Єдиний унікальний номер: 378/715/14-ц
Провадження № 2/378/220/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" серпня 2014 р.
Ставищенський районний суд Київської
області в складі:

головуючого - судді:
Марущак Н. М.

за участю секретаря:
Карабань З. І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Ставище
справу за позовом ОСОБА_1 до
Полковницької сільської ради
Ставищенського району Київської
області про визнання права на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернувся
ОСОБА_1, посилаючись на те, що
відповідно до погосподарських книг
Полковницької сільської ради
Ставищенського району за 1986-1990, 1991-1995
роки та довідки Полковницької
сільської ради житловий будинок
АДРЕСА_1 1962 року побудови, відносився до
майна колгоспного двору, членами якого
були його мати ОСОБА_3 та брат ОСОБА_4,
які згідно діючих на той час ст. ст. 120,123
ЦК УРСР (1963 р.) та Закону України "Про
власність", що набув чинності 15 квітня
1991 року, набули права власності на
житловий будинок як майно колгоспного
двору.

Рішенням виконкому Полковницької
сільської ради №16 від 29 серпня 1996 року
визнано право власності на даний
житловий будинок за ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Реєстрація права власності на вказаний
житловий будинок не проводилась.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року в смт. Глеваха
Васильківського району Київської
області ОСОБА_4 помер, спадщину після
смерті якого прийняв він (позивач).

27 листопада 2009 року у Полковницькій
сільській раді Ставищенського району
Київської області ОСОБА_3 склала
заповіт, яким заповіла все своє майно
йому. Заповіт посвідчено секретарем
Полковницької сільської ради ОСОБА_5 за
реєстром №29.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року в селі Полковниче
Ставищенського району Київської
області померла ОСОБА_3, спадщину після
смерті якої прийняв він, спадкоємець за
вказаним заповітом.

Загальна площа житлового будинку - 46,4
кв. метри, житлова площа 24,9 кв. метри,
вартість 54175 гривень.

Полковницька сільська рада свідоцтва
про право власності за життя на ім'я
померлих не видавала, що позбавляє його
можливості оформити свої спадкові
права в Ставищенській районній
державній нотаріальній конторі.

Позивач просить визнати за ним право
власності в порядку спадкування за
законом після смерті брата ОСОБА_4 на ?
(одну другу) частину вищевказаного
житлового будинку та право власності в
порядку спадкування за заповітом після
смерті матері ОСОБА_3 на ? (одну другу)
частину даного житлового будинку.

Позивач в судове засідання не прибув,
до суду подав заяву, відповідно до якої
позовні вимоги підтримує, справу
просить розглядати у його відсутність.

Представник Полковницької сільської
ради в судове засідання не прибув,
проте, Полковницька сільська рада до
суду подала заяву про визнання
позовних вимог та про розгляд справи у
відсутність представника сільської
ради.

Суд, розглянувши матеріали справи,
дослідивши заяву про визнання
вказаного позову представника
відповідача - Полковницької сільської
ради та перевіривши письмові докази,
вважає, що визнання Полковницькою
сільською радою позову не суперечить
закону та не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Матеріалами справи встановлено, що
рішенням виконкому Полковницької
сільської ради №16 від 29 серпня 1996 року
визнано право власності на житловий
будинок АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 та ОСОБА_4. В
зв'язку з проведеною інвентаризацією
номер вказаного будинку змінився з
НОМЕР_1 Реєстрація права власності на
житловий будинок АДРЕСА_1 не
проводилась.

Загальна площа житлового будинку - 46,4
кв. метри, житлова площа 24,9 кв. метри,
вартість 54175 гривень. Земельна ділянка
для будівництва та обслуговування
вказаного житлового будинку, була
приватизована, належить на підставі
державного акта ІІ-КВ № 012797 ОСОБА_3.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року в смт. Глеваха
Васильківського району Київської
області помер ОСОБА_4, спадщину після
смерті якого прийняв позивач (брат
спадкодавця), як спадкоємець за
законом другої черги згідно статті 1262
ЦК України, який відповідно до ст. ст. 1223
ч. 2, 1269, 1270 ЦК України в 6-ти місячний
термін звернувся із заявою про
прийняття спадщини та отримання
свідоцтва про право на спадщину до
приватного нотаріуса Сквирського
районного нотаріального округу ОСОБА_6
та отримав свідоцтво про право на
спадщину на частину спадкового майна.

27 листопада 2009 року у Полковницькій
сільській раді Ставищенського району
Київської області ОСОБА_3 склала
заповіт, яким заповіла все своє майно
позивачу.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року в селі Полковниче
Ставищенського району Київської
області померла ОСОБА_3, спадщину після
смерті якої прийняв позивач,
спадкоємець за вказаним заповітом,
подавши до Ставищенської районної
державної нотаріальної контори заяву
про прийняття спадщини у встановлений
строк відповідно до ст. ст. 1223 ч. 1, 1269, 1270
ЦК України.

Полковницька сільська рада свідоцтва
про право власності за життя на ім'я
померлих не видавала, що позбавляє
позивача можливості оформити свої
спадкові права в Ставищенській
районній державній нотаріальній
конторі.

У відповідності до статті 1218 ЦК України
до складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до статей 1220, 1223 ч. 3
Цивільного Кодексу України спадщина
відкривається внаслідок смерті особи
або оголошення її померлою. Право на
спадкування виникає у день відкриття
спадщини.

Як встановлено ч.1, 2, 5 статті 1268 ЦК
України (16.01.2003 року) спадкоємець за
заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.
Не допускається прийняття спадщини з
умовою чи із застереженням. Незалежно
від часу прийняття спадщини вона
належить спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

Статтею 1297 ЦК України на спадкоємця,
який прийняв спадщину, у складі якої є
нерухоме майно, покладається обов'язок
звернутися до нотаріуса за видачею
йому свідоцтва про право на спадщину на
нерухоме майно.

Статтею 182 ЦК України передбачено, що
право власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації, а
порядок проведення державної
реєстрації прав на нерухомість і
підстави відмови в ній установлюються
законом.

Як видно із ч.5 статті 3 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень», що
набрав чинності 3 серпня 2004 року, право
власності та інші речові права на
нерухоме майно, набуті згідно з діючими
нормативно-правовими актами до
набрання чинності цим Законом,
визнаються державою.

Відповідно до статті 2 вказаного Закону
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень -
офіційне визнання і підтвердження
державою фактів виникнення, переходу
або припинення речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень, що
супроводжується внесенням даних до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень.

З урахуванням положень ч. 1 ст.15, ст. 392 ЦК
України власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
у разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності. За
змістом наведених норм права потреба в
такому способі захисту виникає тоді,
коли наявність суб'єктивного права
власника не підтверджена відповідними
доказами (документами), підлягає
сумніву, не визнається іншими особами
або ними оспорюється.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
суд приходить до висновку, що ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 за життя набули право власності
на житловий будинок АДРЕСА_1, як члени
колгоспного двору, відповідно до ст. ст.
120, 123 ЦК УРСР (1963 р.) згідно рішення
виконкому Полковницької сільської
ради № 16 від 29 серпня 1996 року, а позивач
після смерті 8 листопада 2010 року ОСОБА_4
набув право власності в порядку
спадкування за законом на ? частину
даного житлового будинку та після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року матері ОСОБА_3
право власності в порядку спадкування
за заповітом на ? (одну другу) цього
будинку, і оскільки представником
відповідача Полковницької сільської
ради позов визнається, то він підлягає
задоволенню.

Враховуючи, що Полковницька сільська
рада до пред'явлення позову про
визнання права на спадщину за законом
на житловий будинок і в судовому
засіданні не оспорювала цього права,
відповідно до змісту ст. 88 ЦПК України
на неї не може бути покладений
обов'язок по відшкодуванню судових
витрат.

Керуючись ст. ст. 120, 123, 529 ч. 1, 549 ч. 1 п. 1
ЦК УРСР (1963 р.), ст. ст. 182, 392, 1220, 1223 ч. 1, ч.
2, 1261, 1269, 1270 Цивільного Кодексу України,
ст. 2, ч. 5 ст. 3 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень", ст.ст. 10,
11, 60, 88, 130, 174, 213-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за законом після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року брата ОСОБА_4
на ? (одну другу) частину житлового
будинку АДРЕСА_1 та право власності в
порядку спадкування за заповітом після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 року матері ОСОБА_3
на ? (одну другу) частину житлового
будинку АДРЕСА_1, загальною площею 46,4
кв. метри, житловою площею 24,9 кв. метри,
вартістю 54175 (п'ятдесят чотири тисячі
сто сімдесят п'ять) гривень.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано у строк,
встановлений ст. 294 ЦПК України. У разі
подання апеляційної скарги рішення,
якщо його не скасовано, набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Київської області через Ставищенський
районний суд Київської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні в
судовому засіданні під час
проголошення рішення, протягом десяти
днів з дня отримання копії рішення.

Суддя
Н. М. Марущак