АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/7149/14
Головуючий 1 інст. -
Категорія : відшкодування шкоди
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі :

головуючого - Черкасова В.В.

суддів - Кукліної Н.О.,
Пономаренко Ю.А.

при секретарі - Чемерис Л.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м.Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою Відкритого
акціонерного товариства Національна
акціонерна страхова компанія «Оранта»

на рішення Комінтернівського
районного суду м.Харкова від 15 серпня
2014 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1
до Відкритого акціонерного товариства
Національна акціонерна страхова
компанія «Оранта», ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди, спричиненої
внаслідок ДТП, -

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ВАТ НАСК «Оранта»,
ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,
спричиненої внаслідок ДТП.

В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_1
вказував, що 09 березня 2011 року по
проспекту 50 річчя СРСР сталася
дорожньо-транспортна пригода, в
результаті якої автомобіль ЗАЗ
«Славута», державний номер НОМЕР_1, яким
керував ОСОБА_2, передньою частиною
вдарила автомобіль Infiniti F, транзитний
номер НОМЕР_3, державний номер НОМЕР_2,
власником якого є він.

ОСОБА_2 є співробітником ТОВ «Квітень»,
керував в робочий час службовим
автомобілем, який застрахований у НАСК
«Оранта». Постановою
Комінтернівського районного суду
м.Харкова від 25 травня 2011 року ОСОБА_2
був визнаний винним у скоєнні ДТП.
Згідно висновку
спеціаліста-автотоварознавця сума
матеріальних збитків, завданих його
автомобілю становить 32 133,66 грн.
Страхова компанія не сплачує страхове
відшкодування через не встановлення
ступеня його вини у ДТП.

Тому, ОСОБА_1 просив суд стягнути з
Харківської обласної дирекції ВАТ НАСК
«Оранта» на його користь 32 133,66 грн.
страхового відшкодування, а також
стягнути 15 000 грн. відшкодування
моральної шкоди, судові витрати
покласти на відповідачів.

Рішенням Комінтернівського районного
суду м.Харкова від 15 серпня 2014 року
стягнуто з ВАТ НАСК «Оранта» на користь
ОСОБА_1 страхове відшкодування в
розмірі 32 133,66 грн., а також витрати по
сплаті судового збору в розмірі 321,34
грн., а всього 32 455 грн. В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ВАТ НАСК «Оранта»
ставить питання про зміну рішення суду
першої інстанції в частині вирішення
позовних вимог ОСОБА_1 до ВАТ НАСК
«Оранта».

В обгрунтування доводів апеляційної
скарги заявник посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

ВАТ НАСК «Оранта» не погоджується із
висновком суду в частині стягнення на
користь позивача визначеної шкоди,
пов'язаної із втратою товарної
вартості його транспортного засобу, а
також щодо не визначення судом першої
інстанції ступеню вини ОСОБА_1 і ОСОБА_2
в скоєні дорожньо- транспортної
пригоди.

Колегія суддів, перевіривши матеріали
справи, заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення осіб, які
приймали участь у справі, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
районного суду у відповідності до ст. 303
ЦПК України в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції, знаходить
апеляційну скаргу підлягаючою
задоволенню частково.

При цьому колегія суддів виходить з
наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з
того, що цивільно-правова
відповідальність ТОВ «Квітень»,
співробітником якого є ОСОБА_2
визнаного винним у ДТП постановою суду,
застрахована у ВАТ НАСК «Оранта», тому
саме страхова компанія має
відшкодовувати матеріальну шкоду
ОСОБА_1

Проте судова колегія не погоджується з
висновком суду першої інстанції в
частині стягнення зі страховика
витрат пов'язаних із втратою товарної
вартості транспортного засобу
позивача.

Судом встановлено та підтверджується
наявними в матеріалах справи доказами,
що 09 березня 2011 року по проспекту 50
річчя СРСР сталася
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобілів ЗАЗ 110307, державний номер
НОМЕР_1, власником якого є ТОВ
«Квітень-Харків» та яким керував
працівник товариства ОСОБА_2, а також
автомобіля Infiniti FХ 35, транзитний номер
НОМЕР_3, державний номер НОМЕР_2,
власником якого є ОСОБА_1

Відповідно до ст. 979 ЦК України, ст. 16
Закону України «Про страхування» за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Матеріали справи свідчать, що
автомобіль ЗАЗ 110307-42, державний
номерний знак НОМЕР_1, який належить ТОВ
«Квітень-Харків» застрахований ВАТ
НАСК «Оранта» (а.с.41-47 т.2).

Правовідносини, що виникли між
страховою компанією ( страховиком) та
позивачем, як потерпілою особою, майну
якого заподіяна шкода внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди з
використанням транспортного засобу,
регулюється Законом України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

Відшкодування шкоди, заподіяної
потерпілій особі при настанні
страхового випадку, здійснюється з
додержанням правил, визначених цим
Законом та умовами договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності.

Відповідно до ст.3,5 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» - обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та/або майну потерпілих
внаслідок дорожньо- транспортної
пригоди та захисту майнових інтересів
страхувальників. Об'єктом
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності є
майнові інтереси, що не суперечать
законодавству України, пов'язані з
відшкодуванням особою,
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована, шкоди, заподіяної
життю, здоров'ю, майну потерпілих
внаслідок експлуатації забезпеченого
транспортного засобу.

Згідно ст.. 22 цього ж Закону при
настанні страхового випадку (подія,
внаслідок якої заподіяна шкода третім
особам під час дорожньо-транспортної
пригоди, яка сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу і
внаслідок якої настає цивільно-
правова відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована за
договором) страховик відповідно до
лімітів відповідальності страховика
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду, яка була
заподіяна у результаті
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.
Потерпілому відшкодовується також
моральна шкода, передбачена пунктами 1,
2 частини другої статті 23 Цивільного
кодексу України. Така шкода
відшкодовується у встановленому судом
розмірі відповідно до вимог статті 23
Цивільного кодексу України.

Постановою Комінтернівського
районного суду м.Харкова від 25 травня
2011 року, залишеною без змін постановою
суду апеляційної інстанції, ОСОБА_2
визнано винним у скоєнні
адміністративного правопорушення й
накладено на нього адміністративне
стягнення у вигляді штрафу в сумі 340
грн.

Звітом № 64/2011 дослідження
спеціаліста-автотоварознавця від 08
червня 2011 року встановлено, що
матеріальний збиток, спричинений
власнику автомобіля Infiniti FХ 35,
транзитний номер НОМЕР_3, державний
номер НОМЕР_2, ОСОБА_1 внаслідок ДТП
складає 23 198,29 грн., втрата товарної
вартості автомобіля складає 8 935,37грн.
(а.с.10-28 т.2).

Постановою Апеляційного суду
Харківської області від 29 червня 2011
року постанова

Комінтернівського районного суду
м.Харкова від 25 травня 2011 року, якою
адміністративний матеріал в частині
притягнення до адміністративної
відповідальності ОСОБА_1 за
правопорушення передбачене
ст.12ст.КУпАП України, виділено в окреме
провадження та направлено на до
оформлення до ВОМ ДТП та дізнання ВДАІ
з обслуговання м.Харкова та АТІ ГУМВС
України в Харківській області залишена
без змін.

Постановою Комінтернівського
районного суду м.Харкова від 04
листопада 2011 року, якою провадження по
справі про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності по
ст.. 124 КУпАП закрито у зв'язку із
закінчення строку накладення
адміністративного стягнення (а.с.60-63
т.2).

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ N 4 від 01 березня 2013 року, «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» розглядаючи
позови про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки, суди повинні мати на увазі,
що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК
України шкода, завдана особі чи майну
фізичної або юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її завдала. Обов'язок відшкодувати
завдану шкоду виникає у її завдавача за
умови, що дії останнього були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи, а коли це було
наслідком дії джерела підвищеної
небезпеки, - незалежно від наявності
вини. Відповідно до частини четвертої
статті 61 ЦПК України вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою. У зв'язку із
цим у разі прийняття судом постанови
про закриття провадження у справі про
адміністративне правопорушення,
наприклад, через закінчення строків
накладення адміністративного
стягнення (стаття 38 Кодексу України про
адміністративні правопорушення), суд
повинен звернути увагу на те, чи
містить така постанова суду відповіді
на питання про те, чи мала місце
дорожньо-транспортна пригода та чи
сталася вона з вини відповідача.
Відсутність складу злочину, наприклад,
у разі відмови у порушенні
кримінальної справи, закриття
кримінальної справи за правилами
Кримінально-процесуального кодексу
України 1960 року чи закриття
кримінального провадження за
правилами Кримінального
процесуального кодексу України 2012 року
не означає відсутність вини для
цивільно-правової відповідальності.
При цьому постанова (ухвала) слідчого,
прокурора, суду про відмову в порушенні
кримінальної справи або її закриття,
закриття кримінального провадження є
доказом, який повинен досліджуватися
та оцінюватися судом у цивільній
справі у порядку, передбаченому ЦПК
України.

Зі змісту постанови Комінтернівського
районного суду м.Харкова від 04
листопада 2011 року про закриття
адміністративного провадження про
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності не
вбачається встановлення його вини у
ДТП, оскільки вказано лише, що ОСОБА_2,
керуючи автомобілем автомобілів ЗАЗ
110307, державний номер НОМЕР_1, власником
якого є ТОВ «Квітень-Харків», не надав
дорогу автомобілю Infiniti FХ 35, транзитний
номер НОМЕР_3, державний номер НОМЕР_2,
яким керував ОСОБА_1, який закінчував
рух через перехрестя (а.с.60 т.2).

Згідно з ч. 4 ст. 61 ЦПК України постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов`язкова для суду, що
розглядає цивільну справу про цивільно
- правові наслідки дій особи, стосовно
якої ухвалено постанову суду, з питань,
чи мали місце ці дії а чи вчинені вони
цією особою.

Таким чином, суд першої інстанції
обґрунтовано прийшов до висновку, що
саме ОСОБА_2 водія ТОВ «Квітень»,
цивільно-правова відповідальність
якого на час скоєння ДТП застрахована у
ВАТ НАСК «Оранта» було визнано винним
у скоєнні адміністративного
правопорушення, і тому страхових
повинен відшкодувати завдану шкоду у
розмірах передбачених договором та
діючим законом.

Тому доводи ВАТ НАСК «Оранта» стосовно
визначення ступеня вини учасників у
ДТП обґрунтовано не прийняті судом
першої інстанції та не приймаються
колегією суддів.

Згідно до п. 32.7 ст.32 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» страховик не відшкодовує
шкоду пов'язану із втратою товарної
вартості транспортного засобу, яка
складає 8 935,37грн. згідно звіту № 64/2011
дослідження
спеціаліста-автотоварознавця від 08
червня 2011 року, наданого позивачем.

Виходячи з наведеного та вимог ст. 29,
п.32.7 ст.32 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» колегія суддів визнає
матеріальний збиток завданий
позивачу, як власнику Infiniti F, транзитний
номер НОМЕР_3, державний номер НОМЕР_2 в
результаті його пошкодження при ДТП
без врахування втрати товарної
вартості складає у розмірі 23 198 грн 29
коп., що є розміром витрат, пов'язаних з
відновлювальним ремонтом його
транспортного засобу

Відповідач ВАТ НАСК «Оранта» від
виплати позивачеві ОСОБА_1 страхового
відшкодування у розмірі, який
визначається за правилами,
встановленими ст.29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», не відмовляється.

Тому позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають
задоволенню частково в частині
стягнення на його користь з
відповідача ВАТ НАСК «Оранта» саме 23 198
грн. 29 коп. - розмір витрат, пов'язаних з
відновлювальним ремонтом його
транспортного засобу.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України
витрати по сплаті судового збору
стягнути з відповідача ВАТ НАСК
«Оранта» на користь позивача у
розмірі 231грн.98 коп..

За таких обставин, колегія суддів
вважає за необхідне рішення суду
першої інстанції змінити, відмовивши у
задоволені позовних вимог ОСОБА_1 в
частині стягнення з ВАТ НАСК «Оранта»
та ОСОБА_2 матеріальних збитків в
розмірі втрати товарної вартості
автомобіля в сумі 8 935(вісім тисяч
дев'ятсот тридцять п'ять)грн.. 37 коп.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.3ч.1ст.307,
ст..ст.309,313,314,316,317,319,324 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Відкритого
акціонерного товариства Національна
акціонерна страхова компанія «Оранта»-
задовольнити частково.

Рішення Комінтернівського районного
суду м.Харкова від 15 серпня 2014 року -
змінити.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Відкритого
акціонерного товариства Національна
акціонерна страхова компанія «Оранта»,
ОСОБА_2 про відшкодування шкоди,
спричиненої внаслідок ДТП -
задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства Національна акціонерна
страхова компанія «Оранта» на користь
ОСОБА_1 страхове відшкодування у
розмірі 23 198(двадцять три тисячі сто
дев'яносто вісім) грн.. 29 коп. та витрати
по сплаті судового збору в сумі
231(двісті тридцять однієї) грн..98 коп., а
всього 23 430(двадцять три тисячі
чотириста тридцять)грн.27 коп..

В задоволені позову ОСОБА_1 до
Відкритого акціонерного товариства
Національна акціонерна страхова
компанія «Оранта», ОСОБА_2 про
стягнення матеріальних збитків в
розмірі втрати товарної вартості
автомобіля в сумі 8 935(вісім тисяч
дев'ятсот тридцять п'ять)грн.. 37 коп. -
відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту його
проголошення та може бути оскаржено в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий -

Судді: