Справа № 291/1259/14-ц
Ружинський районний суд
Житомирської області
Ружинський районний суд Житомирської
в складі: головуючого - судді Митюк
за участю секретаря - Підгорної А.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Ружині цивільну справу
ОСОБА_1, представник позивача - ОСОБА_2
до Чорнорудської сільської ради
Ружинського району Житомирської
про визнання частково недійсним
рішення виконкому сільської ради, та
визнання частково недійсним
державного акту на право власності на
земельну ділянку, та визнання права
власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В
:

18.08.2014 року позивачка звернулася до
Чорнорудської сільської ради
Ружинського району Житомирської
області, ОСОБА_3 з зазначеним позовом.

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_4 померла її мати - ОСОБА_4 в
с.Чорнорудка Ружинського району
Житомирської області, яка за життя
склала заповіт, відповідно до якого все
своє майно, де б воно не було та з чого б
не складалося, вона заповіла їй. Після
смерті матері відкрилась спадщина,
згідно якої спадкоємницею за заповітом
являється вона, та чоловік померлої -
ОСОБА_5, який на час смерті своєї
дружини був непрацездатним, оскільки
досяг 60-річного віку. Спадкове майно
складається із житлового будинку з по
господарськими спорудами та земельної
ділянки для обслуговування житлового
будинку, які розташовані за адресою :
АДРЕСА_1. Проте, на данний час у позивача
виникли труднощі щодо реалізації її
спадкових права на оформлення спадщини
відносно земельної ділянки. Так батьки
позивача за життя перебували у
зареєстрованому шлюбі та мали у
спільній сумісній власності житловий
будинок і земельну ділянку, для
обслуговування житлового будинку, але
в установленому законом порядку не
зареєстрували право власності на
вказане майно. Після смерті матері
позивача, її батько, ОСОБА_5 успадкував
спадщину, до якого повністю перейшло
право власності на спадкове майно -
земельну ділянку площею 0,2500 га, яка
розташована в АДРЕСА_1, для
обслуговування житлового будинку.
ІНФОРМАЦІЯ_5 батько позивача, ОСОБА_5
помер, за життя заповів все своє майно
відповідачу ОСОБА_3, яка у свою чергу
звернулась до суду із позовом про
визнання права власності на спадкове
майно на земельну ділянку.

Позивачка не може отримати свідоцтво
про право на спадщину на земельну
ділянку у держаній нотаріальній
конторі, оскільки відсутній
правовстановлючий документ на
земельну ділянку, а тому позивачка
просить визнати недійсним рішення 21
сесії 4 скликання Чорнорудської
сільської ради Ржинського району
Житомирської області від 20.12.2004 року та
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯА №135676 виданий
18.07.2005 року на ім.»я ОСОБА_5 в частині
розміру земельної ділянки, та визнати
за нею право власності на спадкове
майно на 7/18 часток земельної ділянки.

Позивачка та представник позивача в
судове засідання не з»явилися, подали
до суду заяви про розгляд справи у їх
відсутність, заявлені позовні вимоги
підтримують повністю.

Відповідачка, та представник
відповідача в судове засідання не
з»явилися, подали до суду заяви про
розгляд справи у їх відсутність,
заявлені позовні вимоги визнають
повністю.

Дослідивши та оглянувши матеріали
справи, суд вважає що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в
с.Чорнорудка Ружинського району
Житомирської області, та ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Чорнорудка
Ружинського району Житомирської
області, перебували в зареєстрованому
шлюбі, що стверджується свідоцтвом про
одруження та свідоцтвами про їх смерть(
а.с. 24, 25, 45).

Відповідно до ст.ст.22, 28 КпШС України
майно нажите подружжям під час
перебування в шлюбі є їх спільною
сумісною власністю та у разі поділу
вказаного майна, частки подружжя
визнаються рівними.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась
спадщина і до її спадкового майна
ввійшла, зокрема, 12 частка спірної
земельної ділянки.

Статтею 524 ЦК УРСР , який діяв на час
відкриття спадщини ОСОБА_4,
передбачено, що спадкоємство
здійснюється за законом і за заповітом.
Спадкоємство за законом має місце, коли
і оскільки воно не змінено заповітом.

При спадкуванні за законом
спадкоємцями першої черги є, в рівних
частках, діти, дружина і батьки
померлого (ст.529 ЦК УРСР).

Чоловіком ОСОБА_4 на час її смерті був
ОСОБА_5, а дітьми-доньки ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, що
вбачається як із свідоцтв про
одруження, так і із свідоцтв про
народження позивачки та відповідачки.

Зі спадкової справи №418, заведеної
Ружинською державною нотаріальною
конторою відносно майна померлої,
ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_4, вбачається, що її
спадщину шляхом вступу в фактичне
володіння спадковим майном, як це
передбачено ст.549 ЦК УРСР, прийняли :
чоловік ОСОБА_5 та ОСОБА_1.

ОСОБА_4 залишила заповіт, посвідчений
28.02.1995р. секретарем Чорнорудської
сільської ради Ружинського району
Житомирської області та
зареєстрований в Спадковому реєстрі
(заповіти/спадкові договора) 28.02.1995р.,
яким заповіла все своє майно ОСОБА_1.

Статтею 535 ЦК УРСР передбачено, що
неповнолітні або непрацездатні діти
спадкодавця, а також непрацездатні
дружина, батьки(усиновителі) і
утриманці померлого успадковують
незалежно від змісту заповіту, не менше
двох третин частки, яка б належала б
кожному з них при спадкуванні за
законом (обов'язкова частка).

На час смерті ОСОБА_4 її чоловік ОСОБА_5
був непрацездатним, оскільки досяг
60-річного віку: з копії його паспорта,
що міститься в спадковій справі,
вбачається, що він народився
ІНФОРМАЦІЯ_6.

Суду не надано доказів про те, що інший
спадкоємець по закону першої черги -
ОСОБА_3 на час смерті ОСОБА_4 була
непрацездатною і, відповідно, мала
права на обов'язкову частку в
спадковому майні.Таким чином, судом
встановлено, що ОСОБА_5 набув право на
обов'язкову частку в спадковому майні
своєї дружини.

Розмір цієї частки складає , з
врахуванням наявності трьох
спадкоємців по закону першої черги, 23
від 13 частки у спадковому майні, тобто 29
часток від спадкового майна ОСОБА_4

Решта - 79 часток вказаного спадкового
майна перейшло в порядку спадкування
по заповіту до ОСОБА_1

І таким чином остання успадкувала, 79
часток спадкового майна ОСОБА_4,
зокрема, 79 часток від 12 частини
належної спадкодавцю земельної
ділянки по АДРЕСА_1, що в загальному
складає 718 часток всієї земельної
ділянки (38.9%).

На підставі вищевикладеного після
смерті дружини ОСОБА_5 мав у власності
1118 часток вищевказаної земельної
ділянки, а саме: 29 частки, які він
успадкував після її смерті, та 12 частки,
що належала йому у спільній сумісній
власності подружжя.

Відповідно рішення 21 сесії 4 скликання
Чорнорудської сільської ради від 20.12.2004
року та Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯА
№135678, виданого 18.07.2005 року
Чорнорудською сільською радою
Ружинського району Житомирської
області вбачається, що ОСОБА_5 було
передано у приватну власність
земельної ділянки площею 0.2500 га,
розташовану в АДРЕСА_1 та призначену
для обслуговування житлового будинку;

Проте, це суперечить нормам ст..535 ЦК
УРСР, якою передбачено, що неповнолітні
або непрацездатні діти спадкодавця, а
також непрацездатні дружина, батьки (
усиновителі ) і утриманці померлого
успадковують незалежно від змісту
заповіту, не менше двох третин частки,
яка б належала б кожному з них при
спадкуванні за законом ( обов»язкова
частка).

