Справа № 135/1332/14-ц
Провадження у справі № 2-о/135/48/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

16.09.2014
м. Ладижин

Ладижинський міський суд Вінницької
області у складі: головуючого судді
Патраманського І.О., за участю
секретаря Марченко О.В., розглянувши у
судовому засіданні в залі суду в м.
Ладижин цивільну справу за заявою
ОСОБА_1, заінтересована особа:
Управління праці та соціального
захисту населення Ладижинської
міської ради про встановлення факту, що
має юридичне значення, суд-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з цією заявою і
просила встановити факт її постійного
проживання, у період з 29.12.1988 року по
01.01.1989 рік, в АДРЕСА_1.

На обґрунтування своєї заяви
повідомила, що в квітні місяці 2014 року
вона звернулась із письмовою заявою на
адресу Управління праці та соціального
населення Ладижинської міської ради
для отримання посвідчення особи
постраждалої внаслідок Чорнобильської
катастрофи, оскільки у період часу з
01.01.1989 року по 01.01.1993 року постійно
проживала в місті Ладижин, що віднесено
до зони посиленого радіологічного
контролю. Згідно відповіді за № 06-532 від
22.04.2014 року Управління праці та
соціального захисту населення
Ладижинської міської ради відмовило їй
у видачі посвідчення особи
постраждалої внаслідок Чорнобильської
катастрофи та у присвоєнні статусу
особи постраждалої внаслідок
Чорнобильської катастрофи з тих
підстав, що вона не надала документів,
що підтверджують її проживання у
період до 15.06.1990 року на території міста
Ладижин, що віднесено до зони
посиленого радіологічного контролю.
Рішенням Ладижинського міського суду
Вінницької області від 13.06.2014 року
встановлено факт її постійного
проживання на території міста Ладижин,
за адресою АДРЕСА_2 у період часу з
01.01.1989 року по 15.06.1990 рік. З 1985 року по 1989
рік вона навчалась в Уманському
сільськогосподарському інституті на
денній формі навчання. 13.08.1988 року вона
одружилась із ОСОБА_2. 29.12.1988 року, на
новорічні свята, вона приїхала додому в
м.Ладижин, де і залишилась постійно
проживати в м.Ладижині разом із своїм
чоловіком, іноді виїжджаючи лише на
здачу іспитів в Уманський
сільськогосподарський інститут.

Таким чином, встановлення даного факту
їй необхідно, щоб підтвердити статус
особи постраждалої внаслідок
Чорнобильської катастрофи та
отримання в УПтСЗН відповідного
посвідчення.

Відповідно до п.4 ст. 14 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи» до
постраждалих відносяться особи , які
постійно проживають або постійно
працюють, чи постійно навчаються на
території зони посиленого
радіологічного контролю, за умови, що
вони станом на 01.01.1993 року прожили або
відпрацювали чи постійно навчалися у
цій зоні не менше чотирьох років.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України 5 від 31.03.95 в
порядку окремого провадження
розглядаються справи про встановлення
фактів, якщо згідно з законом такі
факти породжують юридичні наслідки,
тобто від них залежить виникнення,
зміна або припинення особистих чи
майнових прав громадян; чинним
законодавством не передбачено
іншого порядку їх встановлення;
заявник немає іншої можливості
одержати або відновити загублений
чи знищений документ, який посвідчує
факт, що має юридичне значення;
встановлення факту не пов'язується
з наступним вирішенням спору про право.

Заявниця в судове засідання не
з'явилася, однак подала до суду заяву, в
якій просила справу розглянути у її
відсутність, заявлені вимоги
підтримує.

Представник Управління праці та
соціального захисту населення
Ладижинської міської ради у судове
засідання не з'явився, але надав до суду
заяву у якій просив розглядати справу у
їх відсутність. Заперечує щодо
задоволення заявленої заяви оскільки,
посилається на те, що заявниця не
надала доказів того, що вона перебувала
понад чотири роки на території міста
Ладижин в період з 26.04.1986 року по 01.01.1993
року. А тому, Управління праці та
соціального захисту населення
Ладижинської міської ради вважає, що не
можна визнати її постійно проживаючою
в зоні радіоактивного забруднення.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України,
фіксування судового засідання
технічними засобами не здійснювалося у
зв'язку з тим, що сторони не з'явилися у
судове засідання.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що заява обґрунтована і
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України,
факти, що мають юридичне значення
встановлюються судом.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 у період часу з 29.12.1988 року по
01.01.1989 року постійно проживала в місті
Ладижин, що віднесено до зони
посиленого радіологічного контролю.

Цей факт стверджується сукупністю
доказів.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 видно, що ОСОБА_1 в
період з 29.12.1988 року по 01.01.1989 рік
постійно проживала в АДРЕСА_1

З копії рішення Ладижинського
міського суду Вінницької області від
13.06.2014 року видно, що встановлено факт
постійного проживання ОСОБА_1 на
території міста Ладижин, за адресою
АДРЕСА_2 у період часу з 01.01.1989 року по
15.06.1990 рік.

Суд приймає ці докази до уваги, так як
вони зібрані з дотриманням закону та не
суперечать один одному.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 60,197, 212, 213, 215, 256-258 ЦПК України, -
суд

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне
значення - факт постійного проживання
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки АДРЕСА_3,
ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 у
період з 29.12.1988 року по 01.01.1989 рік в
АДРЕСА_4, що віднесено до зони
посиленого радіологічного контролю.

Рішення може бути оскаржено протягом
десяти днів після його оголошення до
апеляційного суду Вінницької області
через Ладижинський міський суд
Вінницької області.

Суддя: