АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/2751/2014
інстанції Гонтар Д.О.
Доповідач: Цуканова І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року жовтня місяця «06» дня
колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Херсонської області в складі:

Головуючого Цуканової І.В.

Суддів: Вейтас І.В.

Склярської І.В.

при секретарі Благовещенській
О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу
Суворовського районного суду м.
Херсона від 21 серпня 2014 року у справі за
скаргою ОСОБА_3 на бездіяльність
державного виконавця відділу
примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Херсонській області,

В С Т А Н О В И Л А:

25.07.2014 року ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3
звернулася до суду зі скаргою на
бездіяльність державного виконавця
Відділу примусового виконання рішень
управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції у
Херсонській області (далі Відділ)
ОСОБА_4, в якій просила визнати
незаконною бездіяльність останнього
щодо незакінчення виконавчого
провадження з виконання виконавчого
листа №2-1318/1-2011, виданого 23.09.2011 року
Суворовським районним судом м. Херсона
про стягнення солідарно з ОСОБА_3,
ОСОБА_5 на користь ПАТ «УкрСиббанк»
заборгованості в сумі 593 242,31грн. При
цьому посилалася на закінчення строку
виконання та наявність відповідно до
п.6 ст.49 Закону України «Про виконавче
провадження» (далі Закон №606-ХІV)
підстав для закриття виконавчого
провадження. Також представник
заявника просила зняти арешт,
накладений державним виконавцем в
межах даного виконавчого провадження
на майно та грошові кошти ОСОБА_3

Ухвалою Суворовського районного суду
м. Херсона від 21.08.2014 року скаргу ОСОБА_3
залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3 просила ухвалу суду
скасувати, постановити нову ухвалу,
якою скаргу задовольнити, посилаючись
на неправильне застосування судом
положень Закону №606-ХІV та порушення
норм процесуального права.

Заслухавши доповідача, представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_6, представника Відділу,
перевіривши відповідність ухвали
вимогам закону, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона стягнуто солідарно з ОСОБА_5,
ОСОБА_3 на користь ПАТ «УкрСиббанк»
заборгованість в сумі 593242,31грн.

23.09.2011року в справі № 2-1318/1-2011 видано
виконавчий лист.

10.10.2011року постановою державного
виконавця ВДВС Суворовського
районного управління юстиції в м.
Херсоні відкрито виконавче
провадження за вказаним виконавчим
листом.

Вказане виконавче провадження 10.02.2014
року передано до Відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Херсонській
області, про що винесена відповідна
постанова.

Постановою від 25.02.2014 року головним
держаним виконавцем ОСОБА_4 прийнято до
виконання вказане виконавче
провадження .

Постановою від 26.05.2014року призначено
експерта для участі у виконавчому
провадженні.

Відповідно до акту опису та арешту
майна від 21.06.2012 року описано нежилі
приміщення за адресою: м. Херсон вул. 9
Січня, 49, загальною площею 97,2 кв.м. та
постановою від 11.03.2013р. накладено арешт
на кошти, що містяться на рахунках
боржника ОСОБА_3

Відповідно до ч.ч1,2 ст.30 Закону України
«Про виконавче провадження», зокрема: 1.
Державний виконавець провадить
виконавчі дії з виконання рішення до
завершення виконавчого провадження у
встановленому цим Законом порядку, а
саме: закінчення виконавчого
провадження - згідно із статтею 49 цього
Закону; повернення виконавчого
документа стягувану - згідно із статтею
47 цього Закону; повернення виконавчого
документа до суду чи іншого органу
(посадовій особі), який його видав, -
згідно із статтею 48 цього Закону. 2.
Державний виконавець зобов'язаний
провести виконавчі дії з виконання
рішення протягом шести місяців з дня
винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження, а з виконання
рішення немайнового характеру - у
двомісячний строк. Строк здійснення
виконавчого провадження не включає час
відкладення провадження виконавчих
дій або зупинення виконавчого
провадження на період проведення
експертизи чи оцінки майна,
виготовлення технічної документації
на майно, реалізації майна боржника,
час перебування виконавчого документа
на виконанні в адміністрації
підприємства, установи чи організації,
фізичної особи, фізичної особи
-підприємця, які здійснюють
відрахування із заробітної плати
(заробітку), пенсії та інших доходів
боржника. Строк здійснення зведеного
виконавчого провадження обчислюється
з моменту приєднання до такого
провадження останнього виконавчого
документа.

Відповідно до ст. 49 Закону України «Про
виконавче провадження» виконавче
провадження підлягає закінченню у
разі: у тому числі п.б) закінчення
строку, передбаченого законом для
відповідного виду стягнення;

На думку суду, вимоги, які містяться в ч.
2 ст. 30 Закону України "Про иконавче
провадження" про те, що державний
виконавець зобов'язаний провести
виконавчі дії по виконанню рішення
протягом шести місяців з дня винесення
постанови про відкриття виконавчого
провадження, не стосується строку,
передбаченого законом для
відповідного виду стягнення як про це
зазначає заявник в скарзі в якості
безумовної умови закриття виконавчого
провадження, отже одночасно не
покладає на державного виконавця
обов'язок за спливом цього часу
провадження закрити. Встановлення
вказаного строку стосується захисту
інтересів стягувача щодо своєчасного і
повного виконання рішення суду, яке
набрало чинності, і оскільки вказане
вище рішення суду до теперішнього часу
не виконане, що не заперечувалося
сторонами, підстав для закінчення
даного виконавчого провадження наразі
немає.

Крім того, суд не може підмінювати
органи влади, зокрема в частині вимог
про зняття арешту, накладеного на майно
та грошові кошти боржника в межах
вказаного виконавчого провадження,
оскільки вказаними повноваженнями
наділений державний виконавець.

За таких обставин, суд прийшов до
висновку, що державний виконавець діяв
в межах визначених законом, а отже
підстави для задоволення скарги
відсутні.

Такі висновки суду ґрунтуються на
нормах Закону №606-ХІV, ухвала
відповідає вимогам процесуального
закону, тому підстав для її скасування
не вбачається.

Колегія суддів не приймає до уваги
доводи апеляційної скарги про
тотожність поняття «строк здійснення
виконавчого провадження» (за змістом
ч.2 ст.30 Закону №606-ХІV, який має бути не
більше 6 місяців з дня відкриття
виконавчого провадження, з виконання
рішення немайнового характеру не
більше 2-х місяців») і поняття «строк,
передбачений законом для відповідного
виду стягнення» (за змістом п.6 ч.1 ст.49
Закону №606-ХІV).

При цьому апелянт вважає, що видами
стягнення, зазначеними в п.6 ч.1 ст.49
Закону є стягнення матеріального
характеру, та стягнення
нематеріального характеру, про які
йдеться в ч.2 ст.30 Закону України і для
яких встановлено 6 місяців і 2,
відповідно.

Проте такі доводи апелянта не
відповідають змісту зазначених норм
Закону, а є їх довільним тлумаченням.

Так ч.2 ст.30 Закону строк здійснення
виконавчого провадження встановлено
не для видів стягнення, а для видів
рішень суду, які мають або майновий або
немайновий характер.

За змістом п.6 ч.1 ст.49 Закону в ній
йдеться про види стягнень, строк для
яких може бути закінчено згідно закону,
як то строк для стягнення аліментів до
досягнення неповнолітньою дитиною 18
років, або досягнення повнолітньою
дитиною, яка навчається - 23 років, або
припинення навчання. (ч.1 ст.180, ч.1 ст.199
СК України).

Саме в такому контексті законодавець
зазначає і про дії адміністрації
підприємства, установи, організації,
які проводили відрахування у разі
закінчення строку, передбаченого
законом для стягнення аліментів.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, п.1 ч.1
ст.312 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Суворовського районного
суду м. Херсона від 21 серпня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий: підпис

Судді: два підписи

З оригіналом згідно:

Копія ухвали оформлена 09 жовтня 2014
року

Ухвала набрала законної сили 06 жовтня
2014 року

Суддя:
І.В. Цуканова

Секретар судового засідання:
О.О.Благовещенська