Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/4118/14
Головуючий у 1-й інстанції Колесник С.Г.
Суддя-доповідач Крилова О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі

головуючого Крилової О.В.

суддів Дзярука М.П.

Трофимової Д.А.

при секретарі Семенчук О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ПАТ КБ
«ПриватБанк» на рішення Ленінського
районного суду м. Запоріжжя від 12
серпня 2014 року по справі за позовом ПАТ
КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором та зустрічним позовом ОСОБА_3
до ПАТ КБ «ПриватБанк» про визнання
недійсним кредитного договору,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулося до суду із вищевказаним
позовом в обґрунтування якого
зазначало, що 09.10.2007 p. між Закритим
акціонерним товариством комерційний
банк «ПриватБанк», правонаступником
якого є Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «ПриватБанк»
(Надалі-Банк), і відповідачем був
укладений договір б/н. Договір
складається з Заяви позичальника, Умов
надання банківських послуг, а також
Тарифів банку. Відповідачу був наданий
кредит у вигляді встановлення
кредитного ліміту на платіжну картку в
сумі 7 000 грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 36 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом, з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки.

Однак, ОСОБА_3 взяті на себе обов'язки,
щодо виконання умов договору, не
виконував, у зв'язку з чим станом на
30.11.2012 р. має заборгованість за
кредитним договором в сумі 32154,01 грн., що
складається з наступного: 8526,82 грн. -
заборгованість за кредитом; 18191,29 грн. -
заборгованість за відсотками за
користування кредитом; 3666,61 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; 500 грн. - штраф
(фіксована частина); 1 519,24 грн. - штраф
(процентна складова).

Згодом уточнивши позовні вимоги та
посилаючись на вказані обставини,
просило суд стягнути з відповідача
заборгованість за кредитним договором
на 28.03.2014 р. в розмірі 42188,64 грн., а також
витрати по сплаті судового збору в сумі
421,89 грн.

У березні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із зустрічним позовом в
обґрунтування якого зазначав, що він до
ЗАТ КБ «ПриватБанк» щодо отримання
кредиту не звертався, не укладав ніяких
кредитних договорів, не надав ніяких
документів та не підписував будь яких
документів у ЗАТ КБ «ПриватБанк». На
підставі отриманих висновків
судово-почеркознавчої експертизи,
встановлено, що підпис в заяві
позичальника від імені ОСОБА_3
виконаний не ОСОБА_3 а іншою особою,

Посилаючись на вказані обставини,
просив суд стягнути з відповідача на
його користь судові витрати, пов'язані
з проведенням судової почеркознавчої
експертизи, в сумі 900,48 коп. та сплачену
суму судового збору.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 12 серпня 2014 року в
задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк»
відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_3
задоволено.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на
користь ОСОБА_3 114,71 грн. Сплаченого
судового збору.

Стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на
користь ОСОБА_3 900,48 грн., як витрати на
проведення судово-почеркознавчої
експертизи.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк» зазначає, що висновки
суду не відповідають обставинам
справи, рішення ухвалено з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, тому просить його скасувати та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги ПАТ КБ
«ПриватБанк», в задоволенні
зустрічного позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши
матеріали справи, доводи апеляційної
скарги, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Стаття 308 ЦПК передбачає підстави для
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення без змін. За її
змістом Апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відмовляючи у задоволенні позову та
задовольняючи зустрічний про визнання
недійсним кредитного договору, суд
першої інстанції правильно виходив з
того, що відповідачем доведено, що
наданий позивачем кредитний договір не
може бути визнаний таким, що відповідає
закону, а отже і не може бути покладений
в основу стягнення грошових сум,
оскільки не доведено, що він підписаний
відповідачем. За висновками
експертизи, на яку послався суд,
категорично зазначено, що підписи у
відповідних графах договору виконані
не ОСОБА_3, а іншою особою.

Отже суд зробив правильний висновок,
що за ст. 207 ЦК правочин вважається
таким, що вчинений у письмовій формі,
якщо він підписаний сторонами.
Відсутність підпису свідчить про
недотримання належної форми договору
та за ст. 215 ЦК унеможливлює дійсність
правочину.

Доводи апелянта про те, що саме
відповідач користувався кредитною
карткою ґрунтуються на припущеннях, а
послання на те, що висновок експерта є
недопустимим доказом, який одержаний з
порушенням закону, є безпідставними.

Так, за ст. 10 ЦПК цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Аналогічним
чином питання обов'язків доказування і
подання доказів регулює ст. 60 ЦПК, за
якою кожна сторона зобов'язана довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог і
заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Заперечуючи проти висновку експерта
позивач не просив про проведення іншої
або додаткової експертизи.

Враховуючи, що за договором
здійснювався рух грошових коштів,
підстав вважити такий договір
неукладеним судова колегія не вбачає.
До того ж неукладеність договору не
тягне стягнення грошових коштів з
відповідача.

З огляду на викладене, судова колегія
не вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги та скасування
оскаржуваного рішення суду.

Керуючись ст.ст. 308, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 12 серпня 2014 року по цій
справі залитиши без змін

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: