забудівника ТОВ
"Тернопільбуд" кошти, внесені нею на
будівництво цієї квартири в сумі 158565
грн., а також інфляційні витрати і 3%
річних за несвоєчасне повернення
заборгованих коштів по договору
дольової участі у будівництві
квартири.

Рішенням апеляційного суду
Тернопільської області від 4 грудня 2013
року ці її позовні вимоги вирішено:
позов задоволено частково і стягнуто з
ТОВ "Тернопільбуд" 7635,47 грн коштів,
неповернутих внаслідок розірвання
договору про дольову участь у
будівництві житла на 2005-2008 роки від 7
грудня 2005 року.

Як роз"яснив Пленум Верховного Суду
України у своїй постанові №9 від 22
грудня 2006 року "Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову",
що заходи забезпечення позову мають
тимчасовий характер і діють до
виконання рішення суду, яким
закінчується розгляд справи по суті.

Відповідно до положень ст. 154 ЦПК
України заходи забезпечення позову
можуть бути скасовані судом, який
розглядає справу. Якщо у задоволенні
позову було відмовлено, провадження у
справі закрито або заяву залишено без
розгляду, вжиті заходи забезпечення
позову застосовуються до набрання
судовим рішенням законної сили. Проте
суд може одночасно з ухваленням
судового рішення або після цього
постановити ухвалу про скасування
заходів забезпечення позову.

Встановивши, що розгляд даної
цивільної справи завершений (спір між
сторонами по заявлених позовних
вимогах вирішено) та судове рішення не
містить рішень зобов"язального
характеру відносно ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_3, судом вірно було скасовано
вжиті судом заходи забезпечення позову
у виді накладення арешту на квартиру,
яка належить ОСОБА_1

Доводи апелянта про доцільність
збереження заходів забезпечення
позову, оскільки їй ТОВ "Тернопільбуд"
не повернуті внесені нею кошти і що
дана квартира є гарантією для
збереження внесених нею коштів, не
заслуговують уваги суду, тому що
позивачкою за вказаними позовними
вимогами про повернення коштів було
визначено відповідачем ТОВ
"Тернопільбуд", а не ОСОБА_1, якій
належить спірна квартира.

Таким чином, колегія суддів не вбачає
підстав для скасування ухвали суду з
мотивів, наведених в апеляційній
скарзі.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 312, 315 ЦПК
України,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Ухвалу Тернопільсього
міськрайонного суду від 4 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів шляхом подання
касаційної скарги.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Г.В. Бершадська