Провадження № 2/127/6562/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2014 року м. Вінниця Суддя
Вінницького міського суду Вінницької
області Воробйов В.В., розглянувши
матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до
Концерну «Військторгсервіс» про
стягнення розрахункових при
звільненні, витребування трудової
книжки та стягнення вимушеного прогулу
за невидачу трудової книжки, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Вінницького міського суду
Вінницької області від 26 вересня 2014
року матеріали позовної заяви ОСОБА_2
до Публічного акціонерного товариства
«Райффайзен банк Аваль» про повернення
безпідставно набутих коштів, були
залишені без руху та надано строк для
усунення недоліків даної заяви до 02
жовтня 2014 року.

Вказана позовна заява була залишена
без руху, оскільки була подана з
порушенням вимог ст.119 ЦПК України, а
саме позивачем не зазначено доказів,
які підтверджують кожну обставину,
зазначену в позові, або наявність
підстав для звільнення від доказування
передбачених нормами ЦПК України,
зокрема:

- не зазначено доказів щодо того, коли
позивач дізналася про порушення своїх
прав. Відповідно до ст. 233 КЗпП України,
працівник може звернутися до суду для
вирішення трудового спору в
тримісячний строк з дня, коли він
дізнався або повинен був дізнатися про
порушення свого права, а у справах про
звільнення - в місячний строк з дня
вручення йому копії наказу про
звільнення або з дня видачі трудової
книжки;

- щодо звернення позивача до
відповідача та його відмови щодо
виплати розрахункових при звільненні,
стягнення вимушеного прогулу та видачу
трудової книжки;

- щодо наявності судових рішень про
поновлення позивача на роботі у
відповідача та про відмову у
задоволенні позову;

- не зазначено доказів в обґрунтування
розміру моральної шкоди.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 4 від 31.03.1995
року «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної шкоди», у
позовній заяві про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди має бути
зазначено, в чому полягає ця шкода,
якими неправомірними діями чи
бездіяльністю її заподіяно позивачеві,
з яких міркувань він виходив,
визначаючи розмір шкоди, та якими
доказами це підтверджується.

Крім того, позивачем нечітко викладено
зміст позовних вимог, а саме розмір
розрахунку при звільненні; період
роботи за який необхідно стягнути
розрахунок при звільненні; розмір
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

06 жовтня 2014 року на адресу суду
надійшли матеріали на виконання вимог
ухвали від 26 вересня 2014 року, які
позивач вважає, такими, що повністю
виконують вимоги ухвали про усунення
недоліків та усувають їх.

Дослідивши вищезазначені документи,
вважаю їх такими, що не забезпечують
виконання вимог ухвали судді від 26
вересня 2014 року про залишення позовної
заяви без руху з наданням позивачу
строку для усунення недоліків,
оскільки позивачем не виконано жодної
із вимог зазначеній в ухвалі суду від 26
вересня 2014 року.

У зв'язку з тим, що позивачем недоліки,
зазначені в ухвалі суду від 26 вересня
2014 року, у встановлений судом строк
усунені не були, слід вважати таку
позовну заяву неподаною та повернути
її позивачу.

Відповідно до ст. 121 ЦПК України,
повернення заяви не перешкоджає
повторному зверненню із заявою до суду,
якщо перестануть існувати обставини,
що стали підставою для повернення
заяви.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 121 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Концерну
«Військторгсервіс» про стягнення
розрахункових при звільненні,
витребування трудової книжки та
стягнення вимушеного прогулу за
невидачу трудової книжки - визнати
неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення
заяви не перешкоджає повторному
зверненню із заявою до суду, якщо
перестануть існувати обставини, що
стали підставою для повернення
позовної заяви.

Ухвала суду може бути оскаржена до
Апеляційного суду Вінницької області
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали через Вінницький міський
суд Вінницької області.

Суддя: