Справа № 135/1404/14-ц
Провадження у справі № 6/135/25/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.09.2014 Ладижинський
міський суд Вінницької області в
складі:

головуючого судді - Патраманського
І.О.,при секретарі -
Марченко О.В., розглянувши у відкритому
судовому засіданні заступника
начальника ВДВС по місту Ладижину
Тростянецького МРУЮ Поліщук Оксани
Борисівни про тимчасове обмеження
виїзду за кордон громадянина України, -

В С Т А Н О В И В:

Поліщук О.Б. звернулася в суд з цим
поданням і просила встановити
обмеження у праві виїзду за кордон
ОСОБА_4, мешканцю АДРЕСА_1 до виконаних
зобов'язань покладених на нього
рішенням Ладижинського міського суду.
Виконання тимчасового обмеження
доручити Адміністрації Державної
прикордонної служби України.

У судове засідання заступник
начальника ВДВС по місту Ладижину
Тростянецького МРУЮ Поліщук О.Б. не
з'явилася, але подала заяву, в якій
просила розглянути справу у її
відсутність.

Дослідивши матеріали подання, суд
вважає, що подання необґрунтоване та не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що на виконанні у
відділі державної виконавчої служби по
місту Ладижину Тростянецького МРУЮ
перебуває виконавче провадження №
28507668 за виконавчим листом № 2-37/2011
Ладижинського міського суду про
стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5
коштів в розмірі 95498,40 грн.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець під час здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника-фізичної особи
за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Відповідно до ст. 33 Конституції
України, кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Згідно п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України»,
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі паспорта
у випадку, зокрема, якщо він ухиляється
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, - до
виконання зобов'язань; громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон у випадках, передбачених
пунктами 1-9 частини першої цієї статті.

Відповідно до ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до роз'яснення Верховного
Суду України до подання про тимчасове
обмеження виїзду за кордон громадянина
України додаються копії виконавчого
документа, постанови про відкриття
виконавчого провадження, а також інші
документи виконавчого провадження,
які, на думку державного виконавця,
підтверджують ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, відомості про характер
та розмір невиконаних зобов'язань
боржником.

З погляду значення словосполучення
"ухилення від виконання зобов'язань,
покладених судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи)", вжите
у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» та у п. 18 ч. 3
ст. 11 Закону України «Про виконавче
провадження», позначає з об'єктивної
сторони такі діяння (дії чи
бездіяльність) особи боржника, які
полягають у навмисному чи іншому
свідомому невиконанні нею зазначених
обов'язків. У зв'язку з цим і
здійснюється примусове виконання. Це
також є підставою для звернення з
поданням до суду щодо вирішення
питання про застосування до такої
особи тимчасового обмеження у праві
виїзду за межі України.

Особа, яка має невиконані зобов'язання,
не може вважатися винною в ухиленні,
поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК
наявність умислу та обставини, які є
предметом посилання суб'єкта подання
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України як на підставу його
вимог, підлягають доведенню. Зокрема,
задоволення такого подання можливе
лише за умови "доведення факту ухилення
боржника від виконання зобов'язання".

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 3771
зазначеного вище Кодексу, згадане
подання розглядається судом негайно,
без виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб, за участю
державного виконавця, то саме на
останнього покладається тягар
доказування. Тим паче, що особа,
стосовно обмеження права якої внесено
подання, фактично позбавлена
можливості довести суду, що нею було
вжито усіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.

Ухилення боржника від виконання своїх
зобов'язань є оціночним поняттям.
Теоретично їх невиконання може бути
зумовлене об'єктивними причинами,
наприклад, внаслідок відсутності
майна, роботи, незадовільного
фінансового стану, тривалого
відрядження, важкої хвороби тощо. Однак
воно може мати й принципово інше
походження, суб'єктивне, коли боржник
свідомо ухиляється від виконання - має
змогу виконати зобов'язання у повному
обсязі або частково, але не робить
цього без поважних причин.

Саме невиконання боржником самостійно
зобов'язань протягом строку, про що
вказує державний виконавець в
постанові про відкриття виконавчого
провадження, не може свідчити про
ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням
обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням
факт ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, повинен вже відбутися і бути
об'єктивно наявним та вбачатися з
матеріалів виконавчого провадження.

У зв'язку із цим про ухилення боржника
від виконання покладених на нього
рішенням обов'язків у виконавчому
провадженні може свідчити невиконання
ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6
ст. 12 Закону України «Про виконавче
провадження», зокрема, утримання від
вчинення дій, які унеможливлюють чи
ускладнюють виконання рішення; надання
у строк, встановлений державним
виконавцем, достовірних відомостей про
свої доходи та майно, у тому числі про
майно, яким він володіє спільно з
іншими особами, про рахунки у банках чи
інших фінансових установах; своєчасна
явка за викликом державного виконавця;
письмове повідомлення державному
виконавцю про майно, що перебуває в
заставі або в інших осіб, а також про
кошти та майно, належні боржникові від
інших осіб.

Поняття "ухилення від виконання
зобов'язань, покладених на боржника
рішенням" варто розуміти як будь-які
свідомі діяння (дії або бездіяльність)
боржника, спрямовані на невиконання
відповідного обов'язку у виконавчому
провадженні, коли виконати цей
обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наприклад, наявність майна,
грошових коштів тощо) і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини (непереборної
сили, події тощо).

Однак, як вбачається з матеріалів
подання, державним виконавцем не вжито
достатніх заходів, спрямованих на
виконання судового рішення.

Державним виконавцем в поданні
зазначено, що на виконання даного
рішення відкрито виконавче
провадження; арештовано всі банківські
рахунки боржника, однак, кошти на
арештованих рахунках відсутні; описано
та арештовано майно боржника;
призначено експерта для участі у
виконавчих діях з метою встановлення
вартості описаного та арештованого
майна для подальшої його реалізації;
підготовлено заявку до торгівельних
організацій на реалізацію
арештованого майна за вартістю,
визначеною у висновку ТОВ
«Експертно-консалтингового центру».
Згідно відповідей Гайсинського ВРЕР,
Відділу Держземагенства у м.Ладижин
Вінницької області за боржником
транспортні засоби та земельні ділянки
на праві власності не зареєстровані.

При цьому, державним виконавцем не
надано до суду жодних доказів, які б
давали підстави вважати, що боржник -
ОСОБА_4, ухиляється від виконання
судового рішення, а також може виїхати
за межі України, не виконавши вказане
зобов'язання.

Крім того, суд звертає увагу, що
норма ст. 6 Закону України «Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України» кореспондується з
фактом наявності паспорту для виїзду
за кордон. При цьому, державний
виконавець не надав суду жодних
доказів того, що боржник - ОСОБА_4 має
паспорт для виїзду за кордон або
звернувся до відповідних органів з
метою одержання паспорту для виїзду за
кордон, що об'єктивно свідчило б про
намір боржника залишити межі України.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 33 Конституції України, ст. 11, 12
Закону України «Про виконавче
провадження», ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України», ст.ст. 208-210,
3771 ЦПК України, - суд,

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні подання
заступника начальника ВДВС по місту
Ладижину Тростянецького МРУЮ Поліщук
Оксани Борисівни про тимчасове
обмеження виїзду за кордон ОСОБА_4,
мешканцю АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на ухвалу
суду першої інстанції подається
протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя: