Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №296/1927/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого
Снітка С.О.

суддів
Худякова А.М.,

Кочетова Л.Г.

секретаря
Гарбузюк Ю.І.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про розподіл спільного майна подружжя
та встановлення порядку користування
квартирою

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Корольовського районного суду
м. Житомира від 04 липня 2014 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2014 р. ОСОБА_2 звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_3 про розподіл
спільного майна подружжя та
встановлення порядку користування
квартирою.

Зазначив, що за час перебування в шлюбі
з відповідачкою ними була придбана
квартира АДРЕСА_1 у м. Житомирі.

Проживаючи в цій квартирі вони не
можуть дійти згоди щодо порядку
користування кімнатами, тому просив
суд про задоволення позову.

Рішенням Корольовського районного
суду м. Житомира від 04 липня 2014 року
позов задоволено частково. Вирішено
визнати за ОСОБА_2 право власності на ?
частину квартири АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_3 право власності на ?
частину квартири АДРЕСА_1

Встановити порядок користування
квартирою АДРЕСА_1

ОСОБА_2 виділити кімнату, позначену на
плані № 6 площею 11,4 кв. м. та лоджію 1,6 кв.
м. ОСОБА_3 виділити в користування
кімнату № 5 площею 16,8 кв. м.

Інші приміщення: кухню, туалет, ванну
кімнату та коридор залишити в
спільному користуванні.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 444,
85 грн. судових витрат. В решті позову
відмовити.

У апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення суду та відмовити
ОСОБА_2 в позові, оскільки вважає, що
воно ухвалене з порушенням норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права. Позов подано після спливу
строків позовної давності, суд не
врахував, що виділені сторонам кімнати
мають різні площі. Це призводить у
нерівний стан сторін по відношенню до ?
частини квартири.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду у межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів дійшла висновку про часткове
задоволення апеляційної скарги,
виходячи із наступного.

Із матеріалів справи видно, що сторонам
на праві спільної сумісної власності
належить квартира АДРЕСА_1

Квартира загальною площею 50 кв. м.
складається із 2-х житлових кімнат
площами 11,4 та 16,8 кв. м., обладнана
лоджією 1,6 кв. м., коридором 8,9 кв. м.,
кухнею 7,2 кв. м., вбиральнею 1,4 кв. м.,
ванною кімнатою 2,7 кв. м.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову в частині визначення порядку
користування квартирою суд виходив із
того, що поділити та виділити частини
із квартири в натурі неможливо, тому з
врахуванням побажань позивача
отримати кімнату меншого розміру та
уникнути непорозумінь між
співвласниками встановив
запропонований позивачем порядок
користування приміщеннями.

З висновками суду у цій частині
погодитись не можна.

Право кожного із співвласників на
надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної сумісної
власності, передбачене ч. 2 ст. 372 ЦК
України.

Сторонам у квартирі належить по ?
частці кожному.

Суд не врахував, що в даному випадку
неможливо визначити порядок
користування спірною квартирою з
дотриманням прав кожного із
співвласників на володіння,
користування та розпорядження
належною йому часткою, що порядок
користування спірною квартирою
запропонований позивачем буде
порушувати майнові права відповідачки
та розширювати права позивача,
оскільки зміниться баланс часток
кожного із них у праві власності. У
інший спосіб, із збереженням рівності
часток співвласників у спірному майні,
встановити порядок користування
квартирою неможливо. Виділяючи у
користування позивача житлову кімнату
площею 11,4 кв. м., яка не відповідає його
частці у праві спільної сумісної
власності, суд порушив права іншого
співвласника спірної квартири.

Крім того, виділяючи у користування
позивачу лоджію, суд позбавив
відповідачку права на користування
таким приміщенням, незважаючи на те, що
таке приміщення має залишатися у
спільному користуванні співвласників
квартири, оскільки іншою лоджією
квартира не обладнана. Тому рішення
суду в цій частині підлягає скасуванню
з ухваленням нового про відмову в
позові. В решті рішення суду відповідає
вимогам процесуального та
матеріального права. Строк позовної
давності почав для позивача текти з дня
коли він вирішив звернутися до суду, бо
його прав на ? частину квартири ніхто не
порушував. Відповідно до ст. 88 ЦПК
України підлягають стягненню з
позивача на користь відповідачки
понесені нею судові витрати по оплаті
апеляційної скарги судовим збором у
сумі 331 грн. 50 коп. (а. с. 63).

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 309, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Корольовського районного суду
м. Житомира від 04 липня 2014 року в
частині встановлення порядку
користування квартирою скасувати та
ухвалити в цій частині нове рішення,
яким ОСОБА_2 у позові до ОСОБА_3 про
встановлення порядку користування
квартирою, АДРЕСА_1

В решті рішення суду залишити без
змін.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 331 грн. 50 коп. судових витрат.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та протягом
двадцяти днів з цього моменту може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: