справа № 462/7360/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2014 року
м. Львів

Залізничний районний
суд м. Львова

У складі:

Головуючого-судді Галайко Н.М.

При секретарі Фрейдун А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Львівської міської ради, треті особи
управління Держкомзему, Львівське
обласне комунальне підприємство
Львівської обласної ради "Бюро
технічної інвентаризації та
експертної оцінки", державний нотаріус
5-ої Львівської державної нотаріальної
контори Юнко М.Т. про визнання права
власності та скасування ухвали
Львівської міської ради,

встановив:

Позивач - ОСОБА_1 подала до суду позовну
заяву, в якій просить суд визнати за нею
право власності на земельну ділянку
площею 0,0530 га, на АДРЕСА_1; скасувати
ухвалу Львівської міської ради № 3171
«Про затвердження переліку земельних
ділянок, призначених для продажу у
власність або права оренди на
аукціонах» від 28.01.2010 року де виключити
з вказаного переліку земельну ділянку
на АДРЕСА_1; зобов'язати Управління
держкомзему провести реєстрацію права
власності за ОСОБА_1 на земельну
ділянку площею 0,0530 га на АДРЕСА_1.

В обґрунтування зазначених вимог
позивач покликається га такі
обставини:

Позивач з батьками постійно проживали
в будинку АДРЕСА_1, який розміщений на
земельній ділянці площею 1752,50 кв.м.,
якою вони завжди користувалися.
Земельна ділянка знаходиться під
будинком, господарськими будівлями,
заїздом, доріжками, городом, садом).
Батьки позивача були єдиними
власниками цього будинку з часу його
будівництва. ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» видало
позивачу технічний паспорт на будинок
АДРЕСА_1, в якому також зазначено
належну до будинку площу земельної
ділянки - 1752,50 кв.м. У 2008 році позивач
отримала акт на право власності на
земельну ділянку площею 0,1000 га
розташованої у АДРЕСА_1. З отриманого у
травні 2013 року листа Львівської
міської ради позивачу стало відомо про
незаконне рішення Львівської міської
ради, а саме: про ухвалу Львівської
міської ради № 3171 «Про затвердження
переліку земельних ділянок,
призначених для продажу у власність
або права оренди на аукціонах» від
28.01.2010 року, а саме включення до
вказаного переліку земельної ділянки
площею 0,0530 га на АДРЕСА_1, яка є частиною
спадкової власності позивача.

На підставі наведеного позивач просить
суд позов задоволити.

Позивач - ОСОБА_1 - у судовому засіданні
заявлені позовні вимоги підтримала,
просить суд позов задоволити.

Представник позивача - ОСОБА_3 у
судовому засіданні просить суд позов
задоволити.

Представник відповідача - Процик І.І. у
судовому засіданні проти задоволення
позову заперечилата попросила суд
відмовити у задоволенні позовної
вимоги про скасування ухвали
Львівської міської ради № 3171 від 28.01.2010
року у зв'язку із пропуском строків
позовної давності.

Треті особи у судове засідання не
з'явилися, хоча були належним чином
повідомлені про час та місце слухання
справи.

Суд, проаналізувавши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, приходить
до переконання, що у задоволенні
позовних вимог слід відмовити виходячи
з наступного.

Судом встановлено, що згідно Свідоцтва
про право на спадщину від 28.07.1982 року
(а.с.7) ОСОБА_5 та ОСОБА_1, що проживають у
АДРЕСА_1 являються в рівних частках
спадкоємцями ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Як вбачається із Свідоцтва про право на
спадщину від 28.07.1982 року спадкове майно,
на яке видано це свідоцтво складається
з житлового будинку з відповідними
господарськими будівлями, що
знаходяться у АДРЕСА_1 розміщеного на
земельній ділянці площею 1235,50 кв.м.
Будинок в цілому складається з однієї
кімнати жилою площею 29,9 кв.м. та однієї
кухні. До будинку відноситься сарай.

Згідно експлікації земельної ділянки у
АДРЕСА_1 (а.с. 8) площа земельної ділянки,
що перебуває у приватній власності
становить 1000 кв.м.

Згідно ухвали від 28.01.2010 року (а.с.9) про
затвердження переліку земельних
ділянок, призначених для продажу у
власність або права оренди на
аукціонах затверджено перелік
земельних ділянок, призначених для
продажу у власність або права оренди на
аукціонах, до яких відноситься
земельна ділянка на АДРЕСА_1 площею 0,0530
га.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 видано
державний акт на право власності на
земельну ділянку (а.с.15) площею 0,1000га, що
розташована за адресою АДРЕСА_1.

Як вбачається із державного акту на
право власності на земельну ділянку за
адресою АДРЕСА_1 Державний акт видано
на підставі Ухвали 6 сесії 5 скликання
від 05.07.2007 року № 1024 Львівської міської
ради.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
звернулася до Львівської міської ради
12 квітня 2013 року із заявою про передачу
в оренду земельної ділянки площею 0,605
га для обслуговування житлового
будинку на АДРЕСА_1.

Встановлено, що згідно Довідки Відділу
Держземагенства у м. Львові згідно
земельно-кадастрових даних, земельна
ділянка на АДРЕСА_1, що не надані у
власність або користування.

Відповідно до ст. 41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Враховуючи вищенаведене, оцінюючи
зібрані по справі докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що у задоволенні позовної заяви слід
відмовити за безпідставністю, оскільки
позивачем не надано, а судом не здобуто
доказів набуття права власності на
спірну частину земельної ділянки.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

Згідно з ст. 261 ЦК України перебіг
позовної давності починається від дня,
коли особа довідалася або могла
довідатися про порушення свого права
або про особу, яка його порушила.

Зважаючи на те, що позивачем пропущено
строк позовної давності і у судовому
засіданні позивачем жодним чином не
доведено поважності пропуску позовної
давності, суд приходить до висновку що
у задоволенні позовних вимог щодо
скасування ухвали Львівської міської
ради № 3171 від 28.01.2010 року слід
відмовити.

Відповідно до ч. 6 ст. 154 ЦПК України якщо
у задоволенні позову було відмовлено,
провадження у справі закрито або заяву
залишено без розгляду, вжиті заходи
забезпечення позову застосовуються до
набрання судовим рішенням законної
сили. Проте суд може одночасно з
ухваленням судового рішення або після
цього постановити ухвалу про
скасування заходів забезпечення
позову.

Керуючись ст. 41 Конституції України,
ст.ст. 10, 60, 61, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 316,
328 ЦК України,

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Львівської міської ради, треті особи
управління Держкомзему, Львівське
обласне комунальне підприємство
Львівської обласної ради "Бюро
технічної інвентаризації та
експертної оцінки", державний нотаріус
5-ої Львівської державної нотаріальної
контори Юнко М.Т. про визнання права
власності та скасування ухвали
Львівської міської ради - відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову у
виді накладення арешту на земельну
ділянку, площею 0,0530 га по АДРЕСА_1
накладених згідно ухвали Залізничного
районного суду м. Львова від 06 серпня 2014
року.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк з дня
проголошення рішення, а особами, які не
були присутні в судовому засіданні в
10-денний строк з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя
(підпис)

З оригіналом згідно

Суддя
Галайко Н.М.