Справа № 2-3374/12 Головуючий у І
інстанції Коцюрба М.П.Провадження №
22-ц/780/4841/14 Доповідач у 2 інстанції
ФінагєєвКатегорія 47
РІШЕННЯ

Іменем України

07 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого судді Фінагєєва В.О.,

суддів Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,

за участю секретаря Бевзюк М.М.

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 07
липня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна в
натурі, -

В С Т А Н О В И Л А:

У серпні 2012 року позивач звернувся до
суду з позовом про поділ майна в натурі.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
згідно рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 5
квітня 2012 року за ОСОБА_2 визнано право
власності на 1/2 житлового будинку, який
розташований по АДРЕСА_1; 1/2 земельної
ділянки площею 0,1330 га, яка розташована
по АДРЕСА_1 та визнано за ОСОБА_1 право
власності на 1/2 житлового будинку, який
розташований за зазначеною вище
адресою та на ? земельної ділянки
площею 0,1330 га. З метою реєстрації права
власності позивач звернувся до БТІ
Києво-Святошинського району для
проведення реєстраