Справа № 747/339/14 Провадження №
22-ц/795/1676/2014 Головуючий у I інстанції:
Бабич О. І.Категорія: цивільна
Доповідач: Харечко Л. К.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
У Х В А Л А

22 вересня 2014 року м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області
у складі:

головуючого - судді Харечко Л.К.,

суддів: Губар В.С., Позігуна М.І.,

при секретарі - Коваленко Ю.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення
Талалаївського районного суду
Чернігівської області від 16 липня 2014
року у цивільній справі за позовом
ОСОБА_1 до Талалаївської районної
державної адміністрації Чернігівської
області про стягнення заборгованості
(коштів) по витратах на службові
відрядження,

в с т а н о в
и в:

У червні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до Талалаївської
районної державної адміністрації та
просив стягнути з відповідача
заборгованість по витратах на службові
відрядження.

Позовні вимоги позивач обґрунтував
тим, що з 26.08.2010 року по 07.05.2014 року
працював заступником голови
Талалаївської районної державної
адміністрації з питань
паливно-енергетичного комплексу,
транспорту і зв'язку, будівництва та
житлово-комунального господарства.
Розпорядженням голови Талалаївської
РДА № 66-ос від 07.05.2014 року, позивач був
звільнений з посади заступника голови
Талалаївської райдержадміністрації за
п.1 ст. 36 КЗпП України (за угодою сторін).
Однак, при звільненні відповідач не
відшкодував коштів позивачу, які
останній витратив на службові
відрядження.

Рішенням Талалаївського районного
суду Чернігівської області від 16 липня
2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 до
Талалаївської районної державної
адміністрації про стягнення
заборгованості (коштів), по витратах на
відрядження в сумі 5865,65 грн., задоволено
частково.

Стягнуто з Талалаївської районної
державної адміністрації на користь
ОСОБА_1 заборгованість по витратах на
відрядження в сумі 587, 92 гривень.

Стягнуто з Талалаївської РДА в
прибуток держави судовий збір у сумі 243
грн. 60 коп.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою
до суду, в якій просить скасувати
рішення і ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі, посилаючись на те, що рішення
суду першої інстанції необґрунтоване
та суперечить нормам матеріального та
процесуального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що суд першої інстанції
необґрунтовано не прийняв до уваги
надані позивачем копії посвідчень
відряджень, оскільки всі реквізити
документів ОСОБА_1 були зроблені
правильно і претензій від бухгалтерії
Талалаївської РДА до нього не було.

Крім того, місцевим судом не було взято
до уваги, що в справі маються завірені
Талалаївською РДА виписки із журналу
реєстрації посвідчень на всі
відрядження та копії табелів, в яких
вказані дні відряджень за період
роботи ОСОБА_1

Також апелянт зазначає, що відповідно
до статті 238 КЗпП України при розгляді
спорів по питаннях про грошові вимоги
суд має право винести рішення про
виплату працівникові належної суми без
обмеження будь яким строком.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення
ОСОБА_1, дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_1, суд
першої інстанції виходив з того, що
невиплата звільненому працівникові
всіх сум, що належить йому від власника
або уповноваженого ним органу, є
порушенням закону, а тому суд вважав
правомірними вимоги позивача щодо
стягнення невиплачених витрат на
службові відрядження в тому розмірі,
який знайшов своє підтвердження в
судовому засіданні.

Однак, до такого висновку суд першої
інстанції дійшов без достатнього
з'ясування всіх обставин справи та
вимог закону, а тому колегія суддів
апеляційного суду з таким висновком
погодитися не може, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, ОСОБА_1, з 26.08.2010 року
по 07.05.2014 року працював заступником
голови Талалаївської районної
державної адміністрації.

Розпорядженням голови Талалаївської
РДА № 66-ос від 07.05.2014 року, ОСОБА_1
звільнений з посади заступника голови
Талалаївської райдержадміністрації за
п.1 ст. 36 КЗпП України (за угодою сторін).

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 3 Кодексу
адміністративного судочинства України
(далі - КАС України) публічна служба -
діяльність на державних політичних
посадах, професійна діяльність суддів,
прокурорів, військова служба,
альтернативна (невійськова) служба,
дипломатична служба, інша державна
служба, служба в органах влади
Автономної Республіки Крим, органах
місцевого самоврядування.

Отже, позивач працював на публічній
службі.

Відповідно до ст. 116 Кодексу законів про
працю України, при звільненні
працівника виплата всіх сум, що
належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник в день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум. В разі спору про розмір сум,
належних працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган в
усякому випадку повинен в зазначений у
цій статті строк виплатити не
оспорювану ним суму.

Згідно п. 2 ч. 2 ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема: спори з приводу прийняття
громадян на публічну службу, її
проходження, звільнення з публічної
служби.

Як вбачається із позовної заяви та
усних пояснень позивача, позивач
просить стягнути кошти на які він мав
право під час проходження служби та при
звільненні з публічної служби.

Приймаючи до уваги вищевикладене, на
думку апеляційного суду, спір, який
виник у позивача та відповідача, виник
з приводу проходження та звільнення з
публічної служби, оскільки, відповідно
до ст. 116 КЗпП України при звільненні
працівника виплата всіх сум, що
належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення.

Факт проходження на публічній службі
позивача також підтверджується
наявними в особовій справі ОСОБА_1
документами, зокрема присягою
державного службовця від 25.08.2010 року,
попередженням про встановлені
Законами України „Про державну
службу", „Про засади запобігання і
протидії корупції" обмеження під час
прийняття на державну службу та її
проходження.

Між тим, зазначених вимог закону суд
першої інстанції не дотримався та не
звернув уваги на вказані обставини
справи, а тому висновок суду по суті
позовних вимог ОСОБА_1, які розглянуті в
позовному провадженні є помилковим.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України, суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо: захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин; інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.

Доводи апеляційної скарги про
правильність оформлення посвідчень
ОСОБА_1 на відрядження, наявність
виписки із журналу реєстрації
посвідчень на всі відрядження та копій
табелів, не можуть братися до уваги,
оскільки справа не підлягає розгляду в
порядку цивільного судочинства.

У відповідності з п. 1. ч. 1 ст. 205 ЦПК
України, суд своєю ухвалою закриває
провадження у справі, якщо справа не
підлягає розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Враховуючи вищевикладене та беручи до
уваги те, що спір виник з приводу
проходження та звільнення з публічної
служби, апеляційний суд дійшов
висновку, що заявлені позовні вимоги
повинні розглядатися в порядку
адміністративного судочинства, а
провадження у справі необхідно
закрити.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1
підлягає частковому задоволенню, а
рішення суду першої інстанції
відповідно до вимог ч. 1 ст. 310 ЦПК
України скасуванню із закриттям
провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 205, 206, 303, 307, 310, 313-315,
317, 319 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Талалаївського районного суду
Чернігівської області від 16 липня 2014
року скасувати.

Провадження по цивільній справі за
позовом ОСОБА_1 до Талалаївської
районної державної адміністрації
Чернігівської області про стягнення
заборгованості (коштів) по витратах на
службові відрядження - закрити.

Роз'яснити ОСОБА_1, що з вказаними
вимогами слід звертатись в порядку
адміністративного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання чинності.

Головуючий:
Судді: