І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Єдиний унікальний номер №440/234/14-ц
Провадження № 2/440/210/2014
Буський районний суд Львівської
головуючого - судді Кос
з участю позивачки ОСОБА_1 та її
представника ОСОБА_2,
з участю представника відповідача -
з участю третьої особи - ОСОБА_4 та його
представника - Куць В.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Буськ
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Балучинської сільської ради Буського
району Львівської області, з участю
третьої особи Відділу Держземагенства
у Буському районі Львівської області
про визнання права власності на
спадкове майно, та позовом третьої
особи із самостійними вимогами на
предмет спору законного представника
інтересів недієздатного ОСОБА_7 -
ОСОБА_4 до ОСОБА_1, Балучинської
сільської ради Буського району
Львівської області, з участю третьої
особи Відділу Держземагенства у
Буському районі Львівської області про
визнання права власності на спадкове
позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду із
вказаним вище позовом. Просить суд
визнати за нею право власності в
порядку спадкування за законом на
житловий будинок з господарськими
будівлями АДРЕСА_1 та земельної ділянки
площею 0,25 га для обслуговування цього ж
будинку, що належав ОСОБА_8, яка померла
В обгрунтування позовних вимог
позивачка ОСОБА_1 покликається на те, що
спадкодавець ОСОБА_8, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 є рідною сестрою позивачки
по справі. Після смерті спадкодавці
відкрилась спадщина на належне їй
майно, що складається із житлового
будинку АДРЕСА_1 та земельної ділянки
площею 0,25 га для обслуговування
житлового будинку, що знаходиться за
вказаною адресою. Оскільки, позивачка
прийняла спадщину після смерті ОСОБА_8,
проте не може оформити своїх спадкових
прав на зазначене майно через відмову
нотаріуса в цьому. Тому просить суд
Позивачка ОСОБА_1 та її представник за
довіреністю ОСОБА_2 в судовому
засіданні заявлені позовні вимоги
підтримали та просять суд їх
задовольнити з наведених у позовній
заяві підстав. Крім того, суду пояснили,
що на вказану спадщину фактично не
претендують, а мають лише намір
поставити спадкодавиці та їх родичам
пам'ятники. У задоволенні позовних
вимог ОСОБА_7 просять суд відмовити.
ОСОБА_4 звернувся до суду із позовною
заявою про визнання права власності на
спадкове майно. Просив суд залучити до
участі в справі в якості третьої особи
із самостійними вимогами на предмет
спору недієздатного ОСОБА_7, опікуном
якого він є. Просить суд визнати за
ОСОБА_7 право власності в порядку
спадкування на житловий будинок з
господарськими будівлями АДРЕСА_1 та
земельної ділянки площею 0,25 га для
обслуговування цього ж будинку, що
належав ОСОБА_8, яка померла
В обгрунтування позовних вимог ОСОБА_4
покликається на те, що він є опікуном
третьої особи - недієздатного ОСОБА_7 за
рішенням суду. Померла ОСОБА_8, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, є бабцею третьої
особи, яка при житті склала заповіт на
все своє майно в користь своїх синів
ОСОБА_9 та ОСОБА_10, які померли.
Оскільки, ОСОБА_10 є батьком
недієздатного ОСОБА_9 та був прописаний
у спірному будинку, тому прийняв
спадщину. Проте, батько недієздатного
ОСОБА_10 помер ІНФОРМАЦІЯ_2, а третя
особа ОСОБА_9 є його сином, який в
судовому порядку визнаний
недієздатним, а тому вважається таким,
що прийняв в порядку спадкування
спірний житловий будинок разом із
земельною ділянкою

Ухвалою суду від 16.09.2014 року клопотання
ОСОБА_4 було задоволено та допущено до
участі в даній справі в якості третьої
особи із самостійними вимогами на
предмет спору законного представника
інтересів недієздатного ОСОБА_7 -
ОСОБА_4, а вказані справи було об'єднано
в одне провадження.

В судовому засіданні законний
представник інтересів недієздатного
ОСОБА_4 та його адвокат Куць В.В. поданий
від імені ОСОБА_7 позов підтримали
повністю та просять суд його
задовольнити. У задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 просять суд відмовити.
Крім того, ОСОБА_4 суду пояснив, що має
намір поставити спадкодавиці та їх
родичам пам'ятники.

Представник відповідача Балучинської
сільської ради Буського району
Львівської області - сільський голова
Цюман Г.В. в судовому засіданні пояснив,
що у розгляді даного спору
покладається на вирішення суду. При
цьому, зауважив, що вважає більше
обґрунтованим позов ОСОБА_7, оскільки
він є недієздатний, отримує пенсію по
інвалідності з дитинства.

Третя особа Відділ Держземагенства у
Буському районі Львівської області
явку свого повноважного представника в
судове засідання не забезпечило,
направивши до суду лист, в якому
просить розгляд справи проводити у
відсутності їх представника. При цьому,
зауважило, що згідно державної
статистичної звітності по Буському
району за ОСОБА_8 земельні ділянки на
праві власності чи на праві
користування не зареєстровані.

Вислухавши думку всіх учасників
судового процесу, дослідивши матеріали
цивільної справи, всебічно, повно та
об'єктивно оцінивши докази в їх
сукупності, суд приходить до
наступного висновку.

Нормами статей 10, 11, 60 ЦПК України
передбачено, що кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень. Суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі. Кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 ЦПК
України.

Відповідно до вимог ст. 59 ЦПК України
суд не бере до уваги докази, які
одержані з порушенням порядку,
встановленого законом. Обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Судом установлено, що ОСОБА_8 до дня
смерті проживала в належному їй
житловому будинку АДРЕСА_1, про що
вбачається із довідки та витягу з по
господарської книги (а.с. 25, 40, 76).

Так, з наявного у матеріалах справи
Витягу з погосподарської книги № 4
вбачається, що до списку членів
домогосподарства, зокрема, належали
ОСОБА_8 (голова сім'ї) та ОСОБА_10 (син).
Належний їм житловий будинок АДРЕСА_1 є
1966 року забудови, загальною площею 50
кв.м. (а.с. 76).

З наявних у справі матеріалів
вбачається, що позивачка ОСОБА_1 є
рідною сестрою померлої, а третя особа
ОСОБА_7 внуком померлої (а.с. 6, 39).

22 грудня 1995 року секретарем
Балучинської сільської ради Буського
району Львівської області Харко Р.К.
було посвідчено заповіт від імені
ОСОБА_8 в користь її синів ОСОБА_10
(проживає в селі Русилів) та ОСОБА_9
(проживає в м. Дніпродзержинську), за
яким спадкодавець заповіла все своє
майно останнім в рівних частинах (а.с.
19).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 померла, що
стверджується Витягом з Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян про смерть, копія якого наявна
в справі (а.с. 8).

З наявного у матеріалах справи листа
Буської державної нотаріальної
контори від 17.04.2014 року вбачається те,
що спадкова справа після смерті ОСОБА_8,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1, не заводилась
(а.с. 50).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер спадкоємець за
заповітом ОСОБА_10, про що вбачається зі
свідоцтва про його смерть, копія якого
наявна в справі (а.с. 20).

Близько двох років тому назад помер
інший спадкоємець за заповітом ОСОБА_9,
який постійно до дня смерті проживав у
м. Дніпропетровську. Вказана обставина
визнається сторонами по цій справі, а
тому в силу вимог ч. 1 ст. 61 ЦПК України
доказуванню не підлягає.

Третя особа із самостійними вимогами
на предмет спору ОСОБА_7 являється
сином померлого ОСОБА_10, про що видно зі
свідоцтва про народження, копія якого
наявна в справі (а.с. 21).

Рішенням Буського районного суду
Львівської області від 24.12.2013 року, яке
вступило в законну силу, третю особу по
цій справі ОСОБА_7 було визнано
недієздатним, а його опікуном
призначено ОСОБА_4, копія якого
міститься в справі (а.с. 36).

Також, вказаним судовим рішенням
встановлені наступні обставини.
Зокрема, встановлено, що ОСОБА_7
народився та проживає в АДРЕСА_1,
навчався в допоміжній школі, з
дитинства відставав у розумовому
розвитку, отримує пенсію по
інвалідності, страждає стійким
хронічним психічним розладом у формі
розумової відсталості в ступені
вираженої дебільності та за своїм
станом не може усвідомлювати значення
своїх дій та керувати ними. Наведені
обставини, в силу вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК
України, доказуванню не підлягають.

Так, статтею 1218 ЦК України встановлено,
що до складу спадщини входять усі права
та обов'язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті (ч. 1 ст. 1223 ЦК
України).

Згідно вимог ст. 1233 ЦК України
заповітом є особисте розпорядження
особи на випадок її смерті.

В силу вимог ст. 534 ЦК УРСР, яка була
чинною на момент посвідчення заповіту,
кожний громадянин може залишити за
заповітом усе своє майно або частину
його (не виключаючи предметів
звичайної домашньої обстановки і
вжитку) одній або кільком особам як тим,
що входять, так і тим, що не входять до
кола спадкоємців за законом, а також
державі або окремим державним,
кооперативним та іншим громадським
організаціям.

Згідно вимог ст. 535 ЦК УРСР неповнолітні
або непрацездатні діти спадкодавця (в
тому числі усиновлені), а також
непрацездатні дружина, батьки
(усиновителі) і утриманці померлого
успадковують, незалежно від змісту
заповіту, не менше двох третин частки,
яка належала б кожному з них при
спадкоємстві за законом (обов'язкова
частка).

В силу ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки,
правнуки спадкодавця спадкують ту
частку спадщини, яка належала б за
законом їхнім матері, батькові, бабі,
дідові, якби вони були живими на час
відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1276 ЦК України якщо
спадкоємець за заповітом або за
законом помер після відкриття спадщини
і не встиг її прийняти, право на
прийняття належної йому частки
спадщини, крім права на прийняття
обов'язкової частки у спадщині,
переходить до його спадкоємців
(спадкова трансмісія).

Відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України
малолітня, неповнолітня, недієздатна
особа, а також особа, цивільна
дієздатність якої обмежена, вважаються
такими, що прийняли спадщину, крім
випадків, встановлених частинами
другою - четвертою статті 1273 цього
Кодексу.

Відтак, враховуючи наведене суд вважає,
що ОСОБА_7 прийняв спадщину після
смерті бабці ОСОБА_8, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку спадкової
трансмісії через те, що її спадкоємець
та батько третьої особи ОСОБА_10 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2.

У зв'язку із наведеним, позов ОСОБА_1 про
визнання за нею права власності на
спірне спадкове майно до задоволення
не підлягає. Крім того, нею не було
доведено факту прийняття спадщини у
встановленому законом порядку. Також,
позивачка ОСОБА_1 як рідна сестра
померлої ОСОБА_8, не входить до
суб'єктів, яким належить обов'язкова
частка в спадщині, перерахованих у ст.
535 ЦК УРСР, яка була чинною на момент
відкриття спадщини. Аналогічна за
своїм змістом є чинна норма,
передбачена ч. 1 ст. 1241 ЦК України.

Що стосується вимог третьої особи із
самостійними вимогами на предмет спору
ОСОБА_7 про визнання за ним права
власності в порядку спадкування на
земельну ділянку, яка знаходиться по
АДРЕСА_1 площею 0,25 га для
обслуговування житлового будинку, що
належала померлій ОСОБА_8, то суд
констатує наступне.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до вимог ст. 125 ЗК України
право власності на земельну ділянку, а
також право постійного користування та
право оренди земельної ділянки
виникають з моменту державної
реєстрації цих прав.

Проте, як вбачається з листа Відділу
Держземагенства у Буському районі
Львівської області від 14.07.2014 року,
згідно державної статистичної
звітності по Буському району за ОСОБА_8
земельні ділянки на праві власності чи
на праві користування не
зареєстровані.

А, відтак заявлені сторонами вимоги про
визнання за ними права власності на
спірну земельну ділянку в порядку
спадкування, після смерті ОСОБА_8, до
задоволення не підлягають.

Ураховуючи викладене, на підставі
ст.ст. 15, 16, 225, 316, 376, 392, 1216, 1218, 1220, 1221, 1223,
1233, 1235, 1241, 1266, 1268-1270, 1276 ЦК України, ст.ст.
534, 535, 548, 549, 551 ЦК УРСР, ст.ст. 125, 126 ЗК
України, та керуючись ст.ст. 8, 10, 58, 59, 60,
61, 212, 215 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Балучинської сільської ради Буського
району Львівської області, з участю
третьої особи Відділу Держземагенства
у Буському районі Львівської області
про визнання права власності на
спадкове майно, - відмовити повністю.

Позовні вимоги третьої особи із
самостійними вимогами на предмет спору
законного представника інтересів
недієздатного ОСОБА_7 - ОСОБА_4 до
ОСОБА_1, Балучинської сільської ради
Буського району Львівської області, з
участю третьої особи Відділу
Держземагенства у Буському районі
Львівської області про визнання права
власності на спадкове майно, -
задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_7 право власності в
порядку спадкування за законом на
житловий будинок АДРЕСА_1, після смерті
його бабці ОСОБА_8, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1.

У задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_7, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в
порядку статті 223 ЦПК України та може
бути оскаржене в апеляційному порядку
до апеляційного суду Львівської
області, через Буський районний суд,
шляхом подачі в десятиденний строк з
дня отримання копії рішення,
апеляційної скарги.

Суддя:
І. Б. Кос