Справа № 136/2067/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"06" жовтня 2014 р.
м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької
області

в складі: головуючого - судді
Мочульської Л. Т.

за участю секретаря
Белінська С. І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Липовці цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 ДО ЛУКАШІВСЬКОЇ СІЛЬСЬКОЇ
ради Липовецького району Вінницької
області про визнання права власності в
порядку спадкування за законом на
житловий будинок

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з
зазначеним позовом до відповідача ,
посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла їх мати ОСОБА_4. Після ЇЇ
смерті залишилось майно, яке
складається з житлового будинку ,
розташованого в АДРЕСА_1, що у
відповідності до Свідоцтва про право
особистої власності на житловий
будинок належить колгоспному двору,
головою якого являється ОСОБА_5 -
батько позивачів, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2.. Спадщину після смерті
батька прийняла в установленому
законом порядку його дружина ОСОБА_4
(мати позивачів) , але не оформила своїх
спадкових прав на житловий будинок. .
Позивачі протягом шести місяців з дня
смерті спадкодавця, відповідно до
діючого законодавства, прийняли
спадщину, шляхом звернення до
нотаріальної контори. . Однак в
оформленні спадщини на вказане майно
нотаріус відмовив через те, що даний
будинок належить колгоспному двору, а
тому належить його членам на праві
сумісної власності, тобто встановити
яка частка зазначеного будинку
належала ОСОБА_4 не представляється
можливим.

В судове засідання позивачі не
з»явилась. Надали суду заяву, в якій
позов підтримали та просили
розглянути справу без їх участі.

Представник відповідача в
судове засідання також не з"явився.
Звернувся до суду з заявою, в якій
позов визнав та просив розглянути
справу без участі представника
сільської ради.

У відповідності до ч.2 ст.158 ЦПК
України, особа, яка бере участь у
справі, має право заявити клопотання
про розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновку про можливість
задоволення клопотання сторін і
розгляд справи у їх відсутності.

Судом встановлено наступне:

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 (
свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1).

В силу ст. 1223 ЦК України, право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті. У разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини, право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261-1265 ЦК України.

Судом установлено, що покійна
ОСОБА_4 заповіту не залишала. Отже, в
такому випадку настає спадкування за
законом.

З наданих суду документів : свідоцтв
про народження ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_6 ,
в яких їх батьками вказані ОСОБА_5 ТА
ОСОБА_4, а також свідоцтва про
укладення шлюбу МІЖ ОСОБА_9 та ОСОБА_6,
внаслідок чого ОСОБА_6 набула прізвище
ОСОБА_3 ( а.с.8-11) - судом установлено, що
позивачі є дітьми спадкодавця, тобто
згідно із ст. 1261 ЦК України вони є
спадкоємцем по закону першої черги
після смерті матері.

Прийняття спадщини ними
відбулось протягом шести місяців з дня
смерті спадкодавця, у відповідності
до ст. 1268 ЦК України , шляхом подачі
22.06.2012 року заяв про прийняття спадщини
до державного нотаріуса Липовецької
державної нотаріальної контори за
місцем відкриття спадщини.

Відповідно до матеріалів
спадкової справи №228/2012, заведеної
державним нотаріусом Липовецької
державної нотаріальної контори до
майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 ,
інших спадкоємців за законом немає .
28.05.2013 року та 15.04 2014 року та 16.04.2014 року
на ім.»я позивачів державним
нотаріусом Липовецької державної
нотаріальної контори були видані
свідоцтва про право на спадщину за
законом після смерті матері ОСОБА_4 ,
якими за ними, в 1/3 частині за кожним,
визнано право власності на земельну
ділянку площею 3,2230 га для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва , а також на земельні
ділянки, площею 0,25 га та 0,11 га для
ведення особистого селянського
господарства та будівництва і
обслуговування жилого будинку,
розташованого в АДРЕСА_1.

До складу спадкового майна входить
цілий житловий будинок"А" з верандою
"а" та ганком , 1960 року побудови,
загальною площею 47, 1 кв.м., житловою
площею 17,2 кв.м. з господарськими
будівлями і спорудами : літньою кухнею
"Б", гаражем «В», сараєм "в", сараєм "Г",
вбиральнею «Д», сараєм «Е», огорожею №1,
воротами №2, хвірткою №3 та колодязем
«К», які розташовані в АДРЕСА_1, який
належав ОСОБА_5, як голові колгоспного
двору, ЯКИЙ ПОМЕР ІНФОРМАЦІЯ_2, і
СПАДЩИНУ ПІСЛЯ СМЕРТІ ЯКОГО прийняла
його дружина - матір позивачів -
ОСОБА_4, але померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , не
оформивши спадкових прав на вказане
майно.

Згідно з постановою про відмову у
вчиненні нотаріальної дії від 14.05.2013
року, винесеною державним нотаріусом
Липовецької державної нотаріальної
контори, позивачам відмовлено у
видачі на їх ім'я свідоцтва про право
на спадщину за законом на житловий
будинок, який залишився після смерті
ОСОБА_5, спадкоємцем якого була дружина
- ОСОБА_4, котра прийняла спадщину, але
не оформила своїх спадкових справ, в
зв'язку з тим, що даний будинок належить
колгоспному двору, головою якого був
ОСОБА_1, а тому він належить членам
колгоспного двору на праві сумісної
власності, тобто встановити яка частка
зазначеного будинку належить ОСОБА_4
не представляється можливим.

Судом встановлено, що згідно зі
свідоцтвом про право особистої
власності на житловий будинок, виданим
виконкомом Лукашівської сільської
ради н.д. 03.01.1992 року, зареєстрованим
Вінницьким обласним об»єднаним бюро
технічної інвентаризації 03.01. 1992 року
за №13, житловий будинок, розташований в
АДРЕСА_1,. належить колгоспному двору,
головою якого є ОСОБА_8 .

За діючим на час видачі свідоцтва
законодавством ( ч.1 ст.120 ЦК Української
РСР -1963 року, яка діяла до 16 грудня 1993 р)
майно колгоспного двору належало його
членам на праві сумісної власності.
Право власності на майно, яке належало
колгоспному двору і збереглося після
його припинення, мали ті члени
колгоспного двору , котрі до 15.04.1991 року
( дата введення в дію Закону України
«Про власність») не втратили права на
частку в його майні. На витребування
частки з майна колишнього колгоспного
двору, що збереглося на 15 квітня 1991
року, поширюється загальний трирічний
строк позовної давності.

У відповідності до довідки ,
виданої Лукашівською сільською радою
Липовецького району № 345 від 23.07.2014
року, станом на 15.04.1991 року житловий
будинок, розташований АДРЕСА_1 мав
статус майна, яке належало колгоспному
двору, членами якого були ОСОБА_5 та
ОСОБА_4 ( а.с.15) .

Розділом 11 «Право власності» глави 11
«Спільна власність», ст.. 120 Цивільного
кодексу Української РСР «Власність
колгоспного двору» 1964 р. закріплено, що
майно колгоспного двору належить його
членам на праві сумісної власності.

Будь-яких даних про те, що ОСОБА_4 , яка
була членом колгоспного двору станом
на 15.04.1991 року, витребувала свою частку
з майна колишнього колгоспного двору,
що збереглося на 15 квітня 1991 року до дня
своєї смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1, судом не
здобуто

Отже, виходячи з наданих суду доказів,
право власності на майно колгоспного
двору, до складу якого входив і
житловий будинок в АДРЕСА_1 , належав в
повному обсязі лише одній особі -
ОСОБА_5.

Таким чином, матеріали справи свідчать,
що, на підставі свідоцтва про право
особистої власності на житловий
будинок, виданого виконкомом
Лукашівської сільської ради н.д. 03.01.1992
року, зареєстрованим Вінницьким
обласним об»єднаним бюро технічної
інвентаризації 03.01. 1992 року за №13,
житловий будинок, розташований в
АДРЕСА_1, належав виключно одноосібно
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 549 ЦК України,
(1963 року), який діяв на час відкриття
спадщини, після смерті ОСОБА_5
спадщину фактично прийняла
спадкоємець першої черги - його дружина
ОСОБА_4 ( свідоцтво про одруження -
а.с.32), оскільки проживала разом із
спадкодавцем у спадковому будинку на
час його смерті та продовжувала
проживати там і після його смерті, що
підтверджено матеріалами спадкової
справи №210/03 до майна померлого ОСОБА_5.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла,
прийнявши спадщину , але не оформивши
своїх спадкових прав на житловий
будинок після смерті чоловіка.

Земельна ділянка під
будинком була приватизована
спадкодавцем ОСОБА_4 в 1998 році, згідно
з державними актами про право
приватної власності на землю. А в даний
час, на підставі свідоцтв про право на
спадщину за законом, виданих державним
нотаріусом Липовецької державної
нотаріальної контори, належить
позивачам в рівних частках..

Згідно з нормами ст.1218 ЦК України
до складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися наслідок його смерті.

У відповідності до ч.1 ст. 1267 ЦК України,
частки у спадщині кожного із
спадкоємців за законом є рівними.
Оскільки судом встановлено, що
спадкоємців після смерті ОСОБА_4 є
троє, тому кожному із них належить 1/3
частина у спадковому майні.

На підставі ст.174 ч.4 ЦПК України, у разі
визнання відповідачем позову, суд, за
наявності для того законних підстав,
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Враховуючи, що визнання
відповідачем позовних вимог - не
суперечить закону та не порушує права,
свободи чи інтереси третіх осіб, суд
приймає визнання відповідачем позову
та ухвалює рішення про задоволення
позову.

Отже, відповідно до вимог діючого
законодавства, позивачі мають право на
спадкування за законом на майно, яке
належало спадкодавцю, як спадкоємці
першої черги, у зв»язку з чим суд
позов задовольняє у повному обсязі.

Встановлені судом правовідносини
регулюються главою 84, ст.ст.1258,1261,1268
,1270,1274. 1275, 1296,1297,1298 ЦК України , та
ст.ст.524, 525,526,527, 529,548, 549 ЦК України 1963
року

На підставі глави 84 ,ст.ст.1258, 1261,1268
,1270,1274. 1275, 1296,1297,1298 ЦК України , ст.ст.524,
525,526,527, 529,548, 549 ЦК України 1963 року ,
керуючись ст. ст.174 209-215 ЦПК України,

, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, в рівних частках, тобто в 1/3
частині за кожним, право власності
на цілий житловий будинок"А" з
верандою "а" та ганком , 1960 року
побудови, загальною площею 47, 1 кв.м.,
житловою площею 17,2 кв.м. з
господарськими будівлями і спорудами :
літньою кухнею "Б", гаражем «В», сараєм
"в", сараєм "Г", вбиральнею «Д», сараєм
«Е», огорожею №1, воротами №2, хвірткою
№3 та колодязем «К», які розташовані
в АДРЕСА_1, який належав ОСОБА_5, ЯКИЙ
ПОМЕР ІНФОРМАЦІЯ_2, СПАДЩИНУ ПІСЛЯ
СМЕРТІ ЯКОГО прийняла його дружина -
матір позивачів - ОСОБА_4, ЯКА ПОМЕРЛА
ІНФОРМАЦІЯ_1 , не оформивши спадкових
прав..

На підставі статті 1299 ЦК України
право власності на зазначене нерухоме
майно підлягає державній реєстрації.

Рішення може бути оскарженим в
апеляційному порядку протягом десяти
днів. Після закінчення цього строку,
рішення набирає законної сили, якщо не
буде подано апеляційної скарги на
рішення суду.

.

Суддя: Л. Т. Мочульська