КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа
№552/5524/14-ц
Провадження № 2/552/2005/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.10.2014 року Київський районний суд м.
Полтави в складі: головуючого судді
Миронець О.К., за участі секретаря
судового засідання - Ваніної Ю.А.,
позивача - ОСОБА_1, представника
позивача - ОСОБА_2, відповідача - ОСОБА_3,
третьої особи - ОСОБА_4 розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
приміщенні суду в м. Полтаві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
Житлово-експлуатаційного управління
про укладення окремого договору найму
житлового приміщення та про вселення в
квартиру, третя особа - ОСОБА_4,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду
з позовом до ОСОБА_3 та
Житлово-експлуатаційного управління
та просить суд зобов'язати ЖЕУ №2
укласти з нею окремий договір найму
житлового приміщення, а саме квартири
АДРЕСА_1 і відкрити на її ім'я окремий
особовий рахунок на кімнату НОМЕР_1
розміром 11,2 кв.м., вбиральню, ванну
кімнату, коридор, комору залишити в
загальному користуванні та вселити її
в примусовому порядку в квартиру
АДРЕСА_1. Свій позов обґрунтовує тим, що
25.03.2014 року вона отримала ордер на
квартиру АДРЕСА_1 Згідно даного ордера
квартира виділена також ОСОБА_3 її
колишньому чоловіку та ОСОБА_4 її донці.
Вселитись в дану квартиру вона не має
можливості, оскільки відповідач чинить
їй перешкоди у вселенні.

В судовому засіданні позивач та
її представник позов підтримали та
просили його задовольнити та
зобов'язати ЖЕУ №2 укласти з нею
договір найму житлового приміщення, а
саме квартири АДРЕСА_1 і відкрити на її
ім'я окремий особовий рахунок на
кімнату НОМЕР_1 розміром 11,2 кв.м.,
вбиральню, ванну кімнату, коридор,
комору залишити в загальному
користуванні та вселити її в
примусовому порядку в дану кімнату.

Відповідач ОСОБА_3 позов визнав
частково та пояснив суду, що він не
чинить перешкоди позивачу у вселення в
квартиру та не заперечує проти її
проживання в квартирі. Щодо відкриття
на ім'я позивача окремого особового
рахунку на кімнату НОМЕР_1 розміром 11,2
кв.м. відповідач заперечив та пояснив
суду, що дана кімната є окремою
кімнатою в квартирі. Дві інші кімнати
16,2 кв.м. та 13, 0 кв.м. є прохідними
кімнатами і він не може проживати в них
разом з донькою, оскільки вони різної
статі. Відповідач не заперечує проти
виділення позивачу кімнати 16,2 кв.м. або
13,0 кв.м. в яких вона буде проживати
разом з донькою, оскільки вони однієї
статі.

Представник ЖЕО №2 в судове
засідання не з'явився, хоча належним
чином був повідомлений про час та місце
розгляду справи.

Третя особа - ОСОБА_4 при вирішенні
спору покладається на розсуд суду.

Суд заслухавши сторони та повно і
всебічно дослідивши надані докази
приходить до таких висновків.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
25.03.2014 року отримала ордер на квартиру
АДРЕСА_1. В даному ордері також
зазначені чоловік ОСОБА_3 та ОСОБА_4.
Згідно рішення Октябрського районного
суду м. Полтави шлюб між ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 розірвано.

Відповідно до ст. 104 Житлового
кодексу Української РСР член сім'ї
наймача вправі вимагати, за згодою
інших членів сім'ї, які проживають
разом з ним, укладення з ним окремого
договору найму, якщо жилу площу, що
припадає на нього, може бути виділено у
вигляді приміщення, яке відповідає
вимогам статті 63 цього Кодексу.

Відповідно до ст.63 Житлового
кодексу Української РСР предметом
договору найму жилого приміщення в
будинках державного і громадського
житлового фонду є окрема квартира або
інше ізольоване жиле приміщення, що
складається з однієї чи кількох кімнат,
а також одноквартирний жилий будинок.
Не можуть бути самостійним предметом
договору найму: жиле приміщення, яке
хоч і є ізольованим, проте за розміром
менше від встановленого для надання
одній особі (частина перша статті 48),
частина кімнати або кімната, зв'язана з
іншою кімнатою спільним входом, а
також підсобні приміщення (кухня,
коридор, комора).

Відповідно до ст.47 Житлового
кодексу Української РСР норма жилої
площі в Українській РСР встановлюється
в розмірі 13,65 квадратного метру на одну
особу.

Позивач просить відилити їй
кімнату розміром 11,2 кв.м., що є менше від
встановленої норми, отже укладення
окремого договору найму житлового
приміщення на кімнату 11,2 кв.м.
суперечить вимогам чинного
законодавства. Крім того, судом взято
до уваги заперечення відповідача щодо
неможливості проживання в суміжних
кімнатах осіб різної статі. Отже, на
підставі вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що вимога про
зобов'язання ЖЕУ №2 укласти з позивачем
ОСОБА_1 окремий договір найму житлового
приміщення, а саме квартири АДРЕСА_1 і
відкрити на її ім'я окремий особовий
рахунок на кімнату НОМЕР_1 розміром 11,2
кв.м. не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.60
Цивільно-процесуального кодексу
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу свої вимог і
заперечень. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть у
справі виникає спір.

Позивач не надала суду доказів на
підтвердження своєї вимоги про
вселення до квартири в примусовому
порядку. Як встановлено в ході розгляду
справи відповідач не заперечує проти
вселення та проживання позивача в
квартирі АДРЕСА_1. Після перерви в
судовому засіданні відповідач надав
позивачу ключі від квартири і це
підтвердила позивач в ході розгляду
справи. Отже, за таких обставин, суд
приходить до висновку про відмову в
задоволенні позовної вимоги про
вселення в примусовому порядку,
оскільки відповідач не чинить їй
жодних перешкод для вселення в
добровільному порядку, а отже
відсутній спір з цього приводу.

Керуючись ст.47, 63, 64, 104 Житлового
кодексу Української РСР, ст.212-215 ЦПК
України, суд -

В И Р І
Ш И В :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні
позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя
Миронець О.К.