У х в а л а

іменем україни

7 серпня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,суддів:
Парінової І.К., Ступак О.В., розглянувши
в попередньому судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про
поділ майна подружжя; за зустрічним
позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_4 про поділ
спільного майна подружжя, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Бородянського районного суду
Київської області від 26 березня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 13 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом про
поділ майна подружжя, в якому просив
стягнути зі ОСОБА_5 43 313 грн, внесених до
банківської установи.

ОСОБА_5 звернулася до суду із
зустрічним позовом про поділ спільного
майна подружжя та просила стягнути зі
ОСОБА_4 14 тис. грн. за належну їй частку в
праві спільної сумісної власності.

Рішенням Бородянського районного суду
Київської області від 26 березня 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Київської області
від 13 травня 2014 року, в задоволенні
первісного та зустрічного позовів
відмовлено.

Не погодившись із зазначеними судовими
рішеннями, ОСОБА_4 звернувся до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ з касаційною скаргою, в якій
просив скасувати оскаржувані судові
рішення та передати справу на новий
розгляд до суду першої інстанції,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права (норма частини 2
статті 324 ЦПК України).

Положеннями частини 1 статті 335 ЦПК
України передбачено, що під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Рішення суду першої інстанції в
частині відмови в задоволенні
зустрічного позову не оскаржується,
відтак згідно з положеннями статті 335
ЦПК України не переглядається у
касаційному порядку.

Судом встановлено, що 29 травня 2010 року
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 укладено шлюб, який
було розірвано 11 червня 2013 року.

Згідно зі статтею 60 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Відповідно до пункту 24 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 21
грудня 2007 року № 11 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» до складу майна, що підлягає
поділу включається загальне майно
подружжя, наявне у нього на час
розгляду справи, та те, що знаходиться у
третіх осіб.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову ОСОБА_4, суд першої
інстанції, який підтримав апеляційний
суд, правильно вважав, що вимоги ОСОБА_4
полягали у поділі грошових коштів, які
перебували на депозитному рахунку
ОСОБА_5 до 6 березня 2013 року та були
достроково зняті (а.с. 52, 163).

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують та не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального права і порушення норм
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Керуючись частиною 3 статті 332 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Бородянського районного суду
Київської області від 26 березня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Київської
області від 13 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна Судді:І.К.
Парінова О.В. Ступак