Справа № 396/2441/14-ц
Провадження № 6/396/170/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2014 року Новоукраїнський районний
суд Кіровоградської області в складі
головуючого судді: МузикаО.В.

при секретарі:
Очеретній М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Новоукраїнка справу за
поданням відділу Державної виконавчої
служби Новоукраїнського районного
управління юстиції Кіровоградської
області про обмеження в праві виїзду за
межі України гр.ОСОБА_1, без вилучення
паспортного документа,-

ВСТАНОВИВ :

ВДВС Новоукраїнського РУЮ
Кіровоградської області звернувся до
суду посилаючись на те, що у ВДВС
Новоукраїнського РУЮ на виконанні
знаходиться виконавчий лист №2-355 від
18.03.2008 року виданий Новоукраїнським
райсудом про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2 ? всіх видів його
заробітку (доходу), як аліменти на
утримання доньки та сина. Розпочавши
стягнення з 27.02.2008 року.

25.04.2008 року відкрито провадження по
примусовому виконанню вищезазначеного
виконавчого листа.

Боржник ухиляється від сплати боргу, а
саме з дати відкриття виконавчого
провадження борг боржником не
сплачувався. Заборгованість станом на
01.09.2014 року становить 43208,60 грн.

За місцем реєстрації ОСОБА_1
зареєстрований, але не проживає, ніде
не працює, пенсію не отримує, майно та
кошти на які можна звернути стягнення в
боржника відсутні.

Ухвалою Новоукраїнського районного
суду від 14.11.2013 року ОСОБА_1 оголошено в
розшук, але мірами розшуку фактичне
місце боржника не встановлено.

З метою уникнення випадку виїзду
боржника за межі України ВДВС
Новоукраїнського РУЮ звернулися з
даним поданням до суду.

В судове засідання представник
заявника не з"явився, надали суду заяву
про розгялд справи у їх відсутність.

Дослідивши матеріали подання судом
встановлено, що на виконанні у ВДВС
Новоукраїнського РУЮ знаходиться
виконавчий лист №2-355 від 18.03.2008 року
виданий Новоукраїнським райсудом про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 ?
всіх видів його заробітку (доходу), як
аліменти на утримання доньки та сина.
Розпочавши стягнення з 27.02.2008 року (а.с.
45).

10.07.2014 року відкрито провадження по
примусовому виконанню вищезазначеного
виконавчого листа.

25.04.2008 року відкрито провадження по
примусовому виконанню вищезазначеного
виконавчого листа (а.с. 45).

Судом встановлено, що боржник
ухиляється від сплати боргу, а саме з
дати відкриття виконавчого
провадження борг боржником жодного
разу не сплачувався, тому
заборгованість станом на 01.09.2014 року
становить 43208,60 грн, що підтверджується
довідкою-розрахунком (а.с. 46).

В процесі здійснення державним
виконавцем виконавчих дій було
встановлено, що за місцем реєстрації
ОСОБА_1 зареєстрований, але не проживає,
ніде не працює, пенсію не отримує, майно
та кошти на які можна звернути
стягнення в боржника відсутні, що
підтверджується (а.с. 49-50).

Ухвалою Новоукраїнського районного
суду від 14.11.2013 року ОСОБА_1 оголошено в
розшук (а.с. 47) та ухвалу направлено до
Новоукраїнського РВ УМВС України для
виконання.

Згідно повідомлення органів УМВС
України, мірами розшуку фактичне місце
боржника не встановлено (а.с. 48, 51).

З огляду на зазначене вище, та з
посиланням на п.18 ч.3 ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження», ст.6
Закону України «Про порядок виїзду з
України та в'їзду в Україну громадян
України» державний виконавець просить
тимчасово обмежити у праві виїзду за
межі України без вилученням
паспортного документа громадянина
України ОСОБА_1

Зваживши доводи, викладені в поданні,
перевіривши матеріали, додані до
подання, суд вважає, що в задоволенні
подання державного виконавця
Новоукраїнського РУЮ в
Кіровоградській області про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України без вилученням паспортного
громадянина України для виїзду за
кордон ОСОБА_1 слід відмовити, виходячи
з наступного.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишити територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод (далі -
Конвенція), який гарантує деякі права і
свободи, не передбачені в Конвенції та
у Першому протоколі до неї, кожен є
вільним залишати будь-яку країну,
включно зі своєю власною. На здійснення
цих прав не може бути встановлено
жодних обмежень, крім тих, що
передбачені законом і є необхідними в
демократичному суспільстві в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочину, для
захисту здоров'я чи моралі або з метою
захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про
громадянські та політичні права
передбачено, що кожна людина має право
покидати будь-яку країну, включаючи
свою власну. Згадані вище права не
можуть бути об'єктом ніяких обмежень,
крім тих, які передбачено законом, які є
необхідними для охорони державної
безпеки, громадського порядку, здоров'я
чи моральності населення або прав і
свобод інших і є сумісними з іншими
правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені
правовідносини регулюються ст. 313
Цивільного кодексу України, відповідно
до якої фізична особа має право на
свободу пересування. Фізична особа, яка
досягла шістнадцяти років, має право на
вільний самостійний виїзд за межі
України. Фізична особа може бути
обмежена у здійсненні права на
пересування лише у випадках,
встановлених законом.

Згідно з п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язання за рішенням.

Відповідно до статті 377-1 ЦПК України,
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, зазначене в частині
першій цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Із матеріалів, доданих державним
виконавцем до подання, судом
встановлено, що ОСОБА_1 дійсно злісно
ухиляється від сплати аліментів на
атримання дітей.

Законом передбачено юридичні санкції у
вигляді тимчасового обмеження у праві
виїзду не за наявність факту
невиконання зобов'язань, а за ухилення
від їх виконання.

Окремо судом відзначається, що ст. 377-1
ЦПК України передбачає обмеження у
праві виїзду взагалі, а не способи
обмеження (з вилученням паспортного
документу чи без такого), при цьому на
суд покладено функцію вирішення
питання про обмеження виїзду, а право
вибору способу виконання такого
обмеження належить органу, до
компетенції якого входить питання
забезпечення виїзду з України.

Відповідно до ст.33 Конституції України,
ч.3 ст.269, ст.313 ЦК України, Закону України
«Про порядок виїзду з України і в»їзду
в Україну громадян України», керуючись
ст.377-1 ЦПК України, п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України "Про виконавче провадження",
суд, -

УХВАЛИВ :

Подання відділу Державної виконавчої
служби Новоукраїнського районного
управління юстиції Кіровоградської
області щодо обмеження ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у праві виїзду за межі
України без вилучення паспортного
документа - задовольнити.

Обмежити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,
громадянина України, у праві виїзду за
межі України без вилучення паспортного
документа.

Ухвала може бути оскаржена до
Кіровоградського апеляційного суду
протягом десяти днів з часу подання
заяви про апеляційне оскарження.

Суддя: О. В. Музика