АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2255/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 48 Коваленко В. І.
Доповідач в апеляційній інстанції
Скіць М. І. РІШЕННЯ
03 вересня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоСкіця М. І.суддівОхріменко
Н. І. , Качана О. В. при секретаріРибасюк
О.С. з участю адвоката
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_7 на рішення Кам'янського
районного суду Черкаської області від
15 липня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_8 до ОСОБА_7 про визнання права
власності на частину майна подружжя та
поділ спільного майна подружжя шляхом
стягнення компенсацій та про
повернення безпідставно набутого
в с т а н о в и л а :
В травні 2014 року ОСОБА_8 звернулася до
суду з вищезазначеним, посилаючись на
те, що вона з 2 травня 2009 року по 10 січня
2013 року перебувала в зареєстрованому
шлюбі з відповідачем по даній справі.
Рішенням Кам"янського районного суду
від 10 січня 2013 року шлюб між сторонами
був розірваний.

12 жовтня 2013 року вона зареєструвала
шлюб з ОСОБА_9 та взяла прізвище
чоловіка.

Зазначала, що 24 квітня 2008 року між
ОСОБА_7 та ВАТ "Райффайзен Банк Аваль"
був укладений кредитний договір на
суму 10 198,45 доларів США, що за офіційним
курсом НБУ на той час становило 52 500 грн.
для придбання автомобіля Сhery A15 Amulet.

За вказані кредитні кошти відповідно
до договору купівлі-продажу від 23
квітня 2008 року він у ТОВ "Сі Ей
Автомотів" придбав вказаний вище
автомобіль.

З 1 липня 2008 року до 2 травня 2009 року
сторони проживали без реєстрації шлюбу
однією сім'єю, а з 2 травня 2009 року по 10
січня 2013 року перебували в
зареєстрованому шлюбі.

Частину вказаного кредиту в розмірі 420
доларів США було погашено ОСОБА_7 до 1
липня 2008 року, а решту ними спільно до 8
жовтня 2010 року, частково в період часу
їх проживання без реєстрації шлюбу, а
решту після реєстрації шлюбу.

Після розірвання шлюбу з ОСОБА_7
автомобіль залишився у нього, у зв"язку
з чим у червні 2013 року вона звернулася
до Кам'янського районного суду з
позовом до ОСОБА_7 про встановлення
факту проживання однією сім'єю без
реєстрації шлюбу та визнання права
спільної сумісної власності на
легковий автомобіль Сhery A15 Amulet

Рішенням Кам'янського районного суду
Черкаської області від 27 вересня 2013
року її позовні вимоги задоволено
частково, а саме: встановлено факт їх
проживання однією сім'єю, як чоловіка
та жінки без зареєстрованого шлюбу з 1
липня 2008 року, а в частині її позовних
вимог щодо визнання права спільної
сумісної власності на автомобіль
відмовлено, оскільки договір
купівлі-продажу автомобіля було
оформлено ОСОБА_7 23 квітня 2008 року,
тобто в той час, коли вони ще не
проживали однією сім'єю. Як зазначив
суд, в даному випадку вона має право на
стягнення з відповідача частини
коштів, які були спільно нею з
відповідачем витрачені на погашення
кредиту, починаючи з 1 липня 2008 року і до
погашення кредиту.

Разом з тим, судом встановлено, що до
липня 2008 року ОСОБА_7 було самостійно
погашено частину кредиту двома
платежами в розмірі 420 доларів США, що
становить 2700 грн., а всю іншу суму
кредиту було погашено ними разом під
час проживання як чоловіка та жінки
однією сім'єю без реєстрації шлюбу та
під час перебування в офіційному шлюбі.

Крім того, 7800 грн., що становить 996,22
долари США за офіційним курсом
Нацбанку України станом на 19 вересня 2009
року, витрачених на погашення кредиту,
належали особисто їй, які були у неї ще
до проживання з відповідачем однією
сім'єю на депозитному рахунку. Решту
кредиту було виплачено за рахунок їх з
відповідачем спільних коштів.

Таким чином, із загальної суми кредиту,
а саме 10198,45 доларів США отриманого
ОСОБА_7 для придбання належного йому
автомобіля, за рахунок належних йому
коштів погашено 420 доларів США, за
рахунок їх особистих коштів - 996,22
доларів США. Решта кредиту, а саме 8782,23
доларів США (10198,45-420-99,22=8782,23), що
становить за офіційним курсом Нацбанку
України станом на 22 січня 2014 року 70 196
грн. 36 коп., які погашено за рахунок
коштів, які їм належали на правах
спільної сумісної власності як
подружжю.

ОСОБА_8 звернулась до суду із заявою про
збільшення позовних вимог, мотивуючи
тим, що станом на 14 липня 2014 року, згідно
з даними Національного банку України,
офіційний курс гривні щодо долара США
становить 1169 грн. 38 коп. за 100 доларів
США . Отже, 4391,11 доларів США в даний час в
перерахунку становить 51 348 грн. 76 коп., а
тому просила стягнути зазначену суму
на її користь.

Рішенням Кам'янського районного суду
Черкаської області від 15 липня 2014 року
позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 51 348
грн. 46 коп., 7800 грн., а всього 59 148 грн. 76
коп., а також судовий збір в розмірі 660
грн. 79 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин справи, недоведеність
обставин справи, які суд вважав
встановленими, порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову в задоволенні
позову.

Судова колегія заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін, що
з'явилися, вивчивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог
заявлених в суді першої інстанції
приходить до висновку про часткове
задоволення апеляційної скарги з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення суду
першої інстанції в повній мірі не
відповідає.

Судом встановлено і визнається
сторонами, що вони з 2 травня 2009 року по
10 січня 2013 року перебували в
зареєстрованому шлюбі.

Крім того визнається сторонами, що 24
квітня 2008 року між ОСОБА_7 та ВАТ
"Райффайзен Банк Аваль" був укладений
кредитний договір на суму 10 198,45 доларів
США, що за офіційним курсом НБУ на той
час становило 52 500 грн. для придбання
автомобіля Сhery A15 Amulet.

За вказані кредитні кошти відповідно
до договору купівлі-продажу від 23
квітня 2008 року він у ТОВ "Сі Ей
Автомотів" придбав вказаний вище
автомобіль.

Також визнається сторонами, що за
період спільного проживання вони
сплатили внески на погашення чергових
платежів по кредиту в сумі 8782.23
доларів США.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Стаття 57 СК України визначає перелік
видів особистої приватної власності
одного із подружжя та підстави її
набуття.

Підстави набуття права спільної
сумісної власності подружжя (тобто
перелік юридичних фактів, які
складають підстави виникнення права
спільної сумісної власності на майно
подружжя) визначені в ст. 60 СК України.

Отже, власність у сім'ї існує у двох
правових режимах: спільна сумісна
власність подружжя та особиста
приватна власність кожного з подружжя,
залежно від якого регулюється питання
розпорядження таким майном.

Порядок здійснення подружжям права
спільної сумісної власності та право
подружжя на розпорядження спільним
сумісним майном визначено у ст. ст. 63, 65
СК України.

Водночас відповідно до ст. 59 СК України
той з подружжя, який є власником майна,
визначає режим володіння та
користування ним з урахуванням
інтересів сім'ї, насамперед дітей.

Згідно ч.1 ст. 64 СК України дружина та
чоловік мають право на укладення між
собою договорів, які не заборонені
законом, як щодо майна, що є їхньою
особистою приватною власністю, так і
щодо майна, яке є об»єктом права
спільної сумісної власності подружжя.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в пп. 23, 24 постанови від 21 грудня
2007 року N 11 "Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про право на шлюб, розірвання
шлюбу, визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя", вирішуючи
спори між подружжям про майно,
необхідно встановлювати обсяг спільно
нажитого майна, наявного на час
припинення спільного ведення
господарства, з'ясовувати джерело і час
його придбання. До складу майна, що
підлягає поділу, включається загальне
майно подружжя, наявне у нього на час
розгляду справи, та те, що знаходиться у
третіх осіб. При поділі майна
враховуються також борги подружжя та
правовідносини за зобов'язаннями, що
виникли в інтересах сім'ї (ч. 4 ст. 65 СК
України).

Таким чином, у результаті придбання до
шлюбу одним з подружжям автомобіля в
кредит, боргові зобов'язання перед
позикодавцем несуть як чоловік, так і
дружина за домовленістю між ними,
ураховуючи, що автомобіль
використовувався в інтересах сім»ї і
режим його використання безпосередньо
був визначений відповідачем по справі,
тому стягнення на користь одного з
подружжя частки коштів сплачених за
кредитними зобов'язаннями не є поділом
майна відповідно до зазначених
положень закону.

Ураховуючи встановлені по справі
фактичні обставини та вищезазначені
приписи законодавства, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції щодо правомірності вимоги
про стягнення 12 частини грошової
компенсації, сплаченої сторонами на
погашення кредитних зобов»язань в сумі
8782.23 доларів США.

Стосовно вимог позивачки про стягнення
з відповідача на її користь 7800 гривень,
внесених на погашення кредиту з її
особистих коштів, колегія суддів не
може погодитись з даним
обґрунтуванням, ураховуючи, що
відповідачем беззастережно доведено,
що кошти в сумі 7800 грн. були внесені
19.08.2009 року на погашення кредиту, тобто
в період шлюбу і є спільною сумісною
власністю подружжя ( а.с. 37).

Тобто кожному з подружжя належить по 3900
гривень.

Згідно вимог ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування або зміни
постановленого судом першої інстанції
рішення є невідповідність висновків
суду фактичним обставинам справи,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають суттєве значення для правильного
вирішення справи, постановлення
рішення із порушенням вимог
матеріального або процесуального
права.

За вказаних обставин судове рішення, як
ухвалене при неповному з»ясуванні
обставин, що мають значення для справи
та невідповідності висновків суду
обставинам справи з неправильним
застосуванням норм матеріального
права, підлягає до зміни в частині
розміру грошової компенсації з 59 148
гривень 76 копійок до 55 248 гривень 76
копійок.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 307, 309, 314, 316, 218 ЦПК України, колегія
суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити
частково.

Рішення Кам'янського районного суду
Черкаської області від 15 липня 2014 року
по даній справі змінити.

Зменшити розмір грошової компенсації,
стягнутої з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 з
59 148 гривень 76 копійок до 55 248 гривень 76
копійок.

В решті рішення Кам'янського
районного суду Черкаської області від
15 липня 2014 року по даній справі
залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
однак може бути оскаржене в
касаційному порядку до суду касаційної
інстанції протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді :