Справа № 666/5037/14-ц
Провадження № 2/666/2203/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
06.10.2014 р. Дніпровський районний суд
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Херсоні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
Позивач звернулась до суду із позовом
до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1,
в якому вказує, що вона є власником
вищевказаної квартири. В даній
квартирі зареєстрований колишній
чоловік її доньки ОСОБА_2 Починаючи з 2013
року і до теперішнього часу відповідач
у зазначеному приміщені не проживає. У
зв'язку з наведеним просила визнати
відповідача таким, що втратив право
користування жилим приміщенням в
Позивач в судове засідання не
з'явилася, однак надала заяву про
розгляд справи без її участі, позовні
вимоги підтримує у повному обсязі, не
заперечує проти заочного розгляду
справи.
Відповідач в судове засідання не
з'явився, про місце та час розгляду
справи повідомлений належним чином. Зі
згоди позивача, суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи, що
відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
Розглянувши матеріали справи, суд
встановив, що відповідно до договору
купівлі - продажу від 01.06.2007р.
посвідченого приватним нотаріусом
Херсонського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, ОСОБА_2, що діє від імені
ОСОБА_5 продав ОСОБА_1 двокімнатну
квартиру АДРЕСА_1, яка 04.06.2007р.
зареєстрована в ХБТІ під реєстраційним
Відповідно до довідки КП
«Дніпровський» №1456 від 20.05.2014р. ОСОБА_1
зареєстрована за адресою АДРЕСА_1,
також по даній адресі зареєстровані
ОСОБА_6, - донька, 1982р.н.; ОСОБА_2 - зять,
1983р.н.; відповідач залишився
зареєстрованим за вищевказаною
адресою, однак з 2013 року по теперішній
Конституцією України (ст.41) та ст.1
Першого протоколу до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, до якої Україна приєдналась
17.07.1997р. відповідно до Закону України
від 17.07.1997р. № 475/97-ВР «Про ратифікацію
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року, Першого
протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до
Конвенції» закріплено принцип
непорушності права приватної
власності, який означає право особи на
безперешкодне користування своїм
майном та закріплює право власника
володіти, користуватися і
розпоряджатися належним йому майном,
на власний розсуд вчиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб, що також закріплено в
статтях 316, 317, 319, 321 ЦК України.
Гарантуючи захист права власності,
закон надає власнику право вимагати
усунення будь-яких порушень його права
хоч би ці порушення і не були поєднані з
правом володіння. Способи захисту
права власності передбачені нормами
ст.ст.16, 386, 391 ЦК України. Об'єктом права
власності може бути, зокрема, житло -
житловий будинок, садиба, квартира, як
то передбачено ст.ст. 379, 382 ЦК України.
Права власника житлового будинку,
квартири визначені ст.383 ЦК України та
ст.150 ЖК України, які передбачають право
власника використовувати житло для
власного проживання, проживання членів
сім'ї, інших осіб і розпоряджатися
своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у право
власника можливе лише з підстав,
передбачених законом.
Згідно частин 1 і 2 ст.71, ст.72 ЖК України
при тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців. Якщо наймач або члени його
сім'ї були відсутні з поважних причин
понад шість місяців, цей строк за
заявою відсутнього може бути
продовжено наймодавцем, а в разі спору -
судом. Визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням внаслідок відсутності
цієї особи понад встановлені строки,
провадиться в судовому порядку.
Враховуючи вищевказане, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 5-11, 60, 208, 209, 213, 214, 215, 224,
225, 226, 294 ЦПК України, ст.ст. 16, 316, 317, 319, 321,
386, 391 ЦК України, ст.7 ЗУ «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» від 11.12.2003р., ст. 71,
72, 156 ЖК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням -
Визнати ОСОБА_2, таким, що втратив право
користування жилим приміщенням -
Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через
Дніпровський районний суд м.Херсона
шляхом подачі в 10-ти денний строк з дня
винесення рішення апеляційної скарги
до Апеляційного суду Херсонської
області.

Суддя

Дорошинська В.Е.