АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/5700/14
Головуючий 1-ї інстанції Алтухова О.Ю.
Справа №645/3198/14
Доповідач: Довгаль А.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року
судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

головуючого - судді Довгаль А.П.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко
І.С.

при секретарі - Щегельському Д.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові в приміщенні
суду апеляційну скаргу ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 на ухвалу Фрунзенського
районного суду м. Харкова від 16 липня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про поновлення
порушеного права та стягнення грошової
суми,

- за поданням державного виконавця
Фрунзенського відділу Державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції ОСОБА_5 про
визначення частки майна боржника у
майні, яким він володіє спільно з
іншими особами, визнання права
власності, у зобов'язання здійснити
державну реєстрацію, заінтересована
особа: публічне акціонерне товариство
«Комерційний банк «Надра», -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 27 травня 2010року позов
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
поновлення порушеного права та
стягнення грошової суми задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
грошові кошти в сумі 151 500,00грн.,
передані їй за договором дарування
грошей від 14.03.2007 року, та судові
витрати в розмірі 46,00грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір в сумі 1506,50грн. та витрати
на інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи в розмірі 82,50грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Після того, як вищевказане рішення суду
першої інстанції набрало законної
сили, був виданий виконавчий лист, який
пред'явлено на виконання до
Фрунзенського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції (надалі -
Фрунзенський ВДВС ХМУЮ).

14.04.2014року державний виконавець
Фрунзенського відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції ОСОБА_5
звернулася до суду з поданням, в якому
просила визначити частку майна
боржника ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1,
якою вона володіє на праві спільної
сумісної власності разом зі своїм
чоловіком ОСОБА_6, в тому числі визнав
за ОСОБА_3 право власності на 1/2 частини
цієї квартири і зобов'язав її
здійснити державну реєстрацію права
власності за собою на 1/2 частину цієї
квартири.

Ухвалою Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 22 квітня 2014 року в
задоволенні подання ВДВС ХМУЮ
відмовлено.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Харківської області від 26 травня 2014
року ухвалу Фрунзенського районного
суду м. Харкова від 22 квітня 2014 року
скасовано, справу направлено на новий
розгляд до суду першої інстанції.

При новому розгляді представники
Фрунзенського ВДВС ХМУЮ ОСОБА_7 та
ОСОБА_8, а також стягувач ОСОБА_1 і її
представник ОСОБА_9 вимоги подання
підтримали з підстав, викладених в
ньому.

Представник боржника ОСОБА_3 - ОСОБА_10
просив відмовити у його задоволенні,
при цьому не заперечував проти того, що
дійсно ОСОБА_3 має борг перед ОСОБА_1,
але на даний час вона не має можливості
його погасити через скрутний
матеріальний стан та на відсутність
майна, на яке може бути накладено
стягнення.

Представник заінтересованої особи
ОСОБА_4 - ОСОБА_11

заперечував проти виділу частки,
вказуючи на те, що спірна квартира
придбана ОСОБА_4 за іпотечним кредитом,
термін дії якого закінчується в 2025
році. Взяті на придбання квартири
кредитні кошти ще не погашено. Оскільки
спірна квартира є предметом іпотеки за
договором №6/20/2007/980-І/1115 від 14.03.2007року,
тому виділ частки в спільному
сумісному майні подружжя на даний час є
неможливим.

Представник заінтересованої особи ПАТ
«КБ «Надра» - Безугла Л.Е. заперечувала
проти задоволення подання.

Ухвалою Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 16 липня 2014 року в
задоволенні подання ВДВС ХМУЮ -
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1, ОСОБА_2
просять ухвалу суду від 16.07.2014року
скасувати і ухвалити нову, якою
задовольнити подання ВДВС ХМУЮ в
повному обсязі, посилаючись на її
необґрунтованість та таку, що винесена
з порушенням норм матеріального і
процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, що з'явилися, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
доводи, наведені в апеляційній скарзі,
колегія суддів вважає, що скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Відмовляючи у задоволенні подання
Фрунзенського ВДВС ХМУЮ, суд першої
інстанції дійшов правильного і
обґрунтованого висновку, що в даному
випадку існує спір щодо розміру часток
подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у справі
спільної сумісної власності на
квартиру АДРЕСА_1.

Судом встановлено, що на виконанні у
Фрунзенському відділі державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції з
28.10.2013року знаходиться на виконанні
виконавчий лист, виданий 21.07.2010року
Фрунзенським районним судом м. Харкова
у справі №2-370/1 про стягнення з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_1 коштів у сумі 151
500,00грн.

В результаті проведених державним
виконавцем заходів було з'ясовано, що
за місцем мешкання боржника ОСОБА_13
майна або коштів, на які можливо
звернути стягнення, не мається. Разом з
тим, було встановлено, що боржник
ОСОБА_3 з 03.03.2007року перебуває в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 В
період знаходження їх в шлюбі, цим
подружжям за нотаріально посвідченим
договором купівлі-продажу від
14.03.2007року, було придбано двокімнатну
ізольовану квартиру АДРЕСА_1.
Правовстановлюючі документи на
квартиру та її державна реєстрація
оформлені на ім'я ОСОБА_6

У випадку, коли учасники спільної
власності при придбанні майна не
виходили із рівності їх часток, розмір
частки кожного з них визначається
ступенем його участі працею й коштами у
створенні спільної власності. Окрім
того, коли майно належить кільком
особам на праві спільної сумісної
власності, визначення їх часток може
здійснюватися за домовленістю між ними
або за рішенням суду.

Частиною 1 ст.379 ЦПК України визначено,
що питання про визначення частки майна
боржника у майні, яким він володіє
спільно з іншими особами, вирішується
судом за поданням державного
виконавця.

Відповідно до положень ч.6 ст.52 Закону
України «Про виконавче провадження»
від 21 квітня 1999 року № 606-ХІV (з
подальшими змінами та доповненнями), у
разі якщо боржник володіє майном
спільно з іншими особами, стягнення
звертається на його частку, що
визначається судом за поданням
державного виконавця.

Таким чином, вищенаведені норми права
лише регулюють питання щодо визначення
частки майна боржника, яким він володіє
спільно з іншими особами. Між тим, у
поданні ВДВС також ставляться вимоги
про визнання за ОСОБА_3 права власності
на 1/2 частину зазначеної вище квартири
та про зобов'язання здійснити державну
реєстрацію цієї частини квартири за
нею, що не входять до компетенції
державного виконавця.

В судовому засіданні апеляційного суду
стягувач ОСОБА_1 та її представник -
адвокат ОСОБА_14 заперечували проти
визначення частки майна боржника
ОСОБА_3 в розмірі 1/2 частини квартири на
підставі ст.70 СК України - в рівних
частках, як це визначено у поданні ВДВС
з посиланням на те, що їй повинно
належати 3/4ч. або 73/100ч. цієї квартири з
урахуванням того, що більша частина
вартості квартири, як вони вважають,
придбалася за гроші, які були отримані
ОСОБА_3 за договором дарування грошей
від 14.03.2007року.

Так, згідно ст. 371 ЦК України, кредитор
співвласника майна, що є у спільній
сумісній власності, у разі
недостатності у нього іншого майна, на
яке може бути звернення стягнення, може
пред'явити позов про виділ частки із
спільного майна в натурі для звернення
стягнення на неї. Виділ частки із майна,
що є у спільній сумісній власності, для
звернення стягнення на неї
здійснюється у порядку, встановленому
статтею 366 цього Кодексу.

Отже, реалізація положень ст.ст. 366, 371 ЦК
України можлива тільки у межах
позовного провадження, оскільки
суб'єктом звернення до суду визначена
заінтересована особа - кредитор, а
також існує необхідність вирішення
спору.

Згідно п.1) ч.1 ст.312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу суду
першої інстанції без змін, якщо судом
першої інстанції постановлено ухвалу з
додержанням вимог закону.

Керуючись ст.ст. 307ч.2п.1), 312ч.1п.1), 313,
314ч.1п.4), 315, 317, 319 ЦПК України колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Фрунзенського районного суду м.
Харкова від 16 липня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий - Судді -