РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 року Рівненський міський
суд Рівненської області

в особі головуючої судді - Панас О.В.

при секретарі - Райковській
О.К.

з участю: позивачки - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Рівне цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням, -

в с т
а н о в и в:

В провадженні Рівненського
міського суду знаходиться цивільна
справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є
власником квартири АДРЕСА_1. Рівне, що
підтверджується свідоцтвом від 25.04.2014
року та свідоцтвом про спадщину.

В даній квартирі зареєстрований її
брат ОСОБА_2 Відповідач вже близько 5-ти
років жодного разу не з'являвся в даній
оселі, ні з нею, ні з нашими родичами та
знайомими на контакт не виходив.

Після смерті мами відповідач зібрав
всі свої речі та пішов з дому.

Оскільки на сьогоднішній день вона є
єдиною власницею квартири в цілому, а
відповідач лише зареєстрований, та
фактично не проживає в АДРЕСА_1 не
відвідує оселю та не сплачує
комунальні послуги, які нараховуються
на нього як на особу, що зареєстрована в
даній квартирі та користується даними
послугами., тому постало питання його
виписки для економії квартирної плати.
Вживала заходів для встановлення місця
перебування відповідача.

На підтвердження відсутності
відповідача у квартирі АДРЕСА_1 на
протязі тривалого часу, за її
зверненням до ЖКП «Перспективне» , було
створено комісію з представників
даного ЖКП та сусідів, які відвідавши
квартиру зробили певні висновки та
підтвердили, що ОСОБА_2 дійсно не
проживає у квартирі. Акти від 30.01.2014 р.,
30.04.2014 р., 10.07.2014 р. були засвідчені
підписами майстра ЖКП та сусідами з
квартир №НОМЕР_1,НОМЕР_2,НОМЕР_3

Всі обов'язки, що випливають з проплати
комунальних платежів за користування
електроенергією, водопостачанням,
природним газом та іншими послугами, що
надаються комунальними службами для
обслуговування будинків та будинкових
територій оплачує самостійно.

Просила визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2
таким, що втратив право на користування
житловим приміщенням за адресою:
АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивачка
підтримала позов в межах його доводів
та просила задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився повторно. Про день,час та
місце судового засідання повідомлявся
рекомендованою кореспонденцією. Заяви
щодо розгляду справи в його
відсутність суду не надав, про причину
неявки суду не повідомив. Письмових
заперечень на позов до суду не подав.
Суд вважає за можливе розглянути
справу у відсутність відповідача, який
вважається належно повідомленим,
згідно ч.4 ст.169 ЦПК України з винесенням
заочного рішення згідно до ст.224-228 ЦПК
України проти чого не заперечила
позивачка.

Заслухавши пояснення позивача,
свідків дослідивши письмові
матеріали справи та оцінивши докази в
їх сукупності, суд прийшов до наступних
висновків.

Судом встановлено, що квартира
АДРЕСА_1 належить на праві власності
ОСОБА_1 згідно : свідоцтва від 25.04.2014р.,
посвідченого приватним нотаріусом
Рівненського міського нотаріального
округу Рівненської області ОСОБА_3,
зареєстрованого в реєстрі за № 281,
внесеного до Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності на 1/ 4
частку ; свідоцтва про право власності
на спадщину за заповітом від 23.01.2014р.,
посвідченого державним нотаріусом
Другої Рівненської ДНК Ревою Л.Л.,
реєстраційний номер 1-26, внесеного до
державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності на 1/ 4 частку на 3/4 частки
квартир АДРЕСА_1.

Актами складеними комісійно,
затвердженими начальником ЖКП
«Перспективне» від 30.01.2014 р., 30.01.2014 р. ,
10.07.2014р. підтверджується , що ОСОБА_2 . в
спірній квартирі не проживає з 01.02. 2010
року, його особисті речі в квартирі
відсутні.

Допитані в судовому засіданні
свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6., які є сусідами
сторін, суду показали, що ОСОБА_2
приходиться рідним братом позивачці.
Проживав разом з батьками у у спірній
квартирі, проте після смерті матері,
яка померла у грудня 2009р., в спірній
квартирі не проживає. Де він перебуває
їм не відомо. В квартиру з метою
проживання не з'являвся.

Сукупністю досліджених
достовірних доказів підтверджується,
що зареєстрований у спірній квартирі
ОСОБА_2 є рідним братом позивачки.
Відповідач, будучи зареєстрованим в
квартир не проживає. Витрат на оплату
комунальних послуг, які на нього
нараховуються, не несе. Всі витрати по
комунальних платежах та утриманню
квартири несе позивачка.

Відповідно до ст.. 6 ЖК України, жилі
будинки і жилі приміщення
призначаються для постійного
проживання громадян, а також для
використання у встановленому порядку
як службових жилих приміщень і
гуртожитків. Надання приміщень у жилих
будинках для потреб промислового
характеру забороняється. Обов'язок
громадян використовувати жиле
приміщення за його призначенням.

Відповідно до ст.319 Цивільного кодексу
України, власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Власник має право
вчиняти щодо свого майна будь-які дії,
які не суперечать закону.

В силу вимог ст.405 Цивільного кодексу
України, члени сім'ї власника житла, які
проживають разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Житлове приміщення, яке вони
мають право займати, визначається його
власником. Член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

Згідно ст. 7 Закону України « Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи; запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.

У відповідності до ст.71 Житлового
Кодексу України право на житлове
приміщення за тимчасово відсутнім
наймачем зберігається протягом шести
місяців, а відповідач не проживає в
квартирі вже майже п'ять років, що
підтверджується дотовірними доказами,
становленими в судовому засіданні .

Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням внаслідок
відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться у
судовому порядку.

Таким чином, суд прийшов до
висновку, що ОСОБА_2 . втратив право на
користування АДРЕСА_1, так як не
проживає в ньому без поважних причин з
01.02.2010 року.

За таких обставин у відповідності
до вимог діючого законодавства вимоги
позивача обгрунтовані і підягають до
задоволення.

На підставі вищевикладеного, ст.ст.6,
71,72 ЖК України, ст.ст. 319,405 ЦК України,
керуючись ст.ст. 10, 60, 82, 88, 212-215, 223, 294
Цивільного процесуального кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
приміщенням , задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що
втратив право користування квартирою
АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Рівненської області
через Рівненський міський суд з
поданням в десятиденний строк
апеляційної скарги з дня проголошення
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя:
О.В.Панас