Номер справи 623/121/14-ц
Номер провадження 2/623/235/2014
РІШЕННЯ

іменем України

13 серпня 2014 року м.
Ізюм

Ізюмський міськрайонний суд
Харківської області

у складі: головуючого судді - Бутенка
В.М.

при секретарі судового засідання -
Костенко В.В.

судового розпорядника - Максименка Р.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ізюм цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до Левківської
сільської ради Ізюмського району
Харківської області, треті особи:
ОСОБА_4, ОСОБА_5, про визнання права
власності на майно в порядку
спадкування за законом, -

в с т а н о в и в:

У січні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з вказаною позовною заявою до
Левківської сільської ради Ізюмського
району Харківської області про
визнання права власності на житловий
будинок, який розташований за адресою:
АДРЕСА_1, і дві земельні ділянки, площею
0,2500 га. та 0,1947 га., що знаходяться за
адресою: АДРЕСА_2, в порядку спадкування
за законом після смерті матері ОСОБА_6,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 2-3).

Позивач ОСОБА_2 та його представник за
довіреністю ОСОБА_7 в судове засідання
не з'явилися, про час і місце судового
засідання повідомлялися належним
чином, надали заяву про розгляд справи
без їх участі, підтримали позовні
вимоги і просять |||суд позов
задовольнити повністю.

Представник відповідача Левківської
сільської ради Ізюмського району
Харківської області в судове засідання
не з'явився, про час і місце судового
засідання повідомлявся належним чином,
надав суду заяву про розгляд справи без
його участі, заперечень на позов не
мають|||.

Треті особи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в судове
засідання не з'явилися, про час і місце
судового засідання повідомлялися
належним чином, надали суду заяви про
розгляд справи без їх участі,
заперечень на позов не мають, заявили
про відмову від своїх спадкових прав на
користь позивач - брата ОСОБА_2.

|Виходячи з наведеного, суд вважає, що
рішення у справі можливо постановити
при проведенні судового засідання за
відсутності сторін та без здійснення
фіксації судового засідання
технічними засобами, що відповідає
положенням ст. 197 ЦПК України.

Перевіривши і дослідивши матеріали
справи суд приходить до висновку про
задоволення позовних
вимог.|установлені||правостосун

Судом встановлені факти і відповідні
їм правовідносини.

Книгою 6 ЦК України, а також спеціальним
законодавством, зокрема Законом
України «Про нотаріат», підзаконними
нормативними актами, визначено
нотаріальний порядок оформлення права
на спадщину, що відповідає
встановленій законодавством
сукупності функцій, притаманній
юрисдикційній діяльності судів та
нотаріусів.

Відповідно ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Згідно вимогам ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно положень частин 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст.
1222, ч. 3 ст. 1223 ЦК України спадщина
відкривається внаслідок смерті особи,
часом відкриття спадщини в такому
випадку є день смерті особи.
Спадкоємцями за заповітом і за законом
можуть бути фізичні особи, які є живими
на час відкриття спадщини. Право на
спадкування виникає у день відкриття
спадщини.

Відповідно до змісту ст. 1261 ЦК України у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народженні після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Частинами 1, 3 ст. 1268, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270
ЦК України передбачено, що спадкоємець
за заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї. Спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати до нотаріальної контори
заяву про прийняття спадщини. Для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

За змістом зазначених норм прийняття
особою спадщини обумовлюється або
постійним проживанням спадкоємця із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, або, в разі відсутності
наведених вище обставин - поданням до
нотаріальної контори заяви про
прийняття спадщини у визначений ч. 1 ст.
1270 ЦК України строк.

За правилами ст. 1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Згідно роз'яснення п. 10 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 30
травня 2008 р. № 7 «Про судову практику у
справах про спадкування» відповідно до
ст. 1225 ЦК право власності на земельну
ділянку переходить до спадкоємців за
загальними правилами спадкування (зі
збереженням її цільового призначення)
при підтвердженні цього права
спадкодавця державним актом на право
власності на землю або іншим
правовстановлюючим документом.

У відповідності до ч. 1 ст. 131 ЗК України
громадяни та юридичні особи України, а
також територіальні громади та держава
мають право набувати у власність
земельні ділянки на підставі міни,
ренти, дарування, успадкування та інших
цивільно-правових угод.

Згідно п. 22-1 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 16 квітня 2004
р. № 7 «Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ» (Із змінами,
внесеними згідно з постановою Пленуму
Верховного Суду України від 19 березня
2010 року № 2) відповідно до статей 1225 ЦК і
131 ЗК право власності на земельну
ділянку переходить до спадкоємців на
загальних підставах, із збереженням її
цільового призначення.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. ст. 11 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підстави своїх вимог або
заперечень, надавши докази відповідно
до вимог статей 57-60 ЦПК України.

Як установлено судом і підтверджується
матеріалами справи, відповідно
свідоцтва про народження ГД № 821848 від
12.10.1956р. значиться, що ОСОБА_2 народився
ІНФОРМАЦІЯ_1, батько ОСОБА_8, мати ОСОБА_6
(а.с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача
ОСОБА_6, про що складено відповідний
актовий запис № 10 від 12 березня 2012р.
виконавчим комітетом Левківської
сільської ради Ізюмського району
Харківській області (а.с. 7 - свідоцтво
про смерть Серія НОМЕР_1 від 12.03.2012 року).

Свідоцтвом про право власності від
11.12.2012 року, технічним паспортом на
будинок, виготовлений 28.11.2013 року КП
«Ізюмське міське бюро технічної
інвентаризації», де в характеристиці
будинку, господарських будівель та
споруд вказано рік побудови - до 1940р. -
по 1980р.; довідкою та висновком КП
Ізюмське міське бюро технічної
інвентаризації про технічний стан та
вартість житлового будинку від 28.11.2013
року, довідкою виконкому Левківської
сільської ради від 26.12.2013 року № 1336,
вбачається, що гр. ОСОБА_6 на праві
приватної власності належить житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами за адресою: АДРЕСА_1, вартістю
39 818 гривні (а.с. 8, 9-13, 16, 19, 20).

Згідно Державного акту на право
власності на землю серія ЯД № 055705,
виданого Левківською сільською радою
Ізюмського району Харківській області
13 березня 2008 року на підставі рішення
ХІV сесії ХХІV скликання Левківської
сільської ради № 3.11 від 13.07.2004 року,
зареєстрованого в Ізюмському
районному відділі земельних ресурсів в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право приватної власності на
землю та на право постійного
користування землею, договорів оренди
землі за № 04, ОСОБА_6 є власником
земельної ділянки площею 0,1947 га у межах
згідно з планом, розташованої за
адресою: АДРЕСА_2, для ведення
особистого селянського господарства,
кадастровий номер :01:001:0029,
вартістю 4 075,37 гривень (чотири тисячі
сімдесят п'ять грн. 37 коп.) (а.с. 14, 17).

Згідно Державного акту на право
власності на землю серія ЯД № 055704,
виданого Левківською сільською радою
Ізюмського району Харківській області
13 березня 2008 року на підставі рішення
ХІV сесії ХХІV скликання Левківської
сільської ради № 3.11 від 13.07.2004 року,
зареєстрованого в Ізюмському
районному відділі земельних ресурсів в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право приватної власності на
землю та на право постійного
користування землею, договорів оренди
землі за № 05, ОСОБА_6 є власником
земельної ділянки площею 0,25 га у межах
згідно з планом, розташованої за
адресою: АДРЕСА_2, для будівництва та
обслуговування жилого будинку та
господарських будівель, кадастровий
номер :01:001:0028, вартістю 34 950,20
гривень (тридцять чотири тисячі
дев'ятсот п'ятдесят грн. 20 коп.) (а.с. 15, 18).

Як установлено судом і підтверджується
матеріалами справи, після смерті
ОСОБА_6 залишилося спадкове майно, а
саме на: житловий будинок з
господарськими будівлями за адресою:
АДРЕСА_1; дві земельні ділянки, площею
0,2500 га. та 0,1947 га., що знаходяться за
адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 8, 14, 15).

Судом установлено, що спадкоємцями за
законом після смерті ОСОБА_6 є її рідний
син ОСОБА_2, який фактично прийняв
спадщину від померлої матері шляхом
звернення із відповідною заявою до
Ізюмської державної нотаріальної
контори Харківської області, та її
рідні сини ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які
відмовилися від своєї частки у
спадщині від померлої матері на
користь брата ОСОБА_2 шляхом звернення
із відповідною заявою до Ізюмської
державної нотаріальної контори
Харківської області (а.с. 28, 29).

Проте ОСОБА_6 не встигла за життя
здійснити оформлення своїх прав на
вказане спадкове майно шляхом
реєстрації у відповідних органах.

Відповідно до п. 23 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року № 7 «Про судову практику у справах
про спадкування» за наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Отже, право на оформлення спадщини у
судовому порядку пов'язане з відмовою
нотаріуса у видачі свідоцтва про право
на спадщину.

У відповідності до п.1 Глави 13 Порядку
вчинення нотаріальних дій нотаріусами
України, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 22
лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок),
нотаріус відмовляє у вчиненні
нотаріальної дії, якщо не подано
відомості (інформацію) та документи,
необхідні для вчинення нотаріальної
дії.

Згідно п. 3 Глави 13 Порядку нотаріус на
вимогу особи, якій відмовлено у
вчиненні нотаріальної дії,
зобов'язаний викласти причини відмови
в письмовій формі і роз'яснити порядок
її оскарження. У цих випадках нотаріус
протягом трьох робочих днів виносить
постанову про відмову у вчиненні
нотаріальної дії.

Відповідно до Листа Верховного Суду
України від 29 жовтня 2008 року № 19-3767/0/8-08
(пункт 11) при розгляді справ про
визнання права власності на спадкове
майно необхідно враховувати, що за
наявності правовстановлюючих
документів на нього, документального
підтвердження місця, часу відкриття
спадщини, підстав закликання до
спадкування та за відсутності спору
між спадкоємцями свідоцтво про право
на спадщину на підставі статей 1296, 1297
Цивільного кодексу України, ст. 34
Закону України від 2 вересня 1993 р. №
3425-ХІІ «Про нотаріат» видається
нотаріусом.

Згідно відповіді Ізюмської державної
нотаріальної контори Харківської
області від 13.08.2014 року № 2032/01-16
вбачається, що після смерті гр. ОСОБА_6,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, заведена
спадкова справа №496/2012р., до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини звернувся син
померлої ОСОБА_2, якому 26 березня 2013
року були видані свідоцтва про право на
спадщину за заповітом на земельну
ділянку, розташованої на території
Левківської сільської ради Ізюмського
району Харківській області, площею 4,7700
га, та на грошові внески (а.с. 48).

Судом встановлено, що 09 квітня 2014 року
позивач звертався до нотаріуса за
видачею свідоцтва про право на
спадщину на спадкове майно після
смерті матері ОСОБА_6, а саме на:
житловий будинок з господарськими
будівлями за адресою: АДРЕСА_1; дві
земельні ділянки, площею 0,2500 га та 0,1947
га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2.
Позивач також після звернення до
нотаріальної контори з питань
отримання свідоцтва про право спадщину
за законом, почав збирати необхідні
документи за запитами нотаріуса. Проте
стало відомо, що позивач не може
отримати витяг з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно. Але
позивач отримав лист Ізюмської
державної нотаріальної контори від
11.04.2014р. № 1046/02-17 з відмовою нотаріуса,
так як нотаріус не має можливості
оформити йому свідоцтво про право на
спадщину за законом на вказане майно у
зв'язку із ненаданням оригіналу
правового документу, який
підтверджував би право власності
померлого ОСОБА_6 на майно, яке
успадковується. Таким чином нотаріус
не має можливості оформити йому
свідоцтво про право на спадщину на
вказане майно й йому було
рекомендовано звернутися до суду з
питання визнання права власності на
вказане спадкове майно у порядку
спадкування (а.с. 46).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом.

Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець,
який прийняв спадщину, може одержати
свідоцтво про право на спадщину.

Належність правовстановлюючих
документів встановлюється судом
відповідно до законодавства, яке було
чинним на час набуття права власності
на житловий будинок, споруду.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини, та згідно із ч.3 ст.
1296 ЦК України відсутність свідоцтва
про право на спадщину не позбавляє
спадкоємця права на спадщину.

Статтею 1297 ЦК України встановлено
обов'язок спадкоємця звернутися за
свідоцтвом про право на спадщину на
нерухоме майно. Проте нормами цієї
статті, так само як й іншими нормами
цивільного права, не визначено
правових наслідків недотримання
такого обов'язку у виді втрати права на
спадщину.

Таким чином, незважаючи на те, що у
спадкодавця ОСОБА_6 відсутні
реєстраційні документи на житловий
будинок з господарськими будівлями за
адресою: АДРЕСА_1; який збудовано до 1940
року та до 1980 року, тобто до 01.01.2004 р.
(моменту набрання чинності норм, які
пов'язували набуття права власності з
моментом державної реєстрації),
враховуючи наявність свідоцтва про
право власності та технічного
паспорту, складеного за результатами
інвентаризації, Державних актів на
право власності на земельні ділянки,
суд вважає, що після смерті ОСОБА_6,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_2, залишилося
вказане спадкове майно. Вказане майно
входить до складу спадщини та позивач
має право на визнання за ним права
власності в порядку спадкування за
законом.

У задоволенні позовних вимог
відповідач та треті особи не
заперечували.

Порушень чиїх або законних прав, свобод
чи інтересів не виявлено.

На підставі викладеного, виходячи з
наведених норм матеріального права та
з врахуванням передбачених п.6 ч.1 ст. 3
ЦК України загальних засад про
справедливість, добросовісність та
розумність цивільного законодавства,
позов підлягає задоволенню.

Судові витрати, які позивач сплатив за
судовий збір, не компенсуються йому у
зв'язку із вимогами про це позивача (а.с.
1).

Керуючись статтями 10, 11, 60, 88, 197, 209, 212-215,
218 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_2 до Левківської сільської
ради Ізюмського району Харківської
області, треті особи: ОСОБА_4, ОСОБА_5,
про визнання права власності на майно в
порядку спадкування за законом -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на:

- житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами за адресою:
АДРЕСА_1, а саме: житловий будинок під
літ. «А-1», загальною площею - 48,2 кв.м.,
житловою площею - 20,7 кв.м.; господарські
будівлі та споруди: сарай під літ. «Б»,
сарай під літ. «В», сарай під літ. «Д»,
сарай під літ. «Ж», сарай під літ. «З»,
погріб під літ. «Г», убиральня під літ.
«Е», літній душ під літ. «И», огорожі №1,
№2, вартістю 39 818 гривні, розташованого
за адресою: АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за законом після смерті
матері ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2,
яка належала їй на підставі свідоцтва
про право власності на житловий
будинок від 11 грудня 2012 року на
підставі рішення виконавчого комітету
Левківської сільської ради № 66 від
11.12.2012 року;

- на земельну ділянку площею 0,1947 га у
межах згідно з планом, розташованої за
адресою: АДРЕСА_2, для ведення
особистого селянського господарства,
кадастровий номер :01:001:0029,
вартістю 4 075,37 гривень (чотири тисячі
сімдесят п'ять грн. 37 коп.), в порядку
спадкування за законом після смерті
матері ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2,
яка належала їй на підставі Державного
акту на право власності на землю серія
ЯД № 055705, виданого Левківською
сільською радою Ізюмського району
Харківській області 13 березня 2008 року
на підставі рішення ХІV сесії ХХІV
скликання Левківської сільської ради
№ 3.11 від 13.07.2004 року, зареєстрованого в
Ізюмському районному відділі
земельних ресурсів в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
приватної власності на землю та на
право постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 04.

- на земельну ділянку площею 0,2500 га у
межах згідно з планом, розташованої за
адресою: АДРЕСА_2, для будівництва та
обслуговування жилого будинку та
господарських будівель, кадастровий
номер :01:001:0028, вартістю 34 950,20
гривень (тридцять чотири тисячі
дев'ятсот п'ятдесят грн. 20 коп.), в
порядку спадкування за законом після
смерті матері ОСОБА_6, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2, яка належала їй на
підставі Державного акту на право
власності на землю серія ЯД № 055704,
виданого Левківською сільською радою
Ізюмського району Харківській області
13 березня 2008 року на підставі рішення
ХІV сесії ХХІV скликання Левківської
сільської ради № 3.11 від 13.07.2004 року,
зареєстрованого в Ізюмському
районному відділі земельних ресурсів в
Книзі записів реєстрації державних
актів на право приватної власності на
землю та на право постійного
користування землею, договорів оренди
землі за № 05.

Правовстановлюючі документи на право
приватної власності на житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, на дві земельні ділянки,
площею 0,2500 га та 0,1947 га, що знаходяться
за адресою: АДРЕСА_2, на ім'я ОСОБА_6 -
визнати втратившими силу.

Судові витрати по справі залишити за
позивачем ОСОБА_2.

Рішення|розв'язання,вирішення,розв'язу
вання| може| бути| оскаржене| в
апеляційному| порядку|ладу|| в 10-денний|
строк з дня отримання копії
рішення,|розв'язання,вирішення,розв'язу
ван шляхом| подачі апеляційної скарги|
до Апеляційного суду Харківської
області через Ізюмський міськрайонний
суд.

Головуючий: суддя -