Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

01 жовтня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Васильченка О. В. ,

при секретарі - Дмитренко Ю.
В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «Лафорт», ОСОБА_2
про стягнення суми страхового
відшкодування, матеріальних збитків та
відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 пред'явив у суді позов до ПАТ
«Страхова компанія «Лафорт», ОСОБА_2
про стягнення суми страхового
відшкодування, матеріальних збитків та
відшкодування моральної шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
06.04.13р. о 18 год. 00 хв. у м. Києві по вул
Новокостянтинівській, 1-А сталася ДТП
за участю автомобіля «ЗАЗ» д.н.з.
НОМЕР_8, під керуванням ОСОБА_2, та
автомобіля «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_5,
власником якого є ОСОБА_1

У зв'язку з тим, що цивільно-правова
відповідальність водія ОСОБА_2 на
момент ДТП була застрахована у ПАТ
«Страхова компанія «Лафорт», позивач
звернувся до страхової компанії з
заявою про виплату страхового
відшкодування. Однак, страхове
відшкодування не виплачене.

Ухвалою суду від 04.04.14р. позовні вимоги,
пред'явлені до ПАТ «Страхова компанія
«Лафорт» про стягнення страхового
відшкодування та витрат на правову
допомогу залишено без розгляду.

Згідно останньої редакції позовних
вимог ОСОБА_1 просив суд стягнути з
ОСОБА_2 витрати за проведення
дослідження в розмірі 800 грн. 00 коп. та 800
грн. 00 коп. за зберігання пошкодженого
транспортного засобу, 5000 грн. 00 коп.
моральної шкоди, а також судовий збір.

Представник ОСОБА_1 до початку судового
розгляду звернувся до суду із заявою в
якому підтримав уточнені позовні
вимоги та просив розглянути справу за
його відсутності. Проти ухвалення
заочного рішення не заперечував.

ОСОБА_2 свого права на участь у судовому
засіданні не використав, про день, час
та місце розгляду справи був у
відповідності до вимог ЦПК України.
Повідомлення про причини неявки до
суду від відповідача не надходило.

У разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
повідомлення про причини неявки, суд
може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи (ч. 4 ст. 169 та ст. 224 ЦПК
України). Представник позивача проти
заочного розгляду справи не
заперечував. Зважаючи на
вищевикладене, суд 01.10.14р. постановив
ухвалу про заочний розгляд справи.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому їх дослідженні,
прийшов до висновку про часткове
задоволення позову виходячи з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 06.04.2013 р. о 18 год. 00
хв. по вул. Новоконстянтинівській 1-А,
ОСОБА_2, керуючи автомобілем «ЗАЗ»,
д.н.з. НОМЕР_8, не дотримавшись безпечної
швидкості, здійснив наїзд на
автомобіль «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_5.

Автомобіль «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_5 належить
на праві власності ОСОБА_1, що
підтверджується відповідним
свідоцтвом про реєстрацію
транспортного засобу (а.с. 15).

Постановою судді Подільського
районного суду м. Києва від 15.04.13р.
ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні
ДТП, що сталася 06.04.13р. (а.с. 9).

Згідно висновку експертного
автотоварознавчого дослідження № 48
від 21.05.13р., вартість відновлювального
ремонту автомобіля «ВАЗ», д.н.з. НОМЕР_5
становить 32 595 грн. 69 коп., а
матеріальний збиток, завданий власнику
цього автомобіля становить 21 861 грн. 44
коп. (а.с. 11-12).

З квитанції до прибуткового касового
ордеру вбачається, що позивачем
понесено витрати в сумі 800 грн. 00 коп.
(а.с. 16).

У зв'язку з тим, що 14.12.13р. у друкованому
виданні «Голос України» було оголошено
про порушення справи про банкрутство
ПАТ «Страхова компанія «Лафорт»,
представник позивача звернувся до суду
із заявою про залишення без розгляду
позовних вимог до ПАТ «Страхова
компанія «Лафорт» про стягнення
страхового відшкодування в сумі 32 595
грн. 69 коп., витрат на правову допомогу
та 325 грн. 95 коп. судового збору.

Ухвалою суду від 04.04.14р. позовні вимоги,
пред'явлені до ПАТ «Страхова компанія
«Лафорт» про стягнення страхового
відшкодування та витрат на правову
допомогу залишено без розгляду (а.с. 69).

Причиною спору між сторонами стала
відмова ОСОБА_2 в добровільному порядку
виплатити позивачеві заподіяні
матеріальні збитки та відшкодувати
моральну шкоду.

Правовідносини, що виникли між
сторонами у справі регулюються
Цивільним кодексом України.

Згідно ст. 1187 ЦК України шкода, завдана
джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Оскільки постановою Подільського
районного суду м. Києва від 15.04.13р.
доведено вину ОСОБА_2 у порушенні ПДР
України, що призвело матеріальних
збитків.

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Разом з тим, ч. 4 ст. 61 ЦПК України
визначено, вирок у кримінальній справі,
що набрав законної сили, або постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Таким чином, суд прийшов до висновку
про наявність причинного зв'язку між
неправомірними діями відповідача та
спричиненою шкодою, а тому саме ОСОБА_2
має нести відповідальність перед
позивачем за заподіяні збитки.

Аналізуючи в сукупності наявні по
справі докази, суд вважає за правомірне
стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 800
грн. 00 коп. - витрат, понесених за
проведення дослідження.

Щодо стягнення з ОСОБА_2 коштів в сумі 800
грн. 00 коп. за зберігання пошкодженого
транспортного засобу, то зазначена
вимога є доведеною, підтвердженою
належними відповідними письмовими
доказами, а тому підлягає задоволенню.

Розглядаючи позовні вимоги ОСОБА_1 про
стягнення з ОСОБА_2 моральної шкоди в
розмірі 5000 грн. 00 коп., то суд прийшов до
висновку, що вона підлягає частковому
задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України, моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діяти
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995
року «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» (із подальшими змінами),
заподіяна моральна шкода
відшкодовується тій фізичній чи
юридичній особі, права якої були
безпосередньо порушені протиправними
діями (бездіяльністю) інших осіб.

Згідно з п. 5 згаданого Пленуму ВСУ
відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача, а
також вини останнього в її заподіянні.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності та справедливості.

Виходячи з засад справедливості,
добросовісності та розумності, суд
вважає за необхідне визначити розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди заподіяної позивачеві з боку
ОСОБА_2 в розмірі 1000 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України
суд вважає за необхідне стягнути з
ОСОБА_2 на користь позивача судові
витрати: 229 грн. 40 коп. - судового збору
(за вимогами майнового характеру) та 114
грн. 70 коп. - судового збору (за вимогами
немайнового характеру), всього - 344 грн.
10 коп.

На підставі викладеного, Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 4 від
31.03.1995 року «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» (із подальшими
змінами), ст.ст. 23, 1167, 1187 ЦК України та
керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57, 58, 60, 79, 88, 209,
224-228, 233 ЦПК України суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків - НОМЕР_6,
проживаючого: АДРЕСА_1) на користь
ОСОБА_1 (ІНФОРМАЦІЯ_2, реєстраційний
номер облікової картки платника
податків НОМЕР_7, зареєстрованого:
АДРЕСА_2) 800,00 грн. - витрат, понесених за
проведення дослідження, 800,00 грн. - за
зберігання пошкодженого транспортного
засобу, 1000,00 грн. - моральної шкоди та
344,10 грн. судового збору, всього - 2944,10
грн.

В задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_1, відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення суду може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку до
Апеляційного суду м. Києва через
Подільський районний суд м. Києва.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя О. В. Васильченко