Справа № 487/1951/14-ц
Номер провадження 2/487/1314/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10.10.2014 року
м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у
складі:

головуючого судді - Бобрової І.В.,

при секретарі - Табунщик К.С.,

за участю представника позивача -
Заливчого Я.В.,

відповідача - ОСОБА_2, представників
відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Миколаєві цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, третя
особа - орган опіки та піклування
Миколаївської міської ради про
звернення стягнення на предмет
іпотеки,-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство
Комерційний Банк «ПриватБанк» (далі
Банк) звернулося до суду з позовом до
ОСОБА_2, в якому просило в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором, яка станом на 27.01.2013 року
складає 54972,31 дол. США, звернути
стягнення на предмет іпотеки - квартиру
АДРЕСА_1, шляхом укладання від імені
відповідача договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою особою -
покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, з реєстрацією
правочину купівлі продажу предмету
іпотеки, з отриманням дублікату
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав вимоги позову
просив про їх задоволення.

Відповідач та її представник проти
задоволення позову заперечували.
Пояснили, що відповідач по-перше,
підпадає під дію Закону України «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті», оскільки
спірна квартира є її єдиним житлом, а,
по-друге, в спірній квартирі проживають
неповнолітні діти, які набули право
користування житловою площею та не
можуть бути його позбавленні.

Представник органу опіки та піклування
просив суд ухвалити рішення з
урахуванням інтересів дітей, які
проживають в спірній квартирі.

Заслухавши сторони по справі,
дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 02.10.2007 року
ОСОБА_2, відповідно до укладеного
договору №NKIPGK04040064 отримала в Банку
кредит у розмірі 41000,00 дол. США зі
сплатою 11,4% річних за користування
кредитом на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 01.10.2027 року.

В той же день між сторонами укладено
іпотечний договір, за умовами якого
ОСОБА_2, в забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором,
передала Банку в іпотеку квартиру
АДРЕСА_1, яка належить їй на праві
власності на підставі договору
купівлі-продажу.

Згідно з розрахунком заборгованості за
кредитним договором, наданим
позивачем, станом на 27.01.2014 року
заборгованість ОСОБА_2 перед банком
становить 54972,31 доларів США, що
еквівалентно 439228,74 грн., яка
складається із заборгованості: за
кредитом - 41696,25 доларів США, за
відсотками - 1473,12 доларів США, комісії -
246,00 дол. США, пені - 8909,41 дол. США, та
штрафів.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
повинні виконуватися належним чином і
відповідно до умов договору.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі
порушення зобов`язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Згідно зі ст. 1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов`язок
позичальника повернути позику
частинами, то у разі прострочення
чергової частини позикодавець має
право вимагати дострокового
повернення частини позики, що
залишилася та сплати процентів.

Згідно зі ст. 33 Закону України «Про
іпотеку» у разі невиконання або
неналежного виконання боржником
основного зобов`язання
іпотекодержатель вправі задовольнити
свої вимоги за основним зобов`язанням
шляхом звернення стягнення на предмет
іпотеки. Звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або згідно з
договором про задоволення вимог
іпотекодержателя.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач належним чином свої
зобов'язання за кредитним договором не
виконувала. Розрахунок заборгованості,
який наданий банком відповідачем не
спростований.

Разом з тим, на час розгляду даної
справи вступив в силу Закон України
«Про мораторій на стягнення майна
громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті» від 03.06.2014 року.

Відповідно до ст. 1 цього Закону не може
бути примусово стягнуте (відчужене без
згоди власника) нерухоме житлове майно,
яке вважається предметом застави
згідно зі ст.. 4 Закону України «Про
заставу» та/або предмет іпотеки, згідно
із ст. 5 Законом України «Про іпотеку»,
якщо таке майно виступає як
забезпечення зобов`язань громадянина
України (позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, якщо таке нерухоме
житлове майно використовується як
місце постійного проживання
позичальника/майнового поручителя або
є об`єктом незавершеного будівництва
нерухомого житлового майна, яке
перебуває в іпотеці, за умови, що у
позичальника або майнового поручителя
у власності не знаходиться інше
нерухоме житлове майно.

З довідки КП «Гуртожиток» №3622 від
07.10.2014 року вбачається, що в квартирі
АДРЕСА_1 є зареєстрованими та
проживають: ОСОБА_2 з 02.10.2013 року, а також
ОСОБА_5, ОСОБА_6.

Інших доказів про те, що відповідач має
інше нерухоме житлове майно, окрім
переданого в іпотеку, або, що на
відповідача не поширюється дія Закону
України «Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті», представником позивача суду
надано не було.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що вимоги про звернення
стягнення на предмет іпотеки
задоволенню не підлягають.

При цьому, позивач не позбавлений
можливості реалізувати своє право на
повернення кредитних коштів та інших
платежів, які нараховані відповідно до
умов кредитного договору шляхом
звернення з позовом про стягнення
боргу або вирішення питання про
звернення стягнення на предмет іпотеки
після закінчення дії Закону України
«Про мораторій на стягнення майна
громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті», який носить тимчасовий
характер.

Керуючись ст. ст. 88,209, 212, 213- 215 ЦПК
України, суд-,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, третя
особа - орган опіки та піклування
Миколаївської міської ради про
звернення стягнення на предмет
іпотеки- відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області через
Заводський районний суд м. Миколаєва
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення, а особи, які не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення -
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя
підпис Боброва
І.В.

З оригіналом згідно

суддя