Справа № 692/1148/14-ц
Провадження № 2-к/692/1/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 року
смт.
Драбів

Драбівський районний суд Черкаської
області

в складі: головуючого - судді Фай В.Г.,

при секретарі - Миколаєнко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань в
смт. Драбів клопотання ОСОБА_1 про
визнання та надання дозволу на
виконання на території України рішення
Таразського міського суду
Жамбильської області Республіки
Казахстан від 17.06.2014 року про стягнення
з ОСОБА_2 аліментів на утримання
неповнолітніх дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в
розмірі 1/3 частини заробітку чи (та)
іншого доходу щомісячно, починаючи з 20
листопада 2013 року, -

В С Т А Н О В И В :

27 серпня 2014 року від Головного
управління юстиції у Черкаській
області Міністерства Юстиції України
до Драбівського районного суду
Черкаської області надійшло
клопотання ОСОБА_1 про визнання та
надання дозволу на виконання на
території України рішення Таразського
міського суду Жамбильської області
Республіки Казахстан від 17.06.2014 року
про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на
утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в
розмірі 1/3 частини заробітку чи (та)
іншого доходу щомісячно, починаючи з 20
листопада 2013 року.

Клопотання обгрунтоване тим, що
боржник ОСОБА_2 проживає на території
України і в добровільному порядку
матеріальну допомогу на утримання
своїх неповнолітніх дітей не надає.

26 вересня 2014 року, в день надходження
від боржника ОСОБА_2 письмового
заперечення проти задоволення
клопотання ОСОБА_1 про визнання та
надання дозволу на виконання на
території України рішення Таразського
міського суду Жамбильської області
Республіки Казахстан від 17.06.2014 року,
Драбівським районним судом Черкаської
області призначено справу до розгляду
в судовому засіданні.

Заявник ОСОБА_1, будучи належним чином
повідомлена про дату, час та місце
проведення розгляду справи, у відкрите
судове засідання не з'явилася, про
причини неявки суд не повідомила,
питання про перенесення дати судового
засідання не порушувала. За таких
обставин у відповідності до п. 5 ст. 395
ЦПК України суд вважає за можливе
провести розгляд справи у її
відсутності.

Боржник ОСОБА_2 в судовому засіданні
просив суд відмовити у наданні дозволу
на примусове виконання рішення
Таразського міського суду
Жамбильської області Республіки
Казахстан від 17.06.2014 року , у зв'язку з
тим, що його матеріальний стан не
дозволяє сплачувати аліменти у
розмірі, визначеному судовим рішенням.

Вислухавши пояснення боржника ОСОБА_2,
вивчивши матеріали справи, суд прийшов
до висновку, що клопотання ОСОБА_1 про
визнання та надання дозволу на
виконання на території України рішення
Таразського міського суду
Жамбильської області Республіки
Казахстан від 17.06.2014 року про стягнення
з ОСОБА_2 аліментів на утримання
неповнолітніх дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в
розмірі 1/3 частини заробітку чи (та)
іншого доходу щомісячно, починаючи з 20
листопада 2013 року, підлягає до
задоволення, виходячи з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 17 червня 2014 року
Таразським міським судом Жамбильської
області Республіки Казахстан ухвалено
рішення про задоволення позову ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та
стягнення аліментів на утримання
неповнолітніх дітей.

Вищевказаним рішенням суду з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючого за адресою:
Україна, Черкаська область,
Драбівський район, с. Павлівщина,
АДРЕСА_3, стягнено на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючої за адресою:
АДРЕСА_2, аліменти на утримання
неповнолітніх дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в
розмірі 1/3 частини заробітку чи (та)
іншого доходу щомісячно, починаючи з 20
листопада 2013 року.

27 серпня 2014 року гр. ОСОБА_1 звернулася
до Драбівського районного суду
Черкаської області з клопотанням про
визнання та надання дозволу на
виконання на території України
вищевказаного рішення суду.

Правовідносини, що виникли з приводу
визнання та виконання в Україні
вказаного рішення іноземного суду,
врегульовані нормами Конвенції про
правову допомогу і правові відносини
у цивільних, сімейних та
кримінальних справах, укладеної
державами - членами Співдружності
Незалежних Держав у м. Мінську 22 січня
1993 року, ратифікованої Верховною Радою
України 10 листопада 1994 року, набувшої
чинності для України 14 липня 1995 року
(надалі - Конвенції), а також
внутрішніми правовими нормами України
- Конституцією України, Цивільним
процесуальним кодексом України та
іншими нормативно-правовими актами.

В силу ст. 9 Конституції України чинні
міжнародні договори, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, є частиною
національного законодавства України.

Відповідно до статті 13 зазначеної
Конвенції документи, що були складені
або засвідчені відповідною установою
однієї з Договірних Сторін, скріплені
гербовою печаткою та засвідчені
підписом компетентної особи, мають
силу документа на території другої
Договірної Сторони без будь-якого
іншого засвідчення.

Згідно ч. 1 ст. 390 ЦПК України, рішення
іноземного суду (суди іноземної
держави; інших компетентних органів
іноземних держав, в компетенцію яких
відноситься розгляд цивільних або
господарських справ; іноземних або
міжнародних арбітражів) визнаються та
виконуються в Україні, якщо їх визнання
та виконання передбачено міжнародним
договором, згода на обов'язковість
якого надана Верховною Радою України,
або за принципом взаємності.

Відповідно до ст. 391 ЦПК України рішення
іноземного суду про стягнення
періодичних платежів може бути
пред'явлено до примусового виконання
протягом усього строку проведення
стягнення з погашенням заборгованості
за останні три роки.

Згідно положень ч. 1 ст. 392 та ч. 1 ст. 393
ЦПК України, питання про надання
дозволу на примусове виконання рішення
іноземного суду розглядається судом за
місцем проживання (перебування) або
місцезнаходження боржника. Клопотання
про надання дозволу на примусове
виконання рішення іноземного суду
подається до суду безпосередньо
стягувачем (його представником) або,
відповідно до міжнародного договору,
згода на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України, іншою особою
(її представником).

Відповідно до роз'яснень, даних
Пленумом Верховного Суду України в
Постанові «Про практику розгляду
судами клопотань про визнання та
виконання рішень іноземних судів» № 12
від 24.12.1999 року, таке клопотання
розглядається в визначених ними межах
і не вимагає встановлення вірності цих
рішень по суті, внесення до них
будь-яких змін.

Статтею 84 Закону України «Про
виконавче провадження» визначено, що
виконання в Україні рішень іноземних
судів визначається відповідними
міжнародними договорами, цим законом
та іншими законами України.

Згідно ст. 181 вищевказаного Закону
виконавчими документами є виконавчі
листи, що видаються судами на підставі
рішень іноземних судів.

Судом встановлено, що клопотання гр.
ОСОБА_1 надійшло до Драбівського
районного суду Черкаської області в
порядку, встановленому Конвенцією про
правову допомогу та правові відносини
у цивільних, сімейних і кримінальних
справах від 22.01.1993 року, згода на
обов'язковість якої надана Верховною
Радою України, через Головне
управління юстиції в Черкаській
області Міністерства юстиції України,
як це передбачено також пунктом 1.10.6
Інструкції про порядок виконання
міжнародних договорів з питань надання
правової допомоги в цивільних справах
про вручення документів, отримання
доказів, а також визнання та виконання
судових рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України,
Державної судової адміністрації
України від 27.06.08 р № 1092/5/54.

Ч. 3 ст. 394 ЦПК України визначає, що до
клопотання про надання дозволу на
примусове виконання рішення
іноземного суду додаються такі
документи:

- засвідчена в установленому порядку
копія рішення іноземного суду, про
примусове виконання якого подається
клопотання;

- офіційний документ про те, що рішення
іноземного суду набрало законної сили
(якщо це не зазначено в самому рішенні);

- документ, який засвідчує, що сторона,
стосовно якої постановлено рішення
іноземного суду і яка не брала участі в
судовому процесі, була належним чином
повідомлена про час і місце розгляду
справи;

- документ, що визначає, в якій частині
чи з якого часу рішення іноземного суду
підлягає виконанню (якщо воно вже
виконувалося раніше);

- документ, що посвідчує повноваження
представника (якщо клопотання
подається представником);

- засвідчений відповідно до
законодавства переклад перелічених
документів українською мовою або
мовою, передбаченою міжнародними
договорами України.

Згідно довідок, виданих суддею
Таразського міського суду
Жамбильської області Республіки
Казахстан Таласовим Б.Т., гр. ОСОБА_2 був
належним чином повідомлений про дату,
час та місце проведення розгляду
справи, вказане рішення суду не
вступило в законну силу, але відповідно
до п. 1 ст. 237 ЦПК Республіки Казахстан
підлягає негайному виконанню, та на
території Республіки Казахстан не
виконувалося.

Вивчивши вищезазначені документи, суд
вважає, що вони відповідають вимогам ч.
3 ст. 394 ЦПК України.

У відповідності з положеннями ст. 396 ЦПК
України підставами для відмови у
задоволенні клопотання про надання
дозволу на примусове виконання рішення
іноземного суду є:

1. Клопотання про надання дозволу на
примусове виконання рішення
іноземного суду не задовольняється у
випадках, передбачених міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України.

2. Якщо міжнародними договорами, згода
на обов'язковість яких надана
Верховною Радою України, такі випадки
не передбачено, у задоволенні
клопотання може бути відмовлено:

· якщо рішення іноземного суду за
законодавством держави, на території
якої воно постановлено, не

набрало законної сили;

· якщо сторона, стосовно якої
постановлено рішення іноземного суду,
була позбавлена можливості взяти

участь у судовому процесі через те,
що їй не було належним чином
повідомлено про розгляд справи;

· якщо рішення ухвалене у справі,
розгляд якої належить виключно до
компетенції суду або іншого

уповноваженого відповідно до закону
органу України;

· якщо ухвалене рішення суду
України у спорі між тими самими
сторонами, з того ж предмета і на тих

же підставах, що набрало законної
сили, або якщо у провадженні суду
України є справа у спорі між

тими самими сторонами, з того ж
предмета і на тих же підставах до часу
відкриття провадження у

справі в іноземному суді;

· якщо пропущено встановлений
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана

Верховною Радою України, та цим
Законом строк пред'явлення рішення
іноземного суду до

примусового виконання в Україні;

· якщо предмет спору за законами
України не підлягає судовому розгляду;

· якщо виконання рішення
загрожувало б інтересам України;

· в інших випадках, встановлених
законами України.

Будь-яких недоліків щодо форми та
змісту клопотання судом не виявлено,
вищеперелічені підстави для відмови у
задоволенні клопотання про надання
дозволу на примусове виконання рішення
іноземного суду відсутні, строк
пред'явлення судового рішення до
примусового виконання, а також порядок
подання відповідного клопотання -
дотримано, заявником ОСОБА_1 надані всі
встановлені законом документи та
докази у підтвердження свого
клопотання, у зв'язку з чим суд вважає
його таким, що підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 208, 210, 293, 294, 390, 395, 396 ЦПК України,
ст.ст. 84, 181 Закону України «Про
виконавче провадження», суд -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 задоволити повністю.

Визнати та надати дозвіл на виконання
на території України рішення
Таразського міського суду
Жамбильської області Республіки
Казахстан від 17.06.2014 року про стягнення
з ОСОБА_2 аліментів на утримання
неповнолітніх дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в
розмірі 1/3 частини заробітку чи (та)
іншого доходу щомісячно, починаючи з 20
листопада 2013 року.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
проживаючого за адресою: Україна,
Черкаська область, Драбівський район,
с. Павлівщина, АДРЕСА_3, на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, проживаючої за
адресою: АДРЕСА_4, аліменти на утримання
неповнолітніх дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в
розмірі 1/3 частини заробітку чи (та)
іншого доходу щомісячно, починаючи з 20
листопада 2013 року.

Стягнені суми перераховувати на ім'я
ОСОБА_1 за адресами: АДРЕСА_5

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Черкаської області через
Драбівський районний суд, шляхом
подачі в 5-денний термін з дня винесення
ухвали апеляційної скарги.

Головуючий: