Провадження № 2/641/3667/2014
У Х В А Л А

"15" жовтня 2014 р.

Суддя Комінтернівського районного
суду м. Харкова Ященко С.О., розглянувши
питання можливості відкриття
провадження у справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до
Комінтернівського районного суду м.
Харкова з позовом до ОСОБА_2, в якому
просить розірвати шлюб, що було
укладено між нею та ОСОБА_2, 26.06.2010 року у
Артемівському відділі реєстрації
актів цивільного стану Луганського
міського управління юстиції, актовий
запис № 369.

Відповідно до ч. 1 ст. 109 ЦПК України
позови до фізичної особи
пред'являються в суд за зареєстрованим
у встановленому законом порядку місцем
її проживання або за зареєстрованим у
встановленому законом порядку місцем
її перебування.

Як вбачається із позовної заяви ОСОБА_2
зареєстрований за адресою: проїзд. 5
Онежський, 1, м. Луганськ, Луганської
обл., що територіально відноситься до
Артемівського району м. Луганська.

Відповідно до ч. 2 ст. 110 ЦПК України
позови про розірвання шлюбу можуть
пред'являтися за зареєстрованим місцем
проживання чи перебування позивача
також у разі, якщо на його утриманні є
малолітні або неповнолітні діти.

Як вбачається із позовної заяви ОСОБА_1
зареєстрована за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_1/43, м. Луганськ, Луганської
області, що територіально відноситься
до Артемівського району м. Луганська.

Обґрунтовуючи пред'явлення позову до
Комінтернівського районного суду м.
Харкова, ОСОБА_1 посилається на
фактичне проживання за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Однією із умов реалізації права особи
на пред’явлення позову є дотримання
вимог підсудності, інакше позовна
заява підлягає поверненню заявнику
відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України.

У зв'язку з цим підсудність як умова
реалізації права на пред'явлення
позову тісно пов'язана з процесуальною
правоздатністю та компетенцією суду.

Місцем проживання фізичної особи,
згідно із ч. 1 ст. 29 ЦК України, є
житловий будинок. квартира, інше
приміщення, придатне для проживання в
ньому (гуртожиток, готель тощо), у
відповідному населеному пункті, в
якому фізична особа проживає постійно,
переважно або тимчасово.

Місце проживання необхідно відрізняти
від місця перебування фізичної особи,
тобто того місця, де він тимчасово не
проживає, а знаходиться.

Відповідно до ст. 3 Закону України “Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні”під місцем
перебування розуміється
адміністративно-територіальна
одиниця, на території якої особа
проживає строком менше шести місяців
на рік; місце проживання - житло,
розташоване на території
адміністративно-територіальної
одиниці, в якому особа проживає
постійно або тимчасово.

Згідно із положеннями ст. 6 Закону
України “Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні” громадянин України, а
також іноземець чи особа без
громадянства, які постійно або
тимчасово проживають в Україні,
зобов’язані протягом десяти днів
після прибуття до нового місця
проживання зареєструвати місце
проживання. Реєстрація місця
проживання особи здійснюється в день
подання особою документів.

Отже, пред’явлення позову за
місцезнаходженням фізичної особи
можливе лише в суд за зареєстрованим у
встановленому законом порядку місцем
її проживання або за зареєстрованим у
встановленому законом порядку місцем
її перебування. Саме по собі проживання
особи за певною адресою без реєстрації
не є підставою для визначення
підсудності за цією адресою.

Згідно розпорядження Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 02.09.2014 року № 27/0/38-14 визначено
територіальну підсудність цивільних
справ, підсудних місцевим загальним
судам, розташованим у районі
проведення антитерористичної
операції, а саме: територіальна
підсудність справ Артемівського
районного суду м. Луганська визначено
територіальну підсудність
Білокуракінському районному суду
Луганської області.

Таким чином, справа не підсудна
Комінтернівському районному суду м.
Харкова

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 121 ЦПК України
заява повертається позивачу, якщо
справа не підсудна суду, до якого вона
була подана.

Відповідно до ст. 115 ЦПК України якщо
суддя, вирішуючи питання про відкриття
провадження у справі, встановить, що
справа не підсудна цьому суду, заява
повертається позивачеві для подання до
належного суду, про що постановляється
ухвала.

З огляду на викладене, позовна заява
підлягає поверненню ОСОБА_1.

В зв'язку з поверненням позовної заяви,
питання про повернення судових витрат,
сплачених при поданні позовної заяви,
вирішується відповідно до вимог п. 2 ч. 1
ст. 7 Закону України “Про судовий
збір”.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 115, 121 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу повернути для подання
до належного суду.

Зобов'язати Управління Державної
казначейської служби України у
Комінтернівському районі м. Харкова
Харківської області повернути ОСОБА_1
243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судового
збору, сплаченого нею по квитанції від
14.10.2014 року при поданні позовної заяви
на рахунок (отримувач коштів
Управління Державної казначейської
служби України у Комінтернівському
районі м. Харкова Харківської області,
код отримувача (код за , банк
отримувача ГУДКУ в Харківській
області, МФО 851011, рахунок отримувача
0005, код класифікації доходів
бюджету 22030001).

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Харківської області
через Комінтернівський районний суд м.
Харкова шляхом подання апеляційної
скарги протягом п’яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя

ОСОБА_3