АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/6407/14
Головуючий 1-ї інстанції - Цвіра Д.М.
Справа №638/113/14-ц
Доповідач - Довгаль А.П.
Категорія: договір кредиту
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 року
судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

головуючого - судді Довгаль А.П.

суддів - Коровіна С.Г., Коваленко
І.П.,

при секретарі - Щегельському Д.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові в приміщенні
суду апеляційну скаргу представника
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 07 серпня 2014 року по справі
за позовом публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до товариства з обмеженою
відповідальністю «Українське
Фінансове Агентство «ВЕРУС» в особі
філії товариства з обмеженою
відповідальністю «Українське
Фінансове Агентство «ВЕРУС» у
Дзержинському районі міста Харкова,
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«Приватбанк» (надалі - ПАТ КБ
«Приватбанк» або Банк) звернулося до
суду з позовом до товариства з
обмеженою відповідальністю
«Українське Фінансове Агентство
«ВЕРУС» в особі філії товариство з
обмеженою відповідальністю
«Українське Фінансове Агентство
«ВЕРУС» у Дзержинському районі м.
Харкова (надалі - ТОВ «УФА «ВЕРУС»),
ОСОБА_1, в якому просило: 1.стягнути з
ОСОБА_1 на їх користь заборгованість за
кредитом у розмірі 15 353,38грн. та судові
витрати в сумі 253,53грн.; 2.стягнути
солідарно ОСОБА_1 та ТОВ «УФА «ВЕРУС» на
їх користь 10 000,00грн.

Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що
06.11.2007року між ПАТ КБ «Приватбанк» та
ОСОБА_1 було укладено договір №б/н,
згідно якого вона отримала кредит у
розмірі 250,00грн., у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку, зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 22,8 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
карти. Згідно умов договору ОСОБА_1
зобов'язалася щомісяця та у визначені
строки здійснювати погашення частини
суми заборгованості, проценти за
користування кредитом та комісію. Але,
у порушення умов кредитного договору
відповідач взяті на себе зобов'язання
за вказаним договором належним чином
не виконувала, у зв'язку з чим станом на
30.11.2013року за нею утворилася
заборгованість в сумі 25 353,38грн., яка
складається із: заборгованості за
кредитом - 8 552,05грн.; заборгованості по
процентам за користування кредитом - 10
343,27грн.; штраф (фіксована частина) -
500,00грн.; штраф (процентна складова) -
1183,49грн.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань ОСОБА_1 за кредитним
договором між Банком та ТОВ «УФА
"ВЕРУС» був укладений договір поруки
від 06.09.2010року, згідно якого поручитель
та позичальник відповідають перед
Банком як солідарні боржники на суму
заборгованості, яка не перевищує 10
000,00грн.

У судовому засіданні суду першої
інстанції представник позивача ПАТ УКБ
«Приватбанк» заявлені вимоги
підтримала і просила їх задовольнити з
підстав, наведених у позовній заяві.

Відповідач ТОВ «УФА «ВЕРУС» про час і
місце розгляду справи повідомлявся в
установленому законом порядку, його
представник подав клопотання про
розгляд справи у його відсутність, в
якому також зазначив, що не заперечує
проти задоволення позову.

Представник відповідача ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 позов не визнав, вказуючи, що
позовні вимоги є необґрунтованими і не
підлягають задоволенню на підставі
пропущення строку позовної давності.

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Харкова від 07 серпня 2014 року позов
ПАТ КБ «Приватбанк» - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» заборгованість у розмірі
15 353,38грн. та в солідарному порядку з
ОСОБА_1 і ТОВ «УФА «ВЕРУС
заборгованість у розмірі 10 000,00грн.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» судовий збір у розмірі
253,53грн.

В апеляційні скарзі представник ОСОБА_1
- ОСОБА_2 просить рішення суду першої
інстанції скасувати і ухвалити нове
рішення, яким в задоволенні позову
відмовити, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, на не повне
з'ясування обставин справи та на
неналежну оцінку наданим доказам.
Зазначивши, що судом до даних
правовідносин не застосовано ст.257 ЦК
України, оскільки строк позовної
давності, на його думку, збіг -
13.06.2013року, тобто з останнього дня
використання відповідачкою кредитної
картки.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, що з'явилися, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
доводи, наведені в апеляційній скарзі,
колегія суддів вважає, що скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції першої інстанції повно та
всебічно досліджені надані сторонами
докази, їм дана належна правова оцінка,
правильно визначено природу спірних
правовідносин та закон, який їх регулює
та на підставі встановленого ухвалене
рішення, яке відповідає вимогам ст.ст.
10, 60, 212, 214, 215 ЦПК України.

Так, порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Статтею 611 ЦК України визначено,
що у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України
боржник уважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором чи
законом.

Згідно положень ч.1 ст.614 ЦК
України особа, яка порушила
зобов'язання, несе відповідальність за
наявності її вини (умислу або
необережності), якщо інше не
встановлено договором чи законом.
Особа є невинуватою, якщо вона доведе,
що вжила всіх залежних від неї заходів
стосовно належного виконання
зобов'язання.

Нормами ст.1050 ЦК України також
передбачено, що якщо позичальник
своєчасно не повернув суму позики, він
зобов'язаний сплатити гроші відповідно
до ст.625 ЦК України незалежно від сплати
процентів, належних йому згідно з
вимогами ст.1048 ЦК України.

Судом встановлено, що 06.11.2007року
між ПАТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 було
укладено договір №б/н, згідно якого
вона отримала кредит у розмірі 250,00грн.,
у вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку, зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 22,8 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії карти. Згідно умов договору
ОСОБА_1 зобов'язалася щомісяця та у
визначені строки здійснювати
погашення частини суми заборгованості,
проценти за користування кредитом та
комісію.

У заяві про видачу платіжної картки
зазначено, що відповідач ознайомлена с
Умовами та правилами надання
банківських послуг, а також Тарифами
банку, які були надані їй для
ознайомлення в письмовому вигляді.
Своїм підписом на заяві позивач
підтверджувала факт отримання повної
інформації про умови кредитування в
ПАТ КБ «Приватбанк».

З метою забезпечення виконання
зобов'язань ОСОБА_1 за вказаним
договором між Банком та ТОВ «УФА
"ВЕРУС» був укладений договір поруки
від 06.09.2010року, згідно якого поручитель
та позичальник відповідають перед
Банком як солідарні боржники на суму
заборгованості, що не перевищує 10
000,00грн.

У порушення умов кредиту відповідач
ОСОБА_1 взяті на себе зобов'язання за
вказаним договором належним чином не
виконувала, у зв'язку з чим станом на
30.11.2013року виникла заборгованість в
сумі 25 353,38грн., яка складається із:
заборгованості за кредитом - 8 552,05грн.;
заборгованості по процентам за
користування кредитом - 10 343,27грн.; штраф
(фіксована частина) - 500,00грн.; штраф
(процентна складова) - 1183,49грн.

На адресу відповідачів направлялися
письмові вимоги про добровільне
погашення заборгованості по сплаті сум
за кредитом, які відповідачами
залишилися без задоволення.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного судочинства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
чи інших вимог, що звичайно ставляться.

Отже, належним виконанням
зобов'язання з боку відповідачів є
повернення кредиту в строки, у розмірі
та у валюті, визначеним кредитними
договорами.

За договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконанням ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником (ч.1ст.553 ЦК України).

У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник, боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники, якщо договором
поруки не встановлено додаткову
(субсидіарну) відповідальність
поручителя. Поручитель відповідає
перед кредитором у тому ж обсязі що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки (ч.1 та ч.2
ст.554 ЦК України).

Згідно п.8.6 умов та правил надання
банківських послуг при порушенні
клієнтом строків платежів по
будь-якому з грошових зобов'язань,
передбачених цим договором, більш ніж
на 120 днів, клієнт зобов'язаний уплатити
банку штраф в розмірі 500 грн. та 5 % від
суми позову.

Задовольняючи позов ПАТ КБ
«Приватбанк» та стягуючи з
відповідачів в солідарному порядку
суму заборгованості в розмірі 10 000,00грн.
та безпосередньо з ОСОБА_1 суму
заборгованості в розмірі 15 353,38грн., суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що ними
порушені взяті на себе зобов'язання.

Безпідставні є твердження
представника відповідача ОСОБА_1 -
ОСОБА_2 про пропуск позивачем строку
позовної давності є помилковими.

Позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу (ч.1 ст.256 ЦК України).

Стаття 260 ЦК України встановлює,
що «позовна давність» обчислюється за
загальними правилами визначення
строків, встановленими статтями 253-255
цього Кодексу.

Відповідно до ст.257 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Спеціальна позовна давність щодо
до вимог про стягнення неустойки
(штрафу, пені) встановлюється
тривалістю в один рік (ст.258 ЦК України).

При цьому, ч.1 ст.259 ЦК України
передбачено, що позовна давність,
встановлена законом, може бути
збільшена за домовленістю сторін.

За правилами ст.253 ЦК України
перебіз строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

Строк дії кредитної картки визначено
до кінця 11/11, тобто листопад 2011 року, а з
позовом до суду ПАТ КБ «Приватбанк»
звернулося 28.01.2014року, тобто в межах
загального трирічного строку позовної
давності.

Інші доводи апеляційної скарги також
висновків суду не спростовують,
суттєвими не являються, а тому колегія
суддів не вбачає підстав для зміни або
скасування оскаржуваного рішення, яке
ухвалено з додержанням вимог закону.

Згідно ч.1 ст.308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 307ч.п.1), 308, 313, 314ч.1п.1), 315,
317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дзержинського районного суду
м. Харкова від 07 серпня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -