Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12 серпня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючого - Ігнатюка Б.Ю.

суддів - Кондора Т.Ю., Кожух О.А.

при секретарі - Марчишак Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ужгород справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Ужгородського міськрайонного суду від
20 червня 2014 року по справі за позовною
заявою ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
ОСОБА_1, де треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору,
Баранинська сільська рада, Ужгородська
міжрайонна прокуратура та філія
«Ужгородська дорожньо-експлуатаційна
дільниця» про визнання недійсним та
скасування рішень Баранинської
сільської ради, державних актів на
право власності на земельну ділянку та
усунення перешкод у здійсненні права
користування земельною ділянкою, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_1, третіх
осіб, які не заявляють самостійних
вимог щодо предмета спору, Баранинська
сільська рада, Ужгородська міжрайонна
прокуратура, філія «Ужгородська
дорожньо-експлуатаційна дільниця» про
скасування рішення, державних актів на
право власності на земельні ділянки,
державну реєстрацію права власності на
земельні ділянки та зобов'язання
усунути перешкоди у здійсненні права
користування земельними ділянками.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
рішенням Ужгородської районної ради -
без номеру та дати -
шляхово-експлуатаційній дільниці було
виділено земельну ділянку для
будівництва 4-х квартирного будинку по
АДРЕСА_1, розміром 0.19 га., а площею 277.5
кв.м. У 1995 р. недобудований будинок
разом із земельною ділянкою площею 0.79
га -так зазначено в позовній заяві -
передано на баланс Баранинської
сільради, а в подальшому - позивачам по
справі, якими на цій земельній ділянці
збудовані підсобні приміщення. В 2009 р.
відповідачі без згоди Баранинської
сільради приватизували земельні
ділянки, які входять до складу
земельної ділянки, яка відноситься до
будинку позивачів, виготовили державні
акти, зареєстрували своє право
власності на ці земельні ділянки і
перешкоджають позивачам користуватись
належною їм земельною ділянкою.

Представником позивача ОСОБА_3 було
збільшено позовні вимоги і на
вирішення суду було поставлено питання
про визнання недійсними рішення 2 сесії
5 скликання від 07.09.2006 р. та рішення 2
сесії 5 скликання від 20.12.2006 р.
Баранинської сільської ради. Ці вимоги
мотивовано тим, що саме на підставі цих
рішень відповідачі приватизували
спірні земельні ділянки.

Рішенням суду позовні вимоги
задоволено частково: рішення 2 сесії 5
скликання Баранинської сільради від
20.12.2006 р. в частині надання у приватну
власність земельної ділянки площею 0.15
га ОСОБА_1 визнано недійсним та
скасовано; визнано недійсним і
скасовано державний акт на право
власності ОСОБА_1 на земельну ділянку,
якої стосується зазначене рішення.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

ОСОБА_1 не погодилась з цим рішенням,
порушила питання про його скасування
та ухвалення нового рішення про
відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована
порушенням судом першої інстанції норм
процесуального права та
невідповідністю висновків суду
обставинам справи.

В судовому засіданні апелянтка та її
представник, а також ОСОБА_5 скаргу з
наведених підстав підтримали.

Інші особи в судове засідання не
явились, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином, що
підтверджено відповідними розписками.
Лише позивач ОСОБА_3 подав заяву про
відкладення розгляду справи з
вказівкою про перебування за межами
області. Однак ним не вказано по якій
саме причині він буде перебувати за
межами області, а само по собі
перебування за межами області поважною
причиною судом не визнається. Інші
особи, які беруть участь у справі про
причини неявки не повідомили. Тому суд
розглянув справу у їх відсутності
відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши осіб, які приймали участь у
судовому засіданні та дослідивши
матеріали справи колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції констатував, що
спірні земельні ділянки в
установленому порядку не вилучались у
позивачів, які є законними
користувачами всієї земельної ділянки,
яка відноситься до будинку, в якому
вони проживають. При цьому, суд вважав,
що для захисту їх прав достатньо
визнати недійсним лише оспорене
рішення Баранинської сільської ради
відносно ОСОБА_1 та виготовлений нею на
підставі цього рішення державний акт
на право власності на землю.

Однак з таким висновком погодитись не
можна на підставі наступного.

Відповідно до ч.1 ст.30 ЦПК України
сторонами в цивільному процесі є
позивач та відповідач.

Рішенням суду визнано недійсним та
скасовано рішення Баранинської
сільської ради, хоча остання не була
залучена до участі у справі в якості
відповідача: Баранинська сільська рада
залучена до участі у справі в якості
третьої особи без конкретизації її
прав, але зі змісту рішення слід
зробити висновок, що вона залучена до
участі у справі в якості третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору. Суд апеляційної
інстанції не наділений повноваженнями
по заміні або доповненні сторони у
цивільному процесі, оскільки
попередньо з належно визначеною
стороною спір повинен вирішуватись в
суді першої інстанції. Тому
апеляційний суд констатує, що
незалучення Баранинської сільської
ради до участі в розгляді справи в
якості відповідача в частині, що
стосується визнання недійсним та
скасуванні рішення 2 сесії 5 скликання
цієї сільради від 20.12.2006 р. є підставою
для констатації про розгляд даного
питання з неналежним відповідачем, що є
підставою для скасування
оскаржуваного рішення суду першої
інстанції та відмови у задоволенні цих
позовних вимог.

Крім цього, філія «Ужгородське ДЕД» не
являється юридичною особою відповідно
до ст.95 ЦК України і тому вона взагалі
не може приймати участь в розгляді
справи.

При вирішенні питання про скасування
державного акту на право власності на
землю, виданого ОСОБА_1 на підставі
зазначеного рішення сесії, слід
врахувати правову позицію Верховного
Суду України, висловленій у справі № 6-93
цс13, що є обов'язковим відповідно до ч.2
ст.214 ЦПК України: державний акт на
право приватної власності на землю
видається на підставі рішення органу
місцевого самоврядування або органу
виконавчої влади, тому вирішення
питання про правомірність видачі
державного акта безпосередньо
залежить від законності рішення, на
підставі якого такий акт виданий, і
дотримання вимог, передбачених
земельним законодавством, зокрема
статтями 116, 118 ЗК України.

З врахуванням наведеного слід зробити
висновок про те, що скасувати та
визнати недійсним державний акт на
право власності на землю, виданого на
підставі не скасованого і не визнаного
недійсним рішення, на підставі якого
він виданий, є неможливим.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення є порушення або неправильне
застосування норм матеріального права.

Керуючись ст.ст.307, 30, 315 ЦПК України,
судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити.

Рішення Ужгородського міськрайонного
суду від 20 червня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_1, третіх осіб -
Баранинська сільська рада, Ужгородська
міжрайонна прокуратура, філія
«Ужгородська дорожньо-експлуатаційна
дільниця» про визнання недійсними та
скасування рішення 2 сесії 5 скликання
Баранинської сільради від 20.12.2006 р. в
частині надання у приватну власність
ОСОБА_1 земельної ділянки і визнання
недійсним та скасування державного
акту на право власності на землю серії
ЯЕ № 444700, виданого 28.05.2008 р. ОСОБА_1
скасувати і у задоволенні зазначених
позовних вимог відмовити.

Скасувати зазначене рішення
Ужгородського міськрайонного суду і в
частині стягнення з ОСОБА_1 в користь
ОСОБА_2 ОСОБА_3, ОСОБА_4 судового збору.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 в
рівних долях в користь ОСОБА_1 121 грн.80
коп.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді :