Справа № 487/6304/14-ц
Провадження № 2/487/2331/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2014 року Заводський районний
суд м.Миколаєва у складі: головуючого
судді - Андрощука В.В., при секретарі -
Забродській Г.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

20.06.2014р ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу.

У позовній заяві ОСОБА_1
вказала, що шлюб з відповідачем був
зареєстрований 11.10.2003 року. Свої вимоги
розірвання шлюбу мотивувала тим, що у
сім'ї виникли суперечки, ускладнилися
взаємовідносини, втрачені один до
одного почуття любові,
взаєморозуміння, із-за суттєвих
розбіжностей у поглядах на життя,
несумісності характерів. Подальше
збереження шлюбу неможливе, примирення
теж, у зв'язку з чим позивач звернулась
до суду з позовом.

У судове засідання позивач не
з'явилась, надала суду заяву з
проханням розглянути справу у її
відсутності, позовні вимоги підтримує
у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, надав суду заяву з проханням
розглянути справу у його відсутності,
проти розірвання шлюбу з ОСОБА_1 не
заперечує.

Судом встановлено, що сторони
знаходяться у зареєстрованому шлюбі з
11.10.2003 року. Від шлюбу мають дитину:
доньку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 Сторони з
листопада 2013р. припинили шлюбні
відносини.

Відповідно до ст.ст. 110-112
Сімейного кодексу України позов про
розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя. Суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам
дитини, що має істотне значення.

Відповідно до ст.109 СК України шлюб
розривається судом, якщо буде
встановлено, що заява про розірвання
шлюбу відповідає дійсній волі дружини
та чоловіка і що після розірвання шлюбу
не будуть порушені їх права, а також
права їх дітей.

Приймаючи до уваги, що позивач
наполягає на розірванні шлюбу, а
відповідач дає згоду на розірвання
шлюбу, суд вважає що причини, що
спонукають позивача наполягати на
розірванні шлюбу, є обґрунтованими і
подальше спільне життя подружжя та
збереження шлюбу суперечило б
інтересам сторін, що має істотне
значення, в наслідок чого позов
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу
України, особа, яка змінила своє
прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,
має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.
Оскільки позивачка ОСОБА_1 при
реєстрації шлюбу змінила прізвище,
вона має право відновити своє дошлюбне
прізвище.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10,11,13,212-215 ЦПК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 і
ОСОБА_2, 11 жовтня 2003 року у Міському
відділі державної реєстрації актів
цивільного стану Миколаївського
міського управління юстиції, актовий
запис № 1380 - розірвати.

Після розірвання шлюбу відновити
ОСОБА_1 її дошлюбне прізвище - «ОСОБА_1».

На рішення може бути подана апеляційна
скарга в апеляційний суд Миколаївської
області через Заводський районний суд
м. Миколаєва в порядку, передбаченому
ст.ст. 294, 295 ЦПК України.

СУДДЯ
В.В.АНДРОЩУК