У х в а л а

іменем україни

6 серпня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дьоміної О.О.,суддів:
Парінової І.К., Ступак О.В., розглянувши
в попередньому судовому засіданні
справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
з управління активами «ІЗІ ЛАЙФ» до
ОСОБА_4, третя особа: Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Промінвестекскавація», за касаційною
скаргою Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія з
управління активами «ІЗІ ЛАЙФ» на
рішення Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 24 грудня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Запорізької
області від 9 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Компанія з
управління активами «ІЗІ ЛАЙФ» (далі -
ТОВ «КУА «ІЗІ ЛАЙФ») звернулося до суду
з позовом про стягнення з ОСОБА_4 30 651
277,89 грн заборгованості за кредитним
договором.

Рішенням Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 24 грудня 2013 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Запорізької області
від 9 квітня 2014 року, в задоволенні
позову відмовлено.

Не погодившись із вищезазначеними
судовими рішеннями, ТОВ «КУА «ІЗІ ЛАЙФ»
звернулося до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ з касаційною
скаргою, в якій просило скасувати
оскаржувані судові рішення та передати
справу на новий розгляд до суду першої
інстанції, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
таких підстав.

Підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права (норма частини 2
статті 324 ЦПК України).

Положеннями частини 1 статті 335 ЦПК
України передбачено, що під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Згідно з частиною 1 статті 553 ЦК України
за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Відповідно до частини 4 статті 559 ЦК
України порука припиняється після
закінчення строку, встановленого в
договорі поруки. У разі, якщо такий
строк не встановлено, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції, з яким погодився
апеляційний суд, правильно вважав, що
кредитором пропущено шестимісячний
строк пред'явлення вимоги до
поручителя, відтак обґрунтовано
виходив із того, що порука припинилася.

Висновок суду про припинення поруки на
підставі частини 1 статті 559 ЦК України
є хибним, адже поручитель як директор
ТОВ «Промінвестекскавація» був
обізнаний з усіма змінами, які
вносилися до кредитного договору.
Разом із цим він не впливає на
законність рішення суду та не тягне
його скасування, так як порука
припинилася на підставі частини 4
статті 559 ЦК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують та не
дають підстав для висновку про
неправильне застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального права і порушення норм
процесуального права, яке призвело або
могло призвести до неправильного
вирішення справи.

Керуючись частиною 3 статті 332 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Компанія
з управління активами «ІЗІ ЛАЙФ»
відхилити.

Рішення Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 24 грудня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду Запорізької
області від 9 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий О.О. Дьоміна Судді:І.К.
Парінова О.В. Ступак