У Х В А Л А

іменем україни

8 жовтня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду

цивільних і кримінальних справ у
складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Гулька Б.І.,
Лесько А.О.,

Хопти С.Ф.,
Черненко В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до
Новомосковської міської ради
Дніпропетровської області,
Новомосковського міського голови
ОСОБА_4, комунального підприємства
«Новомосковський комбінат комунальних
підприємств» (далі - КП
«Новомосковський комбінат комунальних
підприємств») про визнання
протиправним та скасування
розпорядження, визнання звільнення
незаконним, зміну формулювання причини
звільнення, зобов'язання внести запис
до трудової книжки, стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу за касаційною скаргою
Новомосковського міського голови
ОСОБА_4 на рішення Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 10 лютого 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 28 травня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаним позовом, посилаючись на
те, що розпорядженням Новомосковського
міського голови від 1 листопада 2011 року
№ 436-к його було призначено на посаду
директора КП «Новомосковський
комбінат комунальних підприємств».
28 грудня 2012 року між ним та
Новомосковським міським головою
ОСОБА_4 було укладено контракт,
відповідно до якого його призначено на
посаду директора КП «Новомосковський
комбінат комунальних підприємств»
строком з 1 січня 2013 року по 31 грудня 2013
року. Розпорядженням Новомосковського
міського голови від 28 жовтня 2013 року №
415-к його було звільнено з роботи з 29
жовтня 2013 року на підставі п. 96.4 ст. 96 ПК
України, п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України.

Вважав, що його звільнення є незаконним
у зв'язку із відсутністю правових
підстав для дострокового розірвання
контракту, оскільки податковий борг
підприємства виник до призначення його
на посаду директора; він, як керівник,
вживав всіх можливих заходів для
погашення суми податкового боргу; при
звільненні було порушено встановлений
п. 5.3 контракту порядок його
дострокового розірвання, а саме,
відсутність ініціативи виконавчого
комітету Новомосковської міської ради,
прийняття рішення про звільнення
Новомосковським міським головою
ОСОБА_4 одноособово.

У зв'язку з вищезазначеним, позивач,
уточнивши позовні вимоги, просив суд
визнати протиправним розірвання з ним
трудового контракту від 28 грудня 2012
року; визнати протиправним та
скасувати розпорядження
Новомосковського міського голови
ОСОБА_4 від 28 жовтня 2013 року № 415-к
про розірвання контракту та звільнення
його з роботи з посади директора КП
«Новомосковський комбінат комунальних
підприємств»; визнати припиненими
трудові відносини між ним та КП
«Новомосковський комбінат комунальних
підприємств» з 31 грудня 2013 року на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України у
зв'язку з закінченням строку контракту;
змінити формулювання причини його
звільнення, встановивши, що його
звільнено з посади директора КП
«Новомосковський комбінат комунальних
підприємств» з 31 грудня 2013 року на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України у
зв'язку з закінченням строку контракту;
зобов'язати КП «Новомосковський
комбінат комунальних підприємств»
внести запис до його трудової книжки
про звільнення з посади директора КП
«Новомосковський комбінат комунальних
підприємств» з 31 грудня 2013 року на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП України у
зв'язку з закінченням строку контракту;
стягнути з КП «Новомосковський
комбінат комунальних підприємств» на
його користь середній заробіток за час
затримки розрахунку при звільненні за
період з 30 жовтня 2013 року по 27
листопада 2013 року у сумі 16 177 грн 36 коп.
та середній заробіток за час
вимушеного прогулу за період з 30 жовтня
2013 року по 31 грудня 2014 року у сумі в сумі
35 143 грн 92 коп.

Рішенням Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 10 лютого 2014 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 28 травня
2014 року, позов ОСОБА_3 задоволено
частково. Визнано протиправним та
скасовано розпорядження
Новомосковського міського голови
ОСОБА_4 від 28 жовтня 2013 року № 415-к
про розірвання контракту та звільнення
ОСОБА_3 з роботи з посади директора КП
«Новомосковський комбінат комунальних
підприємств». Визнано припиненими
трудові відносини між ОСОБА_3 та
КП «Новомосковський комбінат
комунальних підприємств» з 31 грудня
2013 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП
України у зв'язку з закінченням строку
контракту. Змінено формулювання
причини звільнення ОСОБА_3 та
встановлено, що його звільнено з посади
директора КП «Новомосковський
комбінат комунальних підприємств» з 31
грудня 2013 року на підставі п. 2 ч.
1 ст. 36 КЗпП України у зв'язку з
закінченням строку контракту.
Зобов'язано КП «Новомосковський
комбінат комунальних підприємств»
внести запис до трудової книжки ОСОБА_3
про звільнення його з посади директора
КП «Новомосковський комбінат
комунальних підприємств» з 31 грудня
2013 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 36 КЗпП
України у зв'язку з закінченням строку
контракту. Стягнуто з КП
«Новомосковський комбінат комунальних
підприємств» на користь ОСОБА_3
середній заробіток за час вимушеного
прогулу за період з 30 жовтня 2013 року по
31 грудня 2013 року в сумі 23 987 грн 12 коп.
У задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_3 відмовлено. Вирішено питання
про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі Новомосковський
міський голова ОСОБА_4, посилаючись на
неправильне застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати вказані судові рішення та
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову ОСОБА_3 відмовити.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Задовольняючи частково позов, суд
першої інстанції виходив із того, що
питання дострокового розірвання
контракту із позивачем виконавчим
комітетом Новомосковської міської
ради не ініціювалось і не розглядалось;
роботодавцем не були встановлені
період виникнення та сума податкового
боргу підприємства, а також вина
позивача, як керівника, у його
виникненні.

Апеляційний суд погодився з таким
висновком суду першої інстанції,
зазначивши, що суд дійшов до вірного
висновку про відсутність підстав для
дострокового розірвання контракту з
позивачем, оскільки податковий борг
виник до призначення його директором
КП «Новомосковський комбінат
комунальних підприємств».

Проте з таким висновком апеляційного
суду погодитись не можна.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судове
рішення апеляційного суду не
відповідає.

Судом установлено, що розпорядженням
Новомосковського міського голови від 1
листопада 2011 року № 436-к ОСОБА_3
призначено на посаду директора КП
«Новомосковський комбінат комунальних
підприємств» (а. с. 13).

28 грудня 2012 року між ОСОБА_3 та
Новомосковським міським головою
ОСОБА_4 було укладено контракт,
відповідно до якого ОСОБА_3
призначено на посаду директора КП
«Новомосковський комбінат комунальних
підприємств» строком з 1 січня 2013 року
по 31 грудня 2013 року (а. с. 7-12).

Розпорядженням Новомосковського
міського голови від 28 жовтня 2013 року
№ 415-к ОСОБА_3 звільнено з роботи з 29
жовтня 2013 року на підставі п. 96.4 ст. 96 ПК
України, п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України (а. с.
6).

Відповідно до п. 96.4 ст. 96 ПК України
виникнення у державного або
комунального підприємства податкового
боргу є підставою для розірвання
трудового договору (контракту) з
керівником такого підприємства.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 36 КЗпП України
трудовий договір припиняється з
підстав, передбачених контрактом.

Пунктом 5.3 контракту передбачено, що
керівник може бути звільнений з посади,
а контракт розірваний, з ініціативи
виконавчого комітету Новомосковської
міської ради до закінчення терміну
його дії у разі невиконання
підприємством зобов'язань перед
бюджетом та Пенсійним фондом України
щодо сплати податків, зборів та
обов'язкових платежів, страхових
внесків (а. с. 10).

Як убачається з довідки
Новомосковської ОДПІ ГУ Міндоходів у
Дніпропетровській області від 27 січня
2014 року за період з 1 листопада 2011
року по 28 жовтня 2013 року надходження до
бюджету від КП
«Новомосковський комбінат комунальних
підприємств» склали 1 206 339 грн 28 коп.
при нарахуваннях у сумі 1 691 085 грн 66 коп.
(а. с.72).

Ухвалюючи судове рішення, апеляційний
суд на вказані вимоги закону уваги не
звернув та у порушення ст. ст. 212-214, 315
ЦПК України не надав оцінку доводам
апеляційної скарги про те, що зростання
податкового боргу підприємства
відбувалось у період з 1 листопада 2011
року по 28 жовтня 2013 року, тобто у
період, коли його керівником був
позивач, що відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 36
КЗпП України, п. 5.3 контракту від 28
грудня 2012 року є підставою для його
звільнення з посади; не перевірив
доводів відповідача про наявність
повноважень у Новомосковського
міського голови приймати на посаду та
звільняти з неї керівників комунальних
підприємств.

Крім того, даючи згоду на укладення
контракту і знаючи про наявність на цей
час податкового боргу, позивач
зобов'язався не допустити наявності
боргу і не вчинив дій щодо його
погашення.

Враховуючи те, що фактичні обставини,
які мають значення для правильного
вирішення справи, судом не встановлені,
судове рішення апеляційного суду не
відповідає вимогам ст. 213 ЦПК України
щодо законності й обґрунтованості, що в
силу ст. 338 ЦПК України є підставою для
його скасування із передачею справи на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу Новомосковського
міського голови ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від 28 травня
2014 року скасувати, справу передати
на новий розгляд до суду апеляційної
інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Д.Д. Луспеник Судді:
Б.І. Гулько А.О.
Лесько С.Ф. Хопта В.А. Черненко