Справа № 640/6969/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2014 року

Київський районний суд міста
Харкова у складі:

головуючого судді
Нев'ядомського Д.В.

при секретарі Косаригіної
Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Харкова
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Харківської
міської ради, Реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції Харківської області, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про припинення
права спільної часткової власності,
про припинення спільної часткової
власності на нерухоме майно, виділ
нерухомого майна, стягнення
компенсації, визнання приміщення
ізольованою квартирою, визнання права
власності на ізольовану квартиру, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
звернулися до суду з уточненим позовом
до Харківської міської ради,
Реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції
Харківської області, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 про припинення права
спільної часткової власності, про
припинення спільної часткової
власності на нерухоме майно, виділ
нерухомого майна, стягнення
компенсації, визнання приміщення
ізольованою квартирою, визнання права
власності на ізольовану квартиру.

В обґрунтування свого уточненого
позову позивачі вказали, що що їм на
праві спільної часткової власності з
відповідачами ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 належить квартира АДРЕСА_1 у м.
Харкові. Вони є членами різних сімей.
Сумісне проживання їх в єдиній
квартирі неможливе. Між ними
трапляються постійні сварки, скандали,
які закінчуються викликами міліції, що
підтверджується матеріалами справи.

Позивачі зверталися раніше до суду з
вимогами про розділ їх квартири в
натурі, посилаючись на взаємовідносини
між сторонами, технічну можливість
відокремлення квартир та створення
квартир з самостійними виходами на
підставі висновку судової
технічно-будівельної експертизи
ХНДІСЕ ім. Бокаріуса. Рішенням
Апеляційного суду Харківської області
від 05.09.2012р. у справі 2/53/11/15 ці вимоги
позивачів були задоволені і виділені
приміщення: житлова кімната № 2, площею
29,8 м2, житлова кімната № 14, площею 15, 8 м2,
житлова кімната № 16, площею 25,1м2,
коридор № 1, площею 8,6м2, шафа № 15, площею
1,0 м2, шафа № 17, площею 1,0 м2, підсобне
приміщення № 12, площею 5,3 м2, шафа № 13,
площею 0,5 м2, частина коридору № 8,
площею 0,5 м2, частина кухні № 10, площею 4,7
м2, частина коридору № 7, площею 6,5 м2,
загальною площею 98,8м2
(29,8+15,8+25,1+8,6+1,0+1,0+5,3+0,5+0,5+4,7+6,5). Інша
частина квартири була виділена
відповідачам ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 Виконуючи вказане рішення суду,
позивачі здійснили всі необхідні
переобладнання у квартирі, однак не
отримали на це перепланування дозволу
Харківської міської ради через
відсутність на це згоди відповідачів
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 просили суд виділити
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2, ОСОБА_4 на 61/100
частини в квартирі АДРЕСА_1 у м. Харкові
житлову кімнату № 2, площею 29,8 м2,
житлову кімнату № 14, площею 15,8 м2,
житлову кімнату № 16, площею 25,1 м2,
коридор № 1, площею 8,6 м2, шафу № 15,
площею 1,0 м2, шафу № 17, площею 1,0 м2,
підсобне приміщення № 12, площею 5,3 м2,
шафу № 13, площею 0,5 м2, частину коридору
№ 8, площею 0,5 м2, частину кухні № 10,
площею 4,7 м2, частину коридору № 7,
площею 6,5 м2, загальною площею 98,8м2
(29,8+15,8+25,1+8,6+1,0+1,0+5,3+0,5+0,5+4,7+6,5); стягнути з
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8
солідарно на користь ОСОБА_1, ОСОБА_3,
ОСОБА_2, ОСОБА_4 в якості грошової
компенсації вартості частки у
спільному майні за відхилення від
ідеальної частки грошові кошти в
розмірі 9 055,00 грн.; визнати приміщення,
які виділяються ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_2,
ОСОБА_4 - ізольованою квартирою; визнати
за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 право
власності на ізольовану квартиру,
загальною площею 98,8 м2, як на цілий
об'єкт нерухомості, з присвоєнням
окремої поштової адреси АДРЕСА_1

В судовому засіданні позивачі та їх
представники позов підтримали, просили
його задовольнити в повному обсязі.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_7
та його представник позов не визнали та
пояснили суду, що позивачі зробили
перепланування квартири без наявності
всіх необхідних дозволів, чим порушили
вимоги чинного законодавства. Також
зазначили, що ці позовні вимоги
позивачів є аналогічними до тих, в
задоволенні яких було відмовлено
рішенням Київського районного суду м.
Харкова від 14.02.2011р. у справі 2/53/11/15, яке
набрало чинності 20.02.2013р. на підставі
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ. Крім того, на їх
думку зазначені перепланування в
частині облаштування окремого виходу з
квартири порушують вимоги ДБН, а саме
даний вихід є завузьким та занизьким,
сходи завширшки також є вужчими від
необхідного розміру. Відсутнє природнє
освітлення, а також немає коридору між
кухнею та виходом з квартири.

Відповідач ОСОБА_8 в судове засідання
не з'явився, надавши заяву, в якій
зазначив, що проти вимог позивачів
заперечує, та просить суд відмовити у
їх задоволенні.

Відповідачі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 в судове
засідання також не з'явилися.
Позивачами була надана посвідчена
нотаріусом їх заява, в якій вони
погоджуються з проведеним позивачами
переплануванням.

Представник Харківської міської ради в
судове засідання не з'явився, надав
заяву, в якій не заперечував проти
вимог позивачів та виділу їм в натурі
їхньої частини квартири.

Представник Реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції в Харківській області в судове
засідання не з'явився, суду надав свою
заяву, в якій заперечував проти позову
в частині зобов'язання їх
зареєструвати право власності на
виділену позивачам частину квартири,
посилаючись на ч. 4 ст. 9 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»,
згідно з якою втручання будь-яких
органів, посадових і службових осіб,
громадян та їх об'єднань у діяльність
державного реєстратора, пов'язану з
проведенням державної реєстрації прав,
забороняється і тягне за собою
відповідальність згідно із законом».

Суд, дослідивши матеріали справи, та
докази, надані в їх обґрунтування,
вважає, що позовні вимоги законні,
обґрунтовані та підлягають
задоволенню в повному обсязі з
наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 355 ЦК України
майно, що є у власності двох або більше
осіб (співвласників), належить їм на
праві спільної власності (спільне
майно). Майно може належати особам на
праві спільної часткової або на праві
спільної сумісної власності.

Частиною 1 ст. 356 ЦК України встановлено,
що власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

Матеріалами справи встановлено, що
квартира АДРЕСА_1 у м. Харкові належить
на праві спільної часткової власності
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 (раніше -
ОСОБА_4.) у розмірі 62/100 на підставі
свідоцтва про право власності від
14.10.1997р., ОСОБА_5 та ОСОБА_6 - 15/200 на
підставі договору міни від 26.06.2007р.,
ОСОБА_8 - 23/200 на підставі договору
дарування від 26.06.2007 р., ОСОБА_7 - 23/200 на
підставі договору міни від 26.06.2007р.

Відповідно до ст.ст. 364, 367 ЦК України
кожен із співвласників має право на
виділ його частки майна, що є у спільній
частковій власності, в натурі або його
поділ з дотриманням вимог ст. 183 ЦК
України.

За відсутності згоди співвласників про
поділ спільного майна це питання
вирішується судом.

Виходячи з положень ст. ст. 183, 367 ЦК
України та роз'яснень, викладених у п.п.
6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 04 жовтня 1991 року № 7 "Про
практику застосування судами
законодавства, що регулює право
приватної власності на житловий
будинок", виділ частки в натурі (поділ
будинку) може мати місце за наявності
технічної можливості виділення кожній
із сторін відокремленої частини
будинку із самостійним виходом
(квартири), яка відповідає розміру їх
часток у приватній власності або
наявності технічної можливості
переобладнання будинку в ізольовані
квартири. Посилання ОСОБА_7 та його
представника на те, що в даному разі
внаслідок виділу частини квартири
позивачам повинні утворитися
ізольовані квартири у кожного
співвласника є безпідставним та
недоречним.

Згідно з висновком додаткової судової
будівельно-технічної експертизи № 9881
від 29.02.2012 р., проведеної Харківським
науково-дослідним інститутом судових
експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса
єдиним варіантом розподілу квартири
АДРЕСА_1 у м. Харкові є виділення
позивачам житлової кімнати № 2, площею
29,8 м2, житлової кімнати № 14, площею 15,8 м2,
житлової кімнати № 16, площею 25,1м2,
коридору № 1, площею 8,6м2, шафи № 15,
площею 1,0 м2, шафи № 17, площею 1,0 м2,
підсобного приміщення № 12, площею 5,3 м2,
шафи № 13, площею 0,5 м2, частини коридору
№ 8, площею 0,5 м2, частини кухні № 10,
площею 4,7 м2, частини коридору № 7,
площею 6,5 м2, загальною площею 98,8 м2
(29,8+15,8+25,1+8,6+1,0+1,0+ 5,3+0,5+0,5+4,7+6,5). Позивачам
запропоновано виділити приміщення
загальною площею 98,8м2, що на 2,1м2 менше,
ніж припадає на ідеальну частку, що
складає 61/100 (98,8/161,7) частини квартири.

Відповідачам ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 запропоновано виділити на 38/100
(23/200+23/200+15/200+15/200): житлову кімнату № 3
площею 25,5 м2, житлову кімнату № 4 площею
16,8 м2, ванну № 5 площею 4,1м2, вбиральню № 6
площею 1,3 м2, шафу № 9 площею 0,7м2, коридор
№ 11 площею 3,1м2, балкон площею 0,7 м2,
частину коридору № 8 площею 0,5м2,
частину кухні № 10 площею 6,1м2, частину
коридору № 7 площею 4,1 м2, загальною
площею 62,9м2 (25,5+16,8+4,1+1,3+0,7+3,1+0,7+0,5+6,1+4,1).
Відповідачам ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 запропоновано виділити
приміщень загальною площею 62,9 м2, що на
2,1 м2 більше ніж припадає на ідеальну
частку, що складає 39/100 (62,9/161,7) частини
квартири. Визначено необхідність
здійснення грошової компенсації
відповідачами ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 на користь позивачів.

Для виділення вказаних часток
запропоновано зробити переобладнання,
які й були здійснені позивачами на
момент чинності Рішення Апеляційного
суду Харківської області від 05.09.2012р. у
справі 2/53/11/15.

Відповідно до ст. 152 ЖК України
переобладнання і перепланування
жилого будинку (квартири), що належить
громадянинові на праві приватної
власності, проводяться з дозволу
виконавчого комітету місцевої Ради
народних депутатів. В разі відсутності
згоди всіх співвласників даний спір
вирішується судом (ст.100 Житлового
кодексу УРСР). Адміністрація
Київського району Харківської міської
ради у своєму листі № 8827/2/070510 від
06.11.2012р. на запит позивачів зазначила,
що не заперечує проти перепланування
квартири АДРЕСА_1 у м. Харкові. У заяві
наданій суду представником
Харківської міської ради зазначено, що
відповідно до Порядку перепланування і
(або) переобладнання жилих будинків та
жилих приміщень у місті Харкові від
23.02.2011р. №162/11 для одержання дозволу на
перепланування і (або) переобладнання
жилого будинку або жилого приміщення
власник або уповноважена ним особа,
наймач (орендар) приміщення (надалі -
заявник) за згодою його власника подає
заяву на ім'я Харківського міського
голови з проханням про надання дозволу
на перепланування і (або)
переобладнання. Пункт 2.2 цього Порядку
передбачає обов'язковість надання
згоди на перепланування і
переобладнання всіх співвласників.

Як встановлено судом та
підтверджується матеріалами справи
перепланування було здійснено
позивачами в момент чинності рішення
Апеляційного суду Харківської області
від 05.09.2012р. у справі 2/53/11/15. Зокрема, це
підтверджується листом ПП "Бюро
ХАДО/Верещагін,Нікішин"від 02.04.2013 р.,
технічним паспортом Харківське міське
БТІ від 19.03.2013 р., актом КП
«Жилкомсервіс» від 10.06.2013 р.

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 дали свою
згоду на перепланування квартири на
дві ізольовані, що було проведено
позивачами на підставі рішення
Апеляційного суду Харківської області
від 05.09.2012р. у справі 2/53/11/15, що
підтверджується їх нотаріальною
заявою. Відповідачі ОСОБА_8 та ОСОБА_7
заперечують проти такого
перепланування.

Таким чином, по даній справі має місце
колізія правових норм, а саме статті 364,
367 ЦК України та статті 152 ЖК України,
оскільки для здійснення виділу частки
позивачів в натурі із спірної квартири
необхідно здійснити переобладнання та
її перепланування, яке в свою чергу
може бути здійснено лише після
отримання дозволу відповідного органу
місцевого самоврядування, а цей дозвіл
може бути виданий лише за наявністю
згоди інших співвласників, що в даному
випадку не є можливим, оскільки
відповідачі ОСОБА_8 та ОСОБА_7 не дають
свою згоду на перепланування та
переобладнання спірної квартири.

Згідно зі статтею 16 ЦК України кожна
особа має право звернутись до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу, тому
суд вважає, що оскільки Харківським
науково-дослідним інститутом судових
експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса
у висновку додаткової судової
будівельно-технічної експертизи № 9881
від 29.02.2012р. визначено можливість
розподілу квартири АДРЕСА_1 у м.
Харкові, перепланування квартири
АДРЕСА_1 у м. Харкові здійснено
відповідно до висновку додаткової
судової будівельно-технічної
експертизи № 9881 від 29.02.2012р., а
Харківська міська рада не заперечує
проти такого перепланування, позовні
вимоги позивачів мають бути
задоволені.

Щодо твердження відповідача ОСОБА_7 та
його представника про аналогічність
позовних вимог з тими, по яких було
винесене рішення Київського районного
суду м. Харкова від 14.02.2011р., яке набрало
чинності 20.02.2013 р. на підставі ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, суд зазначає, що ніякої аналогії
між поділом (колишня вимога) та виділом
(теперішня вимога) бути не може. Перша
передбачає розподіл цілого на частини,
а друга - відокремлення однієї єдиної
частини від цілого. Зокрема,
відповідачем ОСОБА_8 подавалося
клопотання про закриття провадження у
справі. Ухвалою Київського районного
суду м. Харкова від 27.06.2013р. у
задоволенні вказаного клопотання було
відмовлено. Ця ж ухвала Київського
районного суду м. Харкова від 27.06.2013р.
була залишена без змін ухвалою
Апеляційного суду Харківської області
від 06.11.2013 р.

Посилання ОСОБА_7 та його представника
на те, що проведені позивачами
перепланування не відповідають
протипожежним нормам та нормам ДБН
нічим не підтверджуються. Відповідно ж
до ч. 3 ст. 10 ЦПК України: «Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом».

Представники МНС в судовому засіданні
підтвердили свій висновок стосовно
дотримання позивачами протипожежних
норм, зазначивши, що на даний час вони
вже не мають повноважень для надання
таких висновків і такі висновки
можливо зробити при проведенні
судово-будівельної експертизи.

Отже, судом встановлено, що при виділі
житлових приміщень позивачам не
порушуються норми ДБН, протипожежні та
санітарні норми, а Харківська міська
рада не заперечує проти такого виділу,
проте не може надати дозвіл на такий
виділ та переобладнання, оскільки
відсутня згода співвласника і такий
спір вирішується судом. За таким
судовим захистом і звернулися до суду
позивачі.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст. ст. 10, 11, 60, 88, 114, 209, 212, 213 - 215, 218 ЦПК
України,-

В и р і ш и В:

Припинити права спільної часткової
власності на нерухоме майно та
виділити ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
61/100 частину в квартирі АДРЕСА_1 у м.
Харкові, а саме:

- житлову кімнату № 2, площею 29,8 м

- житлову кімнату № 14, площею 15,8 м

- житлову кімнату № 16, площею 25,1м'

- коридор № 1, площею 8,6м2

- шафу № 15. площею 1,0 м

- шафу № 17, площею 1,0 м2

- підсобне приміщення № 12, площею
5,3 м2

- шафу № 13, площею 0,5 м

- частину коридору № 8, площею 0,5 м2

- частину кухні № 10, площею 4,7 м

- частину коридору № 7. площею 6,5 м2,

загальною площею 98,8м2
(29,8+15,8+25,1+8,6+1,0+1,0+5,3+0,5+0,5+4,7+6,5).

Стягнути з ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8 солідарно на користь ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в якості
грошової компенсації вартості
частки у спільному майні за
відхилення від ідеальної частки
грошові кошти в розмірі 9 055,00 гривень.

Визнати приміщення, які
виділяються ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 - ізольованою квартирою.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 право власності на
ізольовану квартиру, загальною
площею 98,8м , як на цілий об'єкт
нерухомості, з присвоєнням окремої
поштової адреси АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Київський районний суд міста Харкова
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
Д.В. Нев'ядомський