Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" жовтня 2014 р. Дніпровський
районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді:
БАРТАЩУК Л.П.

при секретарі:
Ізвольській С.С.

за участю:

позивача ОСОБА_1

відповідача-1 ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся з позовом
до відповідачів - ОСОБА_3, ОСОБА_2 про
солідарне стягнення з них боргу та пені
в сумі 84 450,00 грн.

Під час судового розгляду позивач
подав письмову заяву, якою збільшив
позовні вимоги, просив стягнути борг,
проценти за користування грошовими
коштами та пеню в розмірі 160 962,00 грн.

Згодом позивач направив письмову заяву
про зміну предмету позову, просив
стягнути борг та одночасно звернути
стягнення на предмет застави,
солідарно з відповідачів стягнути
судові витрати.

У судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги, викладені у заяві про
збільшення розміру позовних вимог,
просив стягнути борг, проценти за
користування грошовими коштами та пеню
в розмірі 160 962,00 грн.

Позовні вимоги про стягнення боргу,
процентів та пені обґрунтовані
наступним.

29.11.2010 року між ОСОБА_1 та відповідачем 2
- ОСОБА_2 був укладений договір позики,
за яким позивач передав відповідачу 2
грошові кошти у розмірі 39 850,00 грн.
строком до 29 травня 2011 року.

У той же день, - 29.11.2010 року між ОСОБА_1 та
відповідачем 1 - ОСОБА_3 був укладений
договір застави майна, за яким
відповідач-1 виступила майновим
поручителем відповідача-2, поручившись
належним їй на праві власності
автомобілем Шкода Октавія, 2007 року
випуску, д.н.з. НОМЕР_1, за виконання
ОСОБА_2 своїх зобов»язань за договором
позики від 29.11.2010 року.

29.01.2012 року за договором від 29.11.2010 року
відповідач-1 ОСОБА_3 отримав додатково
від позивача у позику ще 29 950, 00 грн. - до
29.07.2012 року, а 01.08.2012 року - 14 650,00 грн. - до
29.10.2012 року.

Всього позивачем надано у позику
відповідачу -1 за договором від 29.11.2010
року 78 800,00 грн.

ОСОБА_2 сума боргу не заперечувалась,
натомість, у визначений сторонами
строк позивачу грошові кошти
відповідачем-1 ОСОБА_2 не були
повернуті.

Згодом на телефоні дзвінки відповідачі
перестали відповідати, що стало
підставою для направлення їм письмової
вимоги про повернення боргу.

Позивач водночас звернувся до ВРЕР ДАІ
з приводу заставленого майна, де
дізнався, що транспортний засіб, який є
предметом застави і щодо якого наявні
обтяження, було знято з обліку та
переоформлено з майнового поручителя -
ОСОБА_3 на іншу особу.

Оскільки всі вищезазначені обставини
свідчили про ухилення від повернення
боргу, позивач вимушений був
звернутися до суду за захистом свого
порушеного права.

На підставі п. 1 Договору позики, яким
передбачено, що за користування
позикою позичальник сплачує
позикодавцю 7% від суми позики
щомісячно, починаючи з наступного
місяця, а в разі прострочення сплати
відсотків, нараховується пеня в
розмірі 1% - за кожен день прострочки,
позивач здійснив розрахунок суми
заборгованості, згідно з яким
заборгованість за договором позики
станом на 26.07.2014 р. складає 160 962,00 грн., з
яких:

84 450,00 грн. - розмір коштів за договором
позики;

- 16 737, 00 грн. - сума відсотків за
користування позикою;

- 59 775,00 грн. - сума пені за
прострочення сплати відсотків за
користування позикою.

Зазначену заборгованість позивач
просить солідарно стягнути з
відповідачів.

Підтримавши вказані вимоги в судовому
засіданні, позивач просив їх
задовольнити.

Відповідач -1 ОСОБА_3 в судовому
засіданні надала письмові заперечення,
згідно яких пояснила, що 29.01.2013р.
розірвала шлюб з ОСОБА_2 і з того часу
його місцезнаходження їй невідоме;
підтвердила факт неповернення
позивачу позики; зазначила, що позивач
до неї особисто з вимогою про
повернення позики в межах майнового
поручительства не звертався;
підтвердила факт відчуження нею у
лютому 2013 року автомобіля, який є
предметом застави за 8, 5 тис. дол. США ,
пояснивши, що їй не відомо, яким чином
за наявності обтяження вказаний
автомобіль був знятий з реєстрації в
органах ДАІ.

Відповідач- 2 ОСОБА_2 у судове засідання
не з»явився, про час та місце розгляду
справи, відповідно до вимог ст.. 74 ЦПК
України вважається повідомленим
належним чином.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, приходить
до висновку, що позовні вимоги
підлягають частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 29.11.2010 року між
ОСОБА_1 та відповідачем 2 - ОСОБА_2 був
укладений договір позики, за яким
позивач передав відповідачу-2 грошові
кошти у розмірі 39 850,00 грн. строком до 29
травня 2011 року.

29.01.2012 року за договором від 29.11.2010 року
відповідач-1 ОСОБА_3 отримав додатково
від позивача у позику ще 29 950, 00 грн. - до
29.07.2012 року, а 01.08.2012 року - 14 650,00 грн. - до
29.10.2012 року.

Всього позивачем надано у позику
відповідачу -1 за договором від 29.11.2010
року 78 800,00 грн.

Згідно зі ст. 546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

Пунктом 1 Договору позики
передбачено, що за користування
позикою позичальник сплачує
позикодавцю 7% від суми позики
щомісячно, починаючи з наступного
місяця

В разі прострочення сплати
відсотків, нараховується пеня в
розмірі 1% - за кожен день прострочки.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Згідно зі ст. 61 ЦПК України обставини,
визнані сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Сторонами визнається, що отримані у
борг грошові кошти позивачу не
повернуті.

Згідно наданого позивачем розрахунку,
заборгованість за договором позики
станом на 26.07.2014 р. складає 160 962,00 грн., з
яких:

84 450,00 грн. - розмір отриманих у позику і
неповернутих коштів за договором
позики;

- 16 737, 00 грн. - сума відсотків за
користування позикою;

- 59 775,00 грн. - сума пені за
прострочення сплати відсотків за
користування позикою.

29.11.2010 року між ОСОБА_1 та відповідачем 1
- ОСОБА_3 був укладений договір застави
майна, за яким відповідач-1 виступила
майновим поручителем відповідача-2,
поручившись за виконання ОСОБА_2 своїх
зобов»язань за договором позики від
29.11.2010 року належним їй на праві
власності автомобілем Шкода Октавія,
2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1.

Відповідачем-1 , яка є майновим
поручителем, визнається, що
транспортний засіб, який є предметом
застави і щодо якого наявні обтяження,
було відчужено на користь третьої
особи без згоди позивач, як
заставодержателя, при цьому, знято з
обліку та переоформлено на
невстановлену особу за ціною 8, 5 тис.
дол. США, що за курсом НБУ на момент
відчуження складало 68 000, 00 грн.

Згідно зі ст. 583 ЦК України
заставодавцем може бути боржник або
третя особа (майновий поручитель).

Відповідно до ст. 553 ЦК України,
за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Порукою може забезпечуватися
виконання зобов'язання частково або у
повному обсязі.

Згідно зі ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Відповідно до ст. ст. 572, 589, ч. ч. 1,2
ст. 590 Цивільного кодексу України, ч. 1
ст. 20 Закону України «Про заставу», -
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет застави
в разі, якщо в момент настання терміну
виконання зобов'язання, забезпеченого
заставою, воно не буде виконано, якщо
інше не передбачено законом чи
договором.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону
України "Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень"
застава транспортного засобу, яка є
одним із видів застави рухомого майна,
належить до забезпечувальних обтяжень.

Згідно з ч. 2 ст. 22 вказаного Закону
за рахунок предмета обтяження
обтяжувач має право задовольнити свою
вимогу за забезпеченим обтяженням
зобов'язанням у повному обсязі або в
частині, встановленій договором.

Оскільки відповідач-1 ОСОБА_3
поручилася за виконання ОСОБА_2 своїх
зобов»язань за договором позики від
29.11.2010 року належним їй на праві
власності автомобілем Шкода Октавія,
2007 року випуску, д.н.з. НОМЕР_1, що був
предметом застави і вибув з її
володіння без згоди позивача, як
заставодержателя, внаслідок
відчуження на користь третьої особи за
ціною 68 000, 00 грн., внаслідок чого
позивач позбавлений можливості
звернути стягнення на заставлене
майно, а відповідальність майнового
поручителя в межах вартості заставного
майна є солідарною, заборгованість за
договором позики в сумі 68 000, 00 грн. слід
стягнути солідарно з відповідачів на
користь позивача.

Решту заборгованості в сумі 92 962, 00 грн.
слід стягнути з відповідача-2 - ОСОБА_2

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем у даній справі сплачений
судовий збір в сумі 844, 50 грн. згідно
квитанції №12778120 від 23.05.2014р. та в сумі
765, 13 грн. №8364239 від 25.07.2014р., а всього в
сумі 1 609,62 грн.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України,
вищезазначені судові витрати
підлягають стягненню з відповідачів на
користь позивача в рівних частках - по
804, 82 грн. з кожного відповідача на
користь позивача, оскільки солідарного
стягнення судових витрат чинний ЦПК
України не передбачає.

Враховуючи викладене та
керуючись ст.ст. 525, 526, 527, 530, 570, 611, 629, 635,
1212 ЦК України, ст. ст. 3, 10, 11, 57-61, 88, 208-210,
212-215, 218, 222, 223, 294 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_3,
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості -
задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 заборгованість за
договором за договором позики в
розмірі 68000 грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 заборгованість за договором за
договором позики в розмірі 92 962 грн. 00
коп., судовий збір в розмірі 804 грн. 81
коп., всього стягнути 93 766 грн. 81 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
судовий збір в розмірі 804 грн. 81 коп.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду міста Києва через Дніпровський
районний суд міста Києва протягом
десяти днів після його проголошення в
судовому засіданні, а учасниками
судового розгляду, які не були присутні
під час проголошення рішення, протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

СУДДЯ: