Справа № 349/2264/13-ц
Провадження № 22-ц/779/2121/2014
Головуючий у 1 інстанції Могила Р. Г.
Суддя-доповідач Малєєв А.Ю.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого - Малєєва А.Ю.,

суддів: Фединяка В.Д.,
Васильковського В.М.,

секретаря Мельник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 -
представника ОСОБА_3 на рішення
Рогатинського районного суду
Івано-Франківської області від 29
серпня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання
свідоцтва про право на спадщину за
законом недійсним, про визнання права
власності на 1/2 частину домоволодіння,
про зміну черговості отримання права
на спадкування та визнання права
власності на 1/16 частину домоволодіння
в порядку спадкування, -

в с т а н о в и л а :

В грудні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_5 про визнання
свідоцтва про право на спадщину за
законом недійсним та про визнання
права власності на 1/2 частину
домоволодіння.

Позовні вимоги обґрунтував тим, що з 1969
року до 1999 року він та ОСОБА_6 проживали
разом однією сім`єю як чоловік та жінка
без реєстрації шлюбу, вели спільне
господарство та побут, піклувалися
один про одного, покращували умови
свого проживання. Як зазначив позивач,
проживаючи в житловому будинку АДРЕСА_1
вони вели спільне господарство, за
рахунок спільних коштів підтримували
домоволодіння у належному стані,
проводили ремонтні роботи, оплачували
комунальні послуги.

Зі слів позивача, з 1996 року ОСОБА_7 тяжко
хворіла і він здійснював за нею
постійний догляд. Після смерті ОСОБА_7
відкрилась спадщина, заповіт нею не
складався, тому все майно успадкувала
її дочка ОСОБА_5, яка отримала свідоцтво
про право на спадщину за законом, яке,
на думку ОСОБА_3 видане без врахування
його трудової участі у розбудові та
утриманні домоволодіння. Оскільки
домоволодіння, яке набуте з померлою
ОСОБА_6 під час проживання однією сім'єю
належало їм на праві спільної сумісної
власності відповідно до ст.74 Сімейного
кодексу України, відтак просить
визнати за ним, як співвласником право
власності на 1/2 частини домоволодіння
(а.с. 1-2).

В січні 2014 року представник ОСОБА_3
подав заяву про збільшення позовних
вимог, якою просив на підставі ст. 1259 ЦК
України змінити черговість
спадкування за законом та надати йому,
як спадкоємцю четвертої черги право на
спадкування зі спадкоємцями першої
черги після смерті ОСОБА_6 Також просив
визнати за ОСОБА_3 в порядку
спадкування за законом право власності
на 1/16 частину домоволодіння, що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1 (а.с.
22-23).

До початку розгляду справи по суті
представник позивача змінив підставу
позову та просив задовольнити їхні
вимоги з врахуванням вимог ст.17 Закону
України «Про власність» (а.с. 38).

Рішенням Рогатинського районного суду
Івано-Франківської області від 29
серпня 2014 року відмовлено в
задоволенні позовної заяви ОСОБА_3 про
визнання свідоцтва про право на
спадщину за законом недійсним, про
визнання права власності на 1/2 частину
домоволодіння, про зміну черговості
отримання права на спадкування та
визнання права власності на 1/16 частину
домоволодіння в порядку спадкування.

ОСОБА_2 - представник ОСОБА_3 оскаржив
указане рішення в апеляційному
порядку, вважає, що рішення суду першої
інстанції винесене без всебічного,
повного та об'єктивного дослідження
обставин справи, а тому є незаконним та
таким, що підлягає скасуванню. Апелянт,
посилаючись на ч. 3 ст. 5 ЦК України, а
також на прикінцеві та перехідні
положення ЦК України вказує на те, що
положення цього Кодексу
застосовуються до тих прав і
обов'язків, що виникли або продовжують
існувати після набрання ним чинності
01.01.2004. Також апелянт звертає увагу, що
відповідно до п. 5 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20
«Про судову практику у справах за
позовом про захист права приватної
власності» спори про поділ майна осіб,
які живуть однією сім'єю, але не
перебувають у зареєстрованому шлюбі
повинні вирішуватися згідно п. 1 ст. 17
Закону України «Про власність»
відповідно до якого майно, набуте
внаслідок спільної праці особами, які
перебували в фактичних шлюбних
відносинах і жили однією сім'єю, є
їхньою спільною сумісною власністю,
якщо інше не встановлено письмовою
угодою між ними. Дана позиція також
підтверджується у постанові
Верховного Суду України від 25.12.2013 №
6-135цс13. Зі слів апелянта, після смерті
його фактичної дружини ОСОБА_6
відповідачем ОСОБА_5 було виготовлено
свідоцтво про право на спадщину від
13.03.2010, а саме на весь житловий будинок
загальною площею 46,9 кв.м., що
знаходиться в АДРЕСА_1. На думку
позивача, вказане свідоцтво було
видане незаконно без врахування його
зі спадкодавцем ОСОБА_6 багаторічного
проживання однією сім'єю, а також його
грошової та трудової участі у розвитку
матеріальної бази зазначеного
будинковолодіння. Зі слів апелянта, про
факт видачі оспорюваного свідоцтва
йому стало відомо лише в жовтні 2013 року
у зв'язку з розглядом справи за його
позовом щодо встановлення факту його
спільного проживання однією сім'єю з
ОСОБА_6 Крім того, на думку апелянта,
судом не було взято до уваги показання
свідків, які підтвердили факти
проведення позивачем
будівельно-ремонтних робіт на
території спірного будинковолодіння,
що також визнавалось відповідачем.

Просить скасувати рішення
Рогатинського районного суду
Івано-Франківської області від 29
серпня 2014 року про відмову у
задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_4
про визнання свідоцтва про право на
спадщину за законом недійсним;
визнання права власності на 1/2 частину
будинковолодіння. Визнати недійсним
свідоцтво про право на спадщину за
законом, видане державним нотаріусом
Рогатинської державної нотаріальної
контори 13.03.2010 ОСОБА_5, на спадкове майно
у вигляді будинковолодіння за адресою
АДРЕСА_1. Визнати спільною сумісною
власністю з ОСОБА_6 майно у вигляді
будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 та
визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/2
частину будинковолодіння, спільно
нажитого із ОСОБА_6

У судовому засіданні апеляційного суду
представник апелянта вимоги
апеляційної скарги підтримав, просив
її задовольнити з указаних у ній
мотивів.

Представник відповідача проти доводів
апеляційної скарги заперечив з огляду
на законність та обґрунтованість
рішення суду першої інстанції.

Заслухавши пояснення представників
сторін по справі, суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів вважає, що апеляційну скаргу
належить відхилити з наступних
мотивів.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_6
належав на праві особистої власності
житловий будинок по АДРЕСА_1 (далі -
спірне домоволодіння) відповідно до
копії Свідоцтва про право власності на
житловий будинок № 813 від 14.04.1989,
виданого виконавчим комітетом
Рогатинської ради народних депутатів
(а.с. 6).

На а.с. 8-10 міститься копія Технічного
паспорта на спірне домоволодіння від
23.03.1989, у якій зазначено, що будинок 1939
року побудови.

Відповідно до копії Свідоцтва про
смерть Серії НОМЕР_1 від ІНФОРМАЦІЯ_1,
виданого Рогатинським відділом рагсу
Івано-Франківської області, ОСОБА_6
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Копією Акта від 08.02.2010 виконавчого
комітету Рогатинської міської ради,
складеного зі слів сусідів
підтверджується, що ОСОБА_3 з 1968 року
фактично проживає за адресою АДРЕСА_1
та здійснював там будівельні роботи
(а.с. 11).

На а.с. 33 наявна копія ОСОБА_10 про
реєстрацію в Спадковому реєстрі від
27.02.2010 спадкової справи спадкодавця
ОСОБА_6

Згідно копії Свідоцтва про право на
спадщину за законом № 784 від 30.03.2010,
посвідченого державним нотаріусом
Рогатинської державної нотаріальної
контори ОСОБА_11 спадкоємцем
зазначеного в свідоцтві майна ОСОБА_6 є
її донька ОСОБА_5 (а.с. 7, 32).

Ухвалою Рогатинського районного суду
Івано-Франківської області від 31
березня 2010 року заяву ОСОБА_3 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю з ОСОБА_6 з 16.09.1989 до ІНФОРМАЦІЯ_1
без шлюбу залишено без розгляду,
оскільки судом встановлено, що існує
спір про право на спадщину, який
вирішується в порядку позовного
провадження (а.с. 151).

Відповідно до копій Свідоцтва про
смерть Серії НОМЕР_2 від ІНФОРМАЦІЯ_2,
виданого відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
Тернопільського міського управління
юстиції (а.с. 31) та Актового запису про
смерть № 582 від ІНФОРМАЦІЯ_2
спадкоємиця спірного домоволодіння
ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 12).

На а.с. 37 міститься копія ОСОБА_10 з
реєстру прав власності на нерухоме
майно № 36741468 від 14.12.2012 згідно якого
власником спірного домоволодіння, а
саме: житлового будинку, житловою
площею 30,1 кв.м, загальною площею 46,9 кв.м,
літньої кухні, стайні-стодоли та
огорожі є ОСОБА_5

Ухвалою Рогатинського районного суду
Івано-Франківської області від 17 січня
2014 року проведено заміну відповідача
по справі ОСОБА_5 на її
правонаступників: ОСОБА_4, ОСОБА_12,
ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_4, ОСОБА_15 та
ОСОБА_16 (а.с. 25-26), ухвалою цього ж суду
від 05 лютого 2014 року правонаступників
залучено до участі у даній справі (а.с.
41-42).

Згідно копії Свідоцтва про право на
спадщину за законом № 5-339 від 07.03.2014
спадкоємцем майна померлої ОСОБА_5 є її
чоловік ОСОБА_4 (а.с. 60).

Ухвалою Рогатинського районного суду
Івано-Франківської області від 09
квітня 2014 року залишено без розгляду
цивільну справу в частині позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15, ОСОБА_16 та ОСОБА_17 (а.с. 64-65).

На а.с. 75-82 міститься фототаблиця із
зображенням спірного домоволодіння.

Звітом про незалежну оцінку
домоволодіння оцінювача ОСОБА_10
здійсненого на замовлення ОСОБА_4
визначена ринкова вартість спірного
домоволодіння без врахування вартості
земельної ділянки, яка становить 211085
грн (а.с. 105-126).

Згідно копії ухвали апеляційного суду
Івано-Франківської області від 31 липня
2014 року скасоване рішення
Рогатинського районного суду
Івано-Франківської області від 25
грудня 2013 року, а заяву ОСОБА_3 до
Рогатинської міської ради, ОСОБА_5 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю з ОСОБА_6 з 16.09.1989 до ІНФОРМАЦІЯ_1
без шлюбу залишено без розгляду (а.с.
152-153).

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог суд першої
інстанції обґрунтовано виходив з того,
що у даному випадку, відповідно до
приписів ч.1 ст. 17 Закону України «Про
власність», який був чинним до 2007 року,
спільною сумісною власністю є майно,
яке придбане внаслідок спільної праці
членів сім'ї. Судом вірно констатовано,
що саме цієї обставини і не було
підтверджено доказами всупереч
приписам ч.3 ст. 10 та ч.ч.1, 4 ст. 60 ЦПК
України.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду і приймає до уваги те, що
будинок був збудований у 1939 році;
свідоцтво про право власності видано
на ОСОБА_6 у 1989 році. У матеріалах справ
відсутні докази того, що ОСОБА_3 приймав
участь у створенні цього майна. Підстав
вважати, що він став співвласником
немає. Крім того, ОСОБА_6 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 і судом вірно визначено, що
Цивільним Кодесом України від 18.07.1963
(ст. ст. 529, 530) встановлено тільки дві
черги спадкоємців за законом і
можливості зміни черговості за
рішенням суду передбачено не було.

Інші доводи апеляційної скарги
правильності висновків суду першої
інстанції не спростовують, тому,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу належить відхилити, а рішення
суду - залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 209, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
представника ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Рогатинського районного суду
Івано-Франківської області від 29
серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий
А.Ю. Малєєв

Судді:
В.Д. Фединяк

В.М.
Васильковський