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_5, що
вбачається з свідоцтва про його смерть.

Відповідно до ст.1216 ЦК України
спадкування є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця) до
інших осіб (спадоємців).

Статею 1217 ЦК України передбачено, що
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Статею 1223 ЦК України встановлено, що
право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті і лише у разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом, а також у разі
неохоплення заповітом усієї спадщини
право на чспадкування за законом
одержують особи, визначені у статтях
1261-1265 цього Кодексу.

Зі спадкової справи №260/2013р., заведеної
Ружинською державною нотаріальною
конторою до майна померлого
ІНФОРМАЦІЯ_5 вбачається , що його
спадщину прийняли ОСОБА_3, та ОСОБА_1
шляхом подання відповідних заяв до
нотаріальної контори (ст.1269 ЦК України).

ОСОБА_5 27.05.2009р. склав заповіт,
посвідчений секретарем Чорнорудської
сільської ради Ружинського району, та
зареєстрований в Спадковому реєстрі
(заповіти/спадкові договора) 03.08.2009р.,
яким заповів все своє майно ОСОБА_3.

Доказів того, що інший спадкоємець по
закону першої черги - ОСОБА_1 має право
на обов'язкову частку у спадщині, що
передбаченост.1241 ЦК України, суду
надано не було.

Однак, як вбачається з довідки
нотаріальної контори ОСОБА_1 було
відмовлено у видачі свідоцтва на
спадщину на земельну ділянку, з підстав
відсутності правовстановлюючих
документів на неї, оскільки державний
акт видано на ім»я ОСОБА_5.

У відповідності ч.1 ст.1223 Цивільного
Кодексу України право на спадкування
мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ст..1268 ч.5 Цивільного Кодексу
України незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини.

На підставі викладеного, суд приходить
до переконання, що право ОСОБА_1 на
прийняття спадщини реалізоване, але
мають місце труднощі здійснення
процедури реєстрації успадкованого
майна, що виникли не з їх вини.

Перешкодою для оформлення спадкових
прав у них є неотримання
спадкодавцями за свого життя
правовстановлюючого документа на
вказане майно, хоча право власності
ОСОБА_4, та ОСОБА_5 на вказане майно
ніким не оспорюється, а тому зазначене
не може бути підставою для позбавлення
спадкоємців права власності на таке
майно.

А тому з вищевикладених підстав
позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до
задоволення.

Керуючись ст.ст.120-127, 548, 549 ЦК УРСР(1963р.),
ст.ст.1216, 1217, 1223 , 1233-1236, 1268, 1296 ЦК України,
ст. 19 Закону України "Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень", Указом Президії
Верховної Ради СРСР «Про право
громадян на купівлю і будівництво
індивідуальних жилих будівель» від
26.08.1948р., Законом УРСР "Про сільську Раду
депутатів трудящих" від 02.07.1968р. ст.ст.
209, 212, 213, 215 ЦПК України, суд,-

В И Р І
Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати недійсним рішення 21 сесії 4
скликання Чорнорудської сільської
ради від 20.12.2004 року та державний акт на
право власності на земельну ділянку
серії ЯА № 135676 виданого 18.07.2005 року на
ім»я ОСОБА_5 в частині розміру
земельної ділянки.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженкою с.Чорнорудка Ружинського
району Житомирської області право
власності на спадкове майно ОСОБА_4, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Чорнорудка
Ружинського району Житомирської
області, а саме на

7/18 земельної ділянки площею 0.2500 га,
розташовану в АДРЕСА_1 та призначену
для обслуговування житлового будинку,
право на яку посвідчено Державним
актом на право власності на земельну
ділянку серії ЯА №135676, виданим 18.07.2005
року Чорнорудською сільською радою
Ружинського району Житомирської
області на ім»я ОСОБА_5;

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано протягом десяти днів з дня
його проголошення, а особою, яка не була
присутня в судовому засіданні під час
проголошення судового рішення
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
О. В. Митюк.