Справа №612/438/14-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 жовтня 2014 року
Близнюківський районний суд
Харківської області у складі:
головуючого судді Мороза О.І., за участю
секретаря Коняєвої Н.Ю., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням, зняття із реєстраційного
обліку, треті особи: ОСОБА_3,
Близнюківський районний сектор
Головного управління державної
міграційної служби України у
Харківській області, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування жилим
приміщенням у зв'язку з відсутністю в
ньому понад шість місяців, зняття із
реєстраційного обліку та стягнення на
її користь судових витрат в розмірі 243
грн. 60 коп., посилаючись на наступне.
На підставі рішення Близнюківського
районного суду Харківської області від
27 квітня 1979 року за ОСОБА_1 визнано
право власності на ? частину житлового
будинку, який знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1. Власником ? частини цього ж
житлового будинку є ОСОБА_4, який 28
травня 1986 року подарував належну йому ??
частину житлового будинку їх сину
Вона належним чином зареєструвала
право власності на належну їй частину
житлового будинку. ОСОБА_3 - не
зареєстрував право власності, тому за
даними архівних реєстраційних
матеріалів по Близнюківському ДКМПТІ
право власності залишилось
зареєстрованим за ОСОБА_4
ОСОБА_2, її онук, звернувся до неї з
проханням зареєструвати його в її
домоволодінні, на що вона погодилась.
Відповідач по справі ОСОБА_2
зареєстрований у житловому будинку з
23.12.2005 року, але не проживає в ньому з 01
січня 2006 року і у житловому будинку не
Їй відомо, що у 2006 році ОСОБА_2 виїхав до
м. Бєлгород Російської Федерації, де
постійно проживає, його адреса їй не
відома. Вона неодноразово зверталася
через рідних до ОСОБА_2 з проханням
добровільно знятися з реєстраційного
обліку, на що останній ніяк не реагував.
В зв'язку з тим, що вона не може оформити
субсидію на сплату комунальних послуг,
тому і просить суд позов задовольнити.
Сторони та треті особи належним чином
та своєчасно повідомлялися про дату,
час та місце розгляду справи але у
судове засідання не з'явилися.
Від позивача надійшла письмова заява
про розгляд справи у її відсутність.
Просить у разі неявки відповідача
винести заочне рішення(а.с.40).
Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності.
Від відповідача до суду заперечень
проти позову, клопотань, заяв тощо не
Згідно ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та
інші особи, які беруть участь у справі,
зобов'язані повідомляти суд про
причину неявки у судове засідання. У
разі неповідомлення суду про причини
неявки вважається, що сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, не
з'явилися в судове засідання без
Відповідно до ч.5 ст.74, ст.77 ЦПК України,
суд вважає судову повістку
відповідачу врученою належним чином,
а його неявку в судове засідання такою
що не має поважних причин.
Суд, з урахуванням відповідної
письмової заяви позивача, ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ч.4 ст. 169,
ст.ст. 224-226 ЦПК України.

Всебічно, повно, об'єктивно та
безпосередньо дослідивши наявні у
справі докази у їх сукупності, які є
належними, допустимими і достовірними,
суд приходить до висновку про
необхідність у задоволенні позову,
виходячи із наступного.

На підставі рішення Близнюківського
районного суду Харківської області від
27 квітня 1979 року за ОСОБА_1 визнано
право власності на ? частину житлового
будинку, який знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, про що свідчить фотокопія
цього рішення (а.с.5).

Власником ? частини цього ж житлового
будинку є ОСОБА_4, який 28 травня 1986 року
подарував належну йому ? частину
житлового будинку сину ОСОБА_3 (а.с.6-7).

Відповідно до технічного паспорту на
житловий будинок індивідуального
житлового фонду, складеного на 10.07.1991
року, право власності на ? частину
житлового будинку зареєстровано за
ОСОБА_1 (а.с. 8-9).

Із листа Близнюківського ДКМПТІ №95 від
28.05.2014 року вбачається, що за даними
архівних реєстраційних матеріалів по
Близнюківському ДК МПТІ станом на
31.12.2012 року (з 01.01.2013 року до
теперішнього часу дані відсутні) право
власності на житловий будинок за
адресою АДРЕСА_1 зареєстровано: ? частка
за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про
право власності, виданого
Близнюківською селищною радою 06.02.1979
року та ? частка за ОСОБА_1 на підставі
рішення народного суду
Близнюківського району від 27.04.1979 року
(а.с. 12).

Відповідно до домової книги для
прописки громадян, які мешкають в
будинку АДРЕСА_1 Близнюківського РВВС,
ОСОБА_2 значиться зареєстрованим з
23.12.2005 року (а.с.10-11).

Відповідно до Актів обстеження
матеріально-побутових умов від 31.01.2014
року, 25.03.2014 року, 30.05.2014 року, 02.06.2014 року
комісією у складі депутата
Близнюківської селищної ради ОСОБА_5 та
сусідів ОСОБА_6 і ОСОБА_7 обстежено
умови життя ОСОБА_1, що проживає в
АДРЕСА_1. В результаті обстеження
встановлено, що онук ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, не проживає з 01 січня 2006
року (а.с.13-16).

Згідно ст.319 ЦК України власник володіє,
користується та розпоряджається своїм

майном на власний розсуд. Власник має
право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.
Усім власникам забезпечуються рівні
умови здійснення своїх прав.

Згідно ст.321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Оскільки ОСОБА_1 є власником
зазначеного вище майна, вона має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні права користування та
розпорядження своїм майном в тому
числі і у спосіб нею обраний.

Відповідно до 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» від 11
грудня 2003року зняття з реєстрації
місця проживання здійснюється
протягом семи днів на підставі заяви
особи, запиту органу реєстрації за
новим місцем проживання особи,
остаточного рішення суду про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою,
свідоцтва про смерть.

Тобто на підставі вказаної норми,
зняття з реєстрації місця проживання
може бути здійснено на підставі
рішення суду виключно про:

1) позбавлення права власності на
житлове приміщення;

2) позбавлення права користування
житловим приміщенням;

3) визнання особи безвісно відсутньою;

4) оголошення фізичної особи померлою.

Закон України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» від 11 грудня 2003р.
є спеціальним нормативно-правовим
актом, який регулює правовідносини,
пов'язані із зняттям з реєстрації місця
проживання, та положення ст. 7 цього
Закону підлягають застосуванню до усіх
правовідносин виникнення, зміна чи
припинення яких пов'язані з юридичним
фактом зняття з реєстрації місця
проживання.

Тому, у разі будь-яких обмежень у
здійсненні права користування та
розпорядження своїм майном, власник
має право вимагати усунення
відповідних перешкод, зокрема, шляхом
зняття особи з реєстрації місця
проживання, пред'явивши разом з тим
одну із вимог які зазначені вище.

Позивачем як раз і пред'явлена
вимога про позбавлення відповідача
права користування належним їй на
праві власності житловим житловим
приміщенням.

Суд враховує, що відповідно до ст. 7
Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні», питання про
зняття з реєстрації особи за місцем
проживання взаємопов'язане і залежать
від вирішення питання про житлові
права особи, які регулюються нормами
житлового і цивільного законодавства
(ст.ст. 71, 72, 116, 156 Житлового кодексу
України; ст. 405 ЦК України).

Таким чином, вирішення питання про
зняття з реєстраційного обліку можливе
у разі вирішення у встановленому
законом порядку, з дотриманням
положень ст. 11 ЦПК України, питання про
наявність чи відсутність у особи
житлових прав і є належним способом
захисту.

Конституція України у ст.47
проголошує, що кожен має право на житло.
Держава гарантує не тільки свободу
його придбання, але й можливість
стабільного користування житлом, його
недоторканість, а також недопущення
примусового позбавлення житла, не
інакше, як на підставі закону і за
рішенням суду.

Реалізація встановлених
конституційних гарантій, поряд з
іншими, відображається в збереженні
житла за його власниками без обмежень,
та в гарантії збереження житла в
державному та комунальну житлову фонді
за тимчасово відсутніми громадянами
протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР),
членів сім'ї власника жилого
приміщення протягом року (ст. 405 ЦК
України). Не проживання у жилому
приміщенні понад встановлений строк
без поважних причин, дають підстави для
визнання цих осіб в судовому порядку
такими, що втратили права
користування ним (ст. 72 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК
України).

Відповідно до ст. 88 ЦПК України із
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню понесені нею і
належним чином підтверджені витрати по
сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 71, 72 ЖК УРСР, ст.ст.
319,321,391,405 ЦК України, ст. 7 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні», ст. 10, 11, 209, 212, 214-215, 224-226 ЦПК
України, суд, -

В И Р
І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням,
зняття із реєстраційного обліку,
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 таким, що
втратив право користування житловим
будинком за адресою: АДРЕСА_1 та
підлягає зняттю з реєстрації за цією
адресою.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 на
користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
понесені нею витрати по сплаті
судового збору сумі 243 (двісті сорок
три) гривни 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Близнюківський районний суд
Харківської області шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

У разі подання відповідачем заяви
про перегляд заочного рішення і
залишення її без задоволення, рішення
може бути оскаржене ним в
вищезазначеному порядку при цьому
строк на апеляційне скарження рішення
починається з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Суддя
О.І. Мороз

17 жовтня 2014 року