Справа № 758/3371/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Супрун Г. Б. ,

при секретарях - Озерчук Г. І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з даним
позовом, в якому просив стягнути з
відповідача заборгованість за
договором позики по розписці у розмірі
20454,00 доларів США основного боргу,
відсотки за 10 місяців за період з 20.05.2013
р. по 20.03.2014 р., які передбачені умовами
договору, у розмірі 1200,00 доларів США, а
всього - 21654,00 доларів США.

В подальшому позивач збільшив розмір
позовних вимог, просив стягнути з
відповідача відсотки за 15 місяців за
період з 20.05.2013 р. по 20.08.2014 р. у розмірі
1800,00 доларів. А всього просив стягнути
22254,00 доларів США, яка станом на 02.09.2014 р.
за офіційним курсом НБУ до курсу гривні
складає 291841,45 грн.

В судовому засідання позивач позов
підтримав, просив задовольнити в
повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_3 в
судовому засіданні основну суму боргу
в розмірі 20454,00 доларів США визнав,
оскільки кошти були передані
відповідачу за договором оренди
нежитлового приміщення, а в
задоволенні позовної вимоги щодо
стягнення відсотків в розмірі 1800,00
доларів просив відмовити.

Суд, вислухавши позивача та
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, оцінивши докази у
сукупності, прийшов до наступних
висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Ч. 1 ст. 1048 ЦК України
встановлено, що позикодавець має право
на одержання від позичальника
процентів від суми позики. Якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюється договором.

Судом встановлено, що 20.04.2013 р. ОСОБА_1
передав ОСОБА_2 в позику грошові кошти у
сумі 24000, 00 доларів США під 0,5 відсотків
на місяць, і відповідач до 01.08.2013 р.
зобов'язався повернути вказані кошти в
повному обсязі, що підтверджується
розпискою (а.с. 4).

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що
договір позики укладається у письмовій
формі, якщо його сума не менш як у
десять разів перевищує встановлений
законом розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян. На
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Вимоги законодавства щодо форми
договору сторонами дотримано.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

У передбачений договором строк позика
відповідачем в повному обсязі
повернута не була. Відповідно до
розписки, ОСОБА_2 повернув ОСОБА_1 лише
частину боргу, яка складає 3546 доларів
США, а також відсотки в період з 20.04.2013
року по 20.05.2013 року в розмірі 120,00
доларів. Це свідчить про визнанна
відповідачем боргу за взятими на себе
грошовими зобов'язаннями, за письмовою
розпискою. А тому заперечення
представника відповідача відносно
стягнення на користь позивача
відсотків безпідставні та
необгрунтовані, також відповідачем не
доведено згідно ст. 60 ЦПК України,
обставини, на які він посилається, а
саме факт укладення договору оренди
нежитлового приміщення.

У відповідності до ч.1 ст. 1050 ЦК України,
якщо позичальник своєчасно не повернув
суму позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК
України.

Оскільки відповідач перестав
виконувати грошове зобов'язання з
20.05.2013 року, право вимоги щодо сплати
відсотків за розпискою настає з 21.05.2013
року, отже утворилась заборгованість в
розмірі 1800,00 доларів США (з 20.05.2013 р. по
20.08.2014 р., а саме 120,00 доларів США * 15
місяців).

Таким чином, позовні вимоги є
обґрунтованими, а позов підлягає
задоволенню.

Суд при задоволенні позову стягуючи
заборгованість, враховує офіційний
курс валют, які встановлені
Національний банком України станом на
06.10.2014 р. курс гривні до долара США,
складає: 100 доларів дорівнює 1294,9049
гривень.

Отже, відповідач має сплатити на
користь позивача основний борг у
розмірі 20454,00 доларів США та відсотки за
15 місяців в період з 20.05.2013 року по 20.08.2014
року у розмірі 1800, 00 доларів США, що
еквівалентно 280398,17 грн.

Згідно ст. 88 ЦПК України підлягають
відшкодуванню понесені та
документально підтверджені вимоги
позивача про стягнення судового збору
у сумі 2372 грн. 12 коп.

На підставі викладеного, керуючись.
ст.ст. 533, 625, 1046, 1047, 1048, 1049, 1050 Цивільного
кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212-215 ЦПК
України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків -
НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 грошові кошти
у розмірі 264 859,85 грн., а також відсотки
за період з 20.05.2013 року по 20.08.2014 року у
розмірі 15 538,86 грн., а всього - 280 398,71 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків -
НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1 витрати по
сплаті судового збору у розмірі 2 372,12
грн.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня його
проголошення до Апеляційного суду м.
Києва через Подільський районний суд м.
Києва.

Суддя Г. Б. Супрун