Справа № 2-175/2023/14-ц
Провадження № 2/175/753/13
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2014 року
смт.
Ювілейне

Дніпропетровський районний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Шабанова А.М.,

при секретарі Ратушній Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3
про визнання договору купівлі-продажу
дійсним та визнання права власності на
земельну ділянку та будинок, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до
Дніпропетровського районного суду
Дніпропетровської області з позовною
заявою до ОСОБА_2, третя особа: ОСОБА_3
про визнання договору купівлі-продажу
дійсним та визнання права власності на
земельну ділянку та будинок. В
обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на те, що 31 травня 2012 року
між ним та відповідачем укладено
Попередній договір купівлі-продажу
нерухомості в садівничому товаристві
«Нектар», згідно якого відповідач
зобов'язався передати у власність
позивачу будинок АДРЕСА_1, а позивач, в
свою чергу, прийняти та сплатити
визначену договором суму в розмірі 96 720
грн. 00 коп. 31 травня 2012 року між
позивачем та відповідачем укладено
договір про завдаток (між фізичними
особами), за яким позивач сплатив
вартість нерухомості у сумі 96 720 грн.,
отримання відповідачем грошей
підтверджується розпискою від 31 травня
2012 року. Проте право власності на
садовий будинок АДРЕСА_1 відповідач не
набула, оскільки будівництво будинку
було не завершене, та не введене в
експлуатацію. Також відповідачем не
одержано кадастровий номер на земельну
ділянку та не здійснено державну
реєстрацію прав на нерухоме майно. 27
березня 2014 року відповідачу направлена
пропозиція щодо укладення основного
договору, але відповідач на зустріч не
прийшла, від розмови відмовилась,
письмової відповіді не надала. Тому,
він просить суд визнати дійсним
попередній договор купівлі-продажу
нерухомості укладений з ОСОБА_2 31
травня 2012 року та визнати право
власності на земельну ділянку в
АДРЕСА_1

У липні 2014 року представник
відповідача звернувся до суду з
зустрічним позовом до ОСОБА_4, треті
особи Дніпропетровське районне бюро
технічної інвентаризації в
Дніпропетровській області про
визнання договору купівлі продажу
дійсним та визнання право власності на
будівельні матеріали з яких побудовано
об'єкт нерухомого майна, та визнання
права власності на земельну ділянку, в
якій просив визнати за ОСОБА_1 право
власності на будівельні матеріали, з
яких побудований об'єкт нерухомого
майна, а саме: садовий будинок на
земельній ділянці площею 0,057 га.,
розташованої АДРЕСА_1 згідно плану
проекту організації території
колективного саду, а також визнати за
ОСОБА_1 право власності на земельну
ділянку площею 0,057 га., розташованої
АДРЕСА_1 згідно плану проекту
організації території колективного
саду та Державного акту на право
приватної власності на землю виданого
на ім'я ОСОБА_2, який зареєстровано в
Книзі записів на право власності на
землю за № 1111 від 09 вересня 1997 року.

У процесі розгляду справи позивач у
порядку ст. 31 ЦПК України уточнював
позовні вимоги. Згідно останньої
редакції позовної заяви від 12 вересня
2014 року позивач просив визнати за
ОСОБА_1 право власності на земельну
ділянку АДРЕСА_1, площею 0,057 га., яка
викуплена у ОСОБА_2, що належала їй на
підставі Державного акту на право
приватної власності на землю серії №
IV-ДП № 041589 від 09 вересня 1997 року,
зареєстрованому в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за №1111, та визнати
за ОСОБА_1 право власності на
незавершений садовий будинок, а
фактично будівельні матеріали, з яких
побудований об'єкт нерухомого майна на
земельній ділянці АДРЕСА_1

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги та
просив їх задовольнити.

Представник позивача визнав вимоги
уточненої позивної заяви, та не
заперечував проти ухвалення рішення
щодо визнання за ОСОБА_1 право
власності на земельну ділянку АДРЕСА_1
та право власності на недобудований
будинок.

Суд, дослідивши матеріали справи,
оцінивши надані сторонами докази та
наведені ними доводи, вважає, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31 травня 2012 року
між позивачем та відповідачем укладено
Попередній договір купівлі-продажу
нерухомості в садівничому товаристві
«Нектар», згідно якого відповідач
зобов'язався передати у власність
позивачу недобудований будинок та
земельну ділянку АДРЕСА_1, а позивач, в
свою чергу, прийняти та сплатити
визначену договором суму в розмірі 96 720
грн. 00 коп. (а.с. 9-10). Відповідно до
договору завдатку (між фізичними
особами) від 31 травня 2012 року позивач
передав відповідачу завдаток у сумі 96
720 грн. 00 коп. (а.с. 11), що підтверджується
розпискою відповідача від 31 травня 2012
року (а.с. 13).

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 638 ЦК України договір
є укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї із сторін має бути
досягнуто згоди.

Згідно ст. 334 ЦК України, право
власності у набувача майна за
договором виникає з моменту передання
майна, якщо інше не встановлено
договором або законом. Право власності
на майно за договором, який підлягає
нотаріальному посвідченню, виникає у
набувача з моменту такого посвідчення
або з моменту набрання законної сили
рішенням суду про визнання договору, не
посвідченого нотаріально, дійсним.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо
сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується
письмовими доказами, і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
разі наступне нотаріальне посвідчення
договору не вимагається. Таким чином,
суд має визнати зазначений договір
дійсним.

За таких обставин суд вважає позовні
вимоги позивача обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 16, 220, 334, 638, 655 ЦК України, ст.ст. 11,
15, 60, 61, 174, 213, 215 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа: ОСОБА_3 про визнання договору
купівлі-продажу дійсним та визнання
права власності на земельну ділянку та
будинок - задовольнити.

Визнати дійсним попередній договір
купівлі-продажу від 31 травня 2012 року
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, згідно якої
ОСОБА_2 продала, а ОСОБА_1 придбав
недобудований будинок та земельну
ділянку АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_1 (паспорт серії
НОМЕР_2, виданий 22 грудня 2000 року,
Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в
Дніпропетровській області,
ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) право
власності на недобудований будинок,
розташований на земельній ділянці
АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_1 (паспорт серії
НОМЕР_2, виданий 22 грудня 2000 року,
Бабушкінським РВ ДМУ УМВС України в
Дніпропетровській області,
ідентифікаційний номер: НОМЕР_1) право
власності на земельну ділянку АДРЕСА_1,
що відповідно до Державного акту на
право приватної власності на землю
серії № IV-ДП № 041589 від 09 вересня 1997
року, зареєстрованому в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю за №1111,
зареєстрована за ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Дніпропетровський районний суд
Дніпропетровської області протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя
А.М. Шабанов