Справа № 265/2365/14-ц
Провадження № 2/265/1418/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Копилової Л. В.,

при секретарі Єфремовій О.В.

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання права власності в
порядку спадкування за законом на
квартиру,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною до
ОСОБА_2 про визнання права власності в
порядку спадкування за законом на
квартиру, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати - ОСОБА_3,
яка являлася донькою ОСОБА_4, і на день
своєї смерті перебувала в шлюбі з
відповідачем ОСОБА_2 Таким чином
відповідно до ст.1261 ЦК України
вищевказані особи є спадкоємцями
померлої першої черги. ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2, тому він є єдиним
спадкоємцем померлої, який прийняв
частину спадщини як її син.

Після смерті ОСОБА_3 і ОСОБА_4
відкриті спадкові справи. На підставі
ст.ст.1268,1269,1270 ЦК України в
шестимісячний строк ОСОБА_4 і
відповідач подали заяви до Четвертої
Маріупольської державної
нотаріальної контори і прийняли
спадщину у вигляді квартири АДРЕСА_1.
Він прийняв спадщину як неповнолітній
на підставі ст.1268 ЦК України, що
підтверджується свідоцтвами про
право на спадщину за законом від 11.09.2009
року та 06.12.2012 року.

10 червня 2008 року між ОСОБА_4 і ОСОБА_3
був укладений договір дарування 1/2
частки квартири АДРЕСА_2. Однак
вказаний договір не був зареєстрований
в БТІ, про що йому стало відомо тільки
в кінці березня 2014 року після
повернення відповідачем йому
документів на квартиру. На день смерті
матері він був неповнолітнім і тому
його бабуся ОСОБА_5 зверталася до
відповідних компетентних органів з
приводу утримання відповідачем
документів на спірну квартиру. Крім
того, відповідач не тільки утримував
документи, але й не здійснював ніяких
дій з приводу оформлення права
власності на квартиру. Згідно
реєстраційного посвідчення від 24.07.1996
року, 1/2 частка вищевказаної квартири
належала його матері, а право власності
було зареєстровано в БТІ на ім»я
ОСОБА_6 За пунктом 6 договору дарування
від 10.06.2008 року у його матері ОСОБА_3
виникає право власності з моменту
прийняття в дар частини вищевказаної
квартири (друга половина). З
урахуванням того, що вищевказана
квартира не була придбана ОСОБА_3 з
відповідачем в шлюбі, тому спадкове
майно - квартира розподіляється між
спадкоємцями в рівних долях по 1/3
частці. Після смерті ОСОБА_4 частку
квартири АДРЕСА_2 прийнято ним як
єдиним спадкоємцем, в зв»язку з чим
розмір його частки у вказаній
квартирі складає 2/3.

Так як спадкодавцем ОСОБА_3 не було
зареєстровано право власності на 1/2
частку квартири АДРЕСА_2 він як
спадкоємець не може набути право
власності на це майно, тому просить суд
визнати за ним право власності на 2/3
частки вищевказаної квартири, а на 1/3
право власності за відповідачем
ОСОБА_2

Позивач ОСОБА_1 та його представник
ОСОБА_7 підтримали позовні вимоги і
просили суд їх задовольнити в повному
обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги
визнав повністю і не заперечував
проти їх задоволення.

Згідно ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову, суд
ухвалює рішення про задоволення позову
за наявності для того законних
підстав.

Згідно ч.3 п.24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 2 від 12
червня 2009 р. «Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції», у разі визнання
відповідачем позову, яке має бути
безумовним, і якщо таке визнання не
суперечить закону і не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб (не
відповідача), суд ухвалює рішення про
задоволення позову, обмежившись у
мотивувальній частині рішення
посиланням на визнання позову без
з»ясування і дослідження інших
обставин справи.

Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Вимогами ч. 1 ст. 321 ЦК України
встановлено, що право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

На підставі ст.ст.1216,1218 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

За ст.1261 ЦК України у першу чергу право
на спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за
заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.
Не допускається прийняття спадщини з
умовою чи із застереженням.

Спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1, а ОСОБА_4
померла ІНФОРМАЦІЯ_2

За даними Четвертої Маріупольської
державної нотаріальної контори після
смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, 02 липня 2009
року за № 1225 зареєстрована заява про
прийняття спадщини за законом ОСОБА_2;
за №1230 цього ж дня зареєстрована така
заява за ОСОБА_4; 11 вересня 2009 року за
№№1662,1663 зареєстровані заяви про
видачу свідоцтв про право на спадщину
за законом ОСОБА_4 та ОСОБА_1 - сина,
який діє за згодою батька ОСОБА_8

11 вересня 2009 року за № 1-1939 та № 1-1940
видані свідоцтва про право на спадщину
за законом по 1/6 частці ОСОБА_4 та
ОСОБА_1 Інших заяв про прийняття
спадщини або відмову від спадщини не
надходило. Інші свідоцтва не
видавалися.

За даними Четвертої Маріупольської
державної нотаріальної контори після
смерті ОСОБА_4 04 червня 2012 року 04
серпня 2012 року за № 1937 зареєстрована
заява про прийняття спадщини за
законом ОСОБА_1, онука; 06 грудня 2012 року
за № 2-2843 видано свідоцтво про право
на спадщину за законом на квартиру
АДРЕСА_3 на ім»я ОСОБА_1; 06 грудня 2012 року
за № 2-2844 видано свідоцтво про право
на спадщину за законом на 2/3 частки
квартири АДРЕСА_1 на ім»я ОСОБА_1 Іших
заяв про прийняття спадщини або
відмову від спадщини не надходило. Інші
свідоцтва не видавалися.

Оскільки визнання позову відповідачем
ОСОБА_2 є безумовним, не суперечить
закону та не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб, за наяності
законних для того підстав, суд
приходить до висновку про задоволення
позову в повному обсязі.

На підставі ст.ст.16,325,328,1216,1218,1261,1266,1268
ЦК України, ст.ст.10,60, 174, 213-215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності в порядку
спадкування за законом на квартиру,
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
2/3 частки спадкового майна, а саме -
квартири АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/3
частки спадкового майна, а саме -
квартири АДРЕСА_2.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Донецької області
шляхом подачі апеляційної скарги до
Орджонікідзевського районного суду
міста Маріуполя Донецької області
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя Орджонікідзевського районного
суду

міста Маріуполя Донецької області
Л.В.Копилова