АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/6173/14
Справа № 623/1846/13-ц
Головуючий 1 інстанції Вергун
Категорія: стягнення коштів
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів: - Коваленко І.П.,
Довгаль А.П.,

при секретарі - Шабас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 10 грудня
2013 року по справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, третя особа - ОСОБА_5 про
стягнення коштів, -

ВСТАНОВИЛА :

У травні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення
коштів в сумі 28 тис. грн., посилаючись на
те, що в липні 2012 року вона за
посередництвом ОСОБА_5 усно домовилася
про вироблення та постачання їй ОСОБА_4
ювелірних виробів.

На виконання цієї домовленості вона 16
липня 2012 року та 12 вересня 2012 року
перерахувала на наданий ОСОБА_4
розрахунковий рахунок через ПАТ КБ
«ПриватБанк» 28 тис. грн. - вартість
ювелірних виробів та плату за послуги з
їх вироблення.

Оскільки відповідач не виконав умов
договору та не надав їй ювелірні
вироби, також не повертає належні їй
грошові кошти, просила на підставі ст.
ст. 599, 610, 611, 1 166 ЦК України стягнути з
ОСОБА_4 вказану суму коштів.

Рішенням Ізюмського міськрайонного
суду Харківської області від 10 грудня
2013 року у задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення суду скасувати і ухвалити
нове, яким її позовні вимоги
задовольнити в повному обсязі.
Посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
Зазначає, що між сторонами виникли
договірні зобов'язання, невиконанням
яких їй спричинені збитки на вказану в
позові суму.

Судова колегія, заслухавши
доповідь судді, пояснення осіб, що
з'явилися, дослідивши матеріали справи
та обговоривши наведені в скарзі
доводи, приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3 суд першої інстанції
виходив з того, що в матеріалах справи
відсутні докази на підтвердження того,
що між сторонами існують будь-які
правовідносини договірного характеру.

З таким висновком суду першої
інстанції судова колегія погодитись не
може.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 213 ЦПК України -
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час
ухвалення рішення суд вирішує, зокрема
питання про те, які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин та яка правова норма підлягає
застосуванню до спірних правовідносин.

Встановлено, що в 2012 році між ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 було укладено договір
купівлі-продажу ювелірних виробів на
загальну суму 28 тис. грн. Факт укладення
з позивачкою договору купівлі-продажу
підтвердив відповідач ОСОБА_4 в своєму
запереченні проти позову, зазначивши
при цьому, що сторонами були погоджені
всі істотні умови договору, предмет,
строки його виконання ( а.с. 27 ).

Згідно зі ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору
та умови, що визначені законодавством
як істотні.

Відповідно до вимог ст. 655 ЦК України, за
договором купівлі-продажу одна
сторона (продавець) передає або
зобов'язується передати майно (товар)
у власність другій стороні (покупцеві),
а покупець приймає або зобов'язується
прийняти майно (товар) і сплатити за
нього певну грошову суму.

ОСОБА_3 на виконання укладеного між
сторонами договору купівлі-продажу
16.07.2012 року та 12.09.2014 року через ПАТ КБ
«ПриватБанк» перерахувала на
розрахунковий рахунок, наданий ОСОБА_4
грошові кошти в сумі 13 тис. грн. та 15
тис. грн. відповідно ( а.с. 14 ).

Згідно ст. ст. 509, 526, 611 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо), або утриматися
від певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору.
Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). У разі порушення
зобов'язання настають правові
наслідки, встановлені договором або
законом у тому числі припинення
зобов'язання внаслідок односторонньої
відмови від зобов'язання, якщо це
встановлено договором або законом, або
розірвання договору, відшкодування
збитків та моральної шкоди.

Договір, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4
належним чином не виконано, у зв'язку з
чим є всі підстави для задоволення
позовних вимог ОСОБА_3 та стягнення з
ОСОБА_4 коштів у сумі 28 тис. грн.

Посилання ОСОБА_4 в своїх запереченнях
на позовну заяву на те, що 01.10.2012 року
він переслав ОСОБА_3 за допомогою
послуг «Нова пошта» обумовлені
ювелірні прикраси судовою колегією не
приймаються.

Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. 2 ст. 59, ч. 1, ч. 4
ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з товаро-транспортної
накладної (експрес-накладної) від 01.10.2012
року ОСОБА_4 направлено на адресу
позивачки пакет з кількістю місць 1 шт.
вагою 0,1 кг оголошеною вартістю 400 грн. (
а.с. 28 ).

Відповідно до п. 60 Правил надання
послуг поштового зв'язку, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 05.03.2009 року №270 поштові
відправлення з вкладанням
дорогоцінних металів, ювелірних
виробів, подаються для пересилання
лише з описом вкладення, а оголошена
вартість повинна дорівнювати реальній
(ринковій) вартості вантажу.

Доказів на підтвердження відправлення
ОСОБА_3 ювелірних виробів на суму 28 тис.
грн. відповідачем не надано.

За таких обставин, є всі підстави для
скасування рішення суду першої
інстанції, та ухвалення нового рішення
про задоволення позову.

Відповідно до вимог ст.ст. 79,88 ЦПК
України суд стягує з ОСОБА_4 на користь
позивачки понесені нею судові витрати
в сумі 420 грн.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.4;
313, 316, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія
суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 -
задовольнити.

Рішення Ізюмського
міськрайонного суду Харківської
області від 10 грудня 2013 року -
скасувати. Ухвалити нове рішення, яким
позов ОСОБА_3 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 28000
грн. та судові витрати 420 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржено безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді