Провадження № 2/712/1445/14
Справа № 712/4987/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2014 року Соснівський районний
суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді
- ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі -
ТІТОВА О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Черкаси
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до Приватного акціонерного
товариства «ПРОСТО - страхування»,
ОСОБА_3 про стягнення страхового
відшкодування та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулись до суду з
позовом до відповідачів про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди заподіяної внаслідок
ДТП, посилаючись на те, що 15 серпня 2013
року сталася ДТП за участю автомобілів
Volkswagen Polo 1.4 д.н. НОМЕР_1 під керуванням
ОСОБА_2 та HYNDAI ACCENT д.н. НОМЕР_2 під
керуванням ОСОБА_3, дана пригода
відбулася на перехресті вулиць
Добровольського та Чигиринської, в
результаті якої автомобілі отримали
механічні пошкодження, а ОСОБА_2, ще й
тілесні ушкодження. Постановою
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 27 вересня 2013 року ОСОБА_3
визнано винним у вчиненні ДТП та
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 124 КпАП України.

В результаті ДТП власнику
автомобіля Volkswagen Polo 1.4 д.н. НОМЕР_1
ОСОБА_1, нанесена матеріальна шкода на
суму 51 031, 50 грн.

Страхова компанія відшкодувала
власнику пошкодженого автомобіля 30 000
грн., страхового відшкодування.

Не погоджуючись з даним
відшкодуванням, позивачі звернулись до
суду з позовом до відповідачів про
стягнення різниці між отриманою сумою
та нарахованої відповідно до висновку
експерта № 115, матеріальної та
моральної шкоди, а саме просили
стягнути з страхової компанії страхове
відшкодування в розмірі 19 961 грн., пеню в
розмірі 427,03 грн. та 3 % річних в сумі 98,54
грн., а разом 20 486,57 грн. З ОСОБА_3 майнову
шкоду в розмірів 1 031,50 грн., та 1000 грн.
моральної шкоди., та в результаті
ушкодження здоров'я ОСОБА_2, 3 000 грн.
моральної шкоди, та понесені судові
витрати солідарно з відповідачів.

В судовому засіданні позивачі та
представник позивача ОСОБА_1, свої
вимоги зменшили та просили стягнути з
страхової компанії на користь ОСОБА_1
страхове відшкодування в розмірі 12 526,25
грн., (різниця між вартістю ремонту без
ПДВ і частково сплаченим страховим
відшкодуванням), пеню в розмірі 1 582,08
грн., 3 % відсотки річних в розмірі 259,13
грн. та інфляційні витрати в розмірі 1
504,64 грн., а всього 15 872 грн. 10 коп. З
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1, майнову шкоду
в сумі 1 031,50 грн. та 1 000 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди, та на
користь ОСОБА_2 3 000 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди. Судові
витрати стягнути солідарно з
відповідачів.

Представник страхової компанії в
судовому засіданні позивні вимоги не
визнав та просив

відмовити в задоволенні позиву
посилаючись на те, що потерпілому
виплачено страхове відшкодування в
повному об'єму відповідно до
проведених розрахунків експертного
дослідження.

ОСОБА_3, позовні вимоги не визнав
та просив відмовити в задоволенні
позову.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, встановив
наступні факти та відповідні їм
правовідносини, які регулюються
нормами цивільного законодавства та
Законами України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» та «Про
страхування».

В судовому засіданні встановлено,
що 15 серпня 2013 року сталася ДТП
внаслідок якої автомобілю Volkswagen Polo 1.4
д.н. НОМЕР_1 який належить ОСОБА_1 на
праві власності, завдані значні
механічні пошкодження. Дана ДТП
сталася внаслідок того, що ОСОБА_3
керуючи автомобілем HYNDAI ACCENT д.н. НОМЕР_2
по вул. Добровольського на
нерегульованому перехресті з вул.
Чигиринською в м. Черкаси при виїзді з
другорядної на головну дорогу не дав
переваги в русі та скоїв зіткнення з
автомобілем Volkswagen Polo 1.4 д.н. НОМЕР_1 під
керування водія ОСОБА_2, який рухався по
вул. Чигиринській, внаслідок чого
автомобілі отримали механічні
пошкодження, чим порушив вимоги п. 2.3б,
16.11 ПДР України.

Постановою Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 27 вересня
2013 року, ОСОБА_3 визнано винним у
вчиненні адміністративного
правопорушення за ст. 124 КпАП України та
накладено адміністративне стягнення в
вигляді штрафу.

Відповідно до полісу № АЕ/0933294
цивільна відповідальність ОСОБА_3
застрахована в ПрАТ
«ПРОСТО-страхування», страхована сума
за шкоду заподіяну майну становить 50 000
грн. та 16 серпня 2013 року останнім було
подано повідомлення про подію, що має
ознаки страхового випадку.

19 серпня 2013 року ОСОБА_2 звернувся
до страхової компанії з повідомленням
про подію, що має ознаки страхового
випадку.

05 грудня 2013 року ОСОБА_1,
звернувся до страхової компанії з
заявою на виплату страхового
відшкодування.

В період часу з 15 серпня 2013 року по
19 серпня 2013 року ОСОБА_2, знаходився на
лікуванні в медичному закладі та
відповідно до виписки із історії
хвороби № 12948 виданої КЗ «Третя
Черкаська міська лікарня швидкої
медичної допомоги» Черкаської міської
ради, у останнього було діагностовано
закриту травму живота та забій м'яких
тканин лівої скроневої області.

Сторонами по справі до судового
засідання надано два Звіти № 115 про
оцінку автомобіля від 21 серпня 2013 року,
відповідно до яких вбачається, що
матеріальний збиток завданий
власникові автомобіля Volkswagen Polo 1.4 д.н.
НОМЕР_1 в результаті його пошкодження
при ДТП складає 51 031,50 грн., це при умові
того, що коефіцієнт фізичного зносу
автомобіля становить Ез = 0, та 34 244,39
грн., з урахуванням фізичного зносу
автомобіля, так як пошкоджений
автомобіль до даної пригоди перебував
ще в декількох ДТП.

26 березня 2014 року страхова
компанія відповідно до заяви ОСОБА_1,
перерахувала останньому страхове
відшкодування в сумі 30 000 грн., що
сторонами не оспорюються.

Відповідно до ст. 29 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» визначено, що „У зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому Уповноваженим
органом...".

Відповідно до п. 2.7 ст. 2 Методики
товарознавчої експертизи та оцінки
дорожніх транспортних засобів:
«Вартість матеріального збитку - з
технічної точки зору вартісне значення
реальних витрат, яких зазнає власник у
разі пошкодження або
розукомплектування ДТЗ з урахуванням
фізичного зносу та втрати товарної
вартості».

Таким чином, відповідно до
законодавства України, АТ
«ПРОСТО-страхування» повинно
відшкодувати вартість саме
матеріального збитку, а не витрати
пов'язані відновлювальним ремонтом
автомобіля.

Відповідно до вимог ст. 9 Закону України
«Про страхування» передбачено, що
страхове відшкодування не може
перевищувати розміру прямого збитку,
якого зазнав страхувальник.

Відповідно до ст. 988 ЦК України,
вбачається, що страхова виплата за
договором

майнового страхування і страхування
відповідальності (страхове
відшкодування) не може перевищувати
розміру реальних збитків.

Позивач та його представник
обґрунтовує свої позовні вимоги
відповідно до Звіту № 115 про оцінку
автомобіля Volkswagen Polo 1.4 д.н. НОМЕР_1 від 21
серпня 2013 року (на суму 51 031,50 грн.), де
вказано, що коефіцієнт фізичного зносу
(Ез = 0) становить нуль, але відповідно до
витягу єдиної бази МТСБУ «Пошук ДТП»
встановлено, що автомобіль Volkswagen Polo 1.4
д.н. НОМЕР_1 був причетний також до ДТП
що відбулось 17 лютого 2010 року та 17
грудня 2012 року.

Відповідно до відомостей про
дорожньо-транспортну пригоду
автомобіль Volkswagen Polo 1.4 д.н. НОМЕР_1, в ДТП
17 лютого 2010 року отримав механічні
пошкоджено бокової верхньої частини, в
ДТП 17 грудня 2012 року - передньої
частини, а тому відповідно до Методики
є підстави для нарахування зносу.

Таким чином, експертом Ковальчук О.А.
було виконано повторний Звіт № 115 про
оцінку автомобіля Volkswagen Polo 1.4 д.н.
НОМЕР_1 від 21 серпня 2013 року з
врахуванням коефіцієнту фізичного
зносу, де вказано, що матеріальний
збиток завданий власнику автомобіля
Volkswagen Polo 1.4 д.н. НОМЕР_1 становить 34 244,39
грн.

В даному випадку, розмір страхового
відшкодування розраховувався в
порядку ст. 36.2 вище зазначеного закону,
як матеріальний збиток за мінусом ПДВ
та становить суму в 30 000,00 грн., яку було
сплачено ОСОБА_1

Відповідно до ст. 35 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», передбачено, що для отримання
страхового відшкодування потерпілий
чи інша особа, яка має право на
отримання відшкодування, протягом ЗО
днів з дня подання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду подає
страховику (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву
про страхове відшкодування.

Статтею 36 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», передбачено, що у разі якщо
заява про здійснення страхового
відшкодування чи інші документи,
необхідні для прийняття рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати), подані з
порушенням строку, встановленого цим
Законом, строк прийняття рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) та його виплату
збільшується на кількість днів такого
прострочення.

В даному випадку позивачем було
подано заяву на виплату страхового
відшкодування не 18 серпня 2013 року (30
днів після 19 серпня 2013 року), а 05 грудня
2013 року, то кількість днів прострочення
складає 78 днів. Тому, виплату
страхового відшкодування відповідачем
АТ «ПРОСТО-страхування» мало право
здійснити не 05 березня 2014 року (90 днів
після 05 грудня 2013 року), а 22 травня 2014
року, а сама виплата відбулася 26
березня 2014 року, тобто без порушення
строків.

Пунктом 4 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 4 від 01 березня 2013 року
передбачено, що положення статті 625 ЦК
України не застосовуються до відносин
з відшкодування шкоди завданої
джерелом підвищеної небезпеки,
оскільки відшкодування шкоди є
відповідальністю, а не грошовим
зобов'язанням, яке виникає з договірних
зобов'язань. Винятком є
відповідальність страховика (ст.992ЦК).

Статтею 1187 ЦК України, передбачено, що
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою,
яка на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого
створює підвищену небезпеку.

Статтею 23 ЦК України, передбачено, що
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Моральна шкода
полягає: у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів; у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна.

В даному випадку, суд вважає, що до
стягнення підлягають суми про
відшкодування позивачам нанесеної
відповідачем ОСОБА_3, моральної шкоди
відповідно 1 000 грн. та 3 000 грн., та судові
витрати.

В решті позовних вимог, в частині
стягнення недоплаченої суми
страхового

відшкодування, пені, 3 % річних,
інфляційних витрат та матеріальної
шкоди з ОСОБА_3, необхідно відмовити,
так вони не знайшли свого
підтвердження в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. ст.ст. 10, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК
України, ст.ст. 23, 988, 1187 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 в рахунок відшкодування
моральної шкоди 1 000 грн. та судові
витрати в сумі 243 грн. 60 коп., а всього 1 243
грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 в рахунок відшкодування
моральної шкоди 3 000 грн. та судові
витрати в сумі 243 грн. 60 коп., а всього 3 243
грн. 60 коп.

В решті позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Черкаського
апеляційного суду протягом 10 днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: