Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №289/1070/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючої - судді
Зарицької Г.В.

суддів: Жигановської
О.С., Якухно О.М.

секретаря
Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу за
позовом публічного акціонерного
товариства „Райффазен Банк Аваль" до
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про дострокове
стягнення заборгованості за кредитним
договором

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Радомишльського районного
суду Житомирської області від 07 серпня
2014 року

встановила:

Рішенням Радомишльського
районного суду Житомирської області
від 07 серпня 2014 року позовні вимоги
публічного акціонерного товариства
„Райффазен Банк Аваль" (далі ПАТ
„Райффазен Банк Аваль") задоволені
частково.

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
користь ПАТ „Райффазен Банк Аваль"
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 246 652 грн. 17 коп в солідарному
порядку.

Стягнуто з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
користь ПАТ „Райффазен Банк Аваль" в
рівних частках судовий збір в розмірі
по 1 733 грн 26 коп з кожного.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
просить рішення скасувати і ухвалити
нове про відмову в задоволенні позову.
Апелянт посилається на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права.

Апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.546, ч.1 ст.553 ЦК
України виконання зобов'язання може
забезпечуватися неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

За договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.

Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

За положеннями ч.1, ч.2 ст. 554, ч.1
ст.559 ЦК України у разі порушення
боржником зобов'язання, забезпеченого
порукою, боржник і поручитель
відповідають перед кредитором як
солідарні боржники, якщо договором
поруки не встановлено додаткову
(субсидіарну) відповідальність
поручителя.

Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Порука припиняється з
припиненням забезпеченого нею
зобов'язання, а також у разі зміни
зобов'язання без згоди поручителя,
внаслідок чого збільшується обсяг його
відповідальності.

Як видно з матеріалів справи та
правильно встановлено судом першої
інстанції, 29.10.2007 року між ПАТ
„Райффазен Банк Аваль" та ОСОБА_2
укладений кредитний договір №0147336/122729,
за умовами якого банк зобов'язався
надати ОСОБА_2 кредит у вигляді не
відновлювальної кредитної лінії в сумі
125 000 грн, а ОСОБА_2 зобов'язався належним
чином використати та повернути
кредитору у термін до 29.10.2017 р. суму
отриманого кредиту, а також сплатити
проценти за користування кредитом в
розмірі 13,500 % річних, комісії згідно
умов договору та тарифів кредитора,
виконати всі інші зобов'язання в
порядку та строки, визначені договором.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором,
29.10.2007 р. між банком та ОСОБА_3 був
укладений договір поруки, за умовами
якого ОСОБА_3 відповідає перед банком у
тому ж обсязі, що і позичальник.

В порушення умов кредитного договору,
ОСОБА_2 свої зобов'язання щодо
повернення кредиту та відсотків за
користування кредитом належним чином
не виконує.

Згідно з довідкою-розрахунком банку
станом на 08.05.2014 р. заборгованість за
кредитним договором становить 346 652 грн
17 коп, з них: заборгованість по кредиту -
104 929 грн 77 коп, в тому числі прострочена
заборгованість за кредитом - 33 778 грн 96
коп, заборгованість за відсотками - 37 991
грн 82 коп, в тому числі прострочена
заборгованість за відсотками 37099 грн 20
коп., пеня - 203 730 грн 58 коп. (а.с.19-22).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
правильно виходив з вимог ст.ст. 526, 554,
551, 1050, 1054 ЦК України та обґрунтовано
стягнув з відповідачів в солідарному
порядку на користь банку 246 652 грн 17 коп.
заборгованості за кредитним договором.

За положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Як роз'яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України у п. 22
постанови №5 від 30 березня 2012 року „Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин"
відповідно до частини першої статті 559
ЦК припинення договору поруки
пов'язується зі зміною забезпеченого
зобов'язання за відсутності згоди
поручителя на таку зміну та за умови
збільшення обсягу відповідальності
поручителя. При цьому обсяг
зобов'язання поручителя визначається
як умовами договору поруки, так і
умовами основного договору, яким
визначено обсяг зобов'язань боржника,
забезпечення виконання яких здійснює
поручитель. Проте якщо в договорі
поруки передбачено, зокрема,
можливість зміни розміру процентів за
основним зобов'язанням і строків їх
виплати тощо без додаткового
повідомлення поручителя та укладення
окремої угоди, то ця умова договору
стала результатом домовленості сторін
(банку і поручителя), а отже, поручитель
дав згоду на зміну основного
зобов'язання.

Якщо в договорі поруки такі умови
сторонами не узгоджені, а з обставин
справи не вбачається інформованості
поручителя і його згоди на збільшення
розміру його відповідальності, то
відповідно до положень частини першої
статті 559 ЦК порука припиняється у разі
зміни основного зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності. У цьому випадку
поручитель має право на пред'явлення
позову про визнання договору поруки
припиненим.

З матеріалів справи видно, що вимоги
про визнання договору поруки
припиненим ОСОБА_3 до суду не
заявлялися.

А тому, доводи апеляційної скарги про
те, договір поруки слід вважати
припиненим, оскільки ОСОБА_3 не давала
згоди на зміну умов кредитного
договору, є безпідставними

Рішення суду ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, підстав для його скасування
немає.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Радомишльського
районного суду Житомирської області
від 07 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і з цього ж
часу може бути оскаржена в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуюча
Судді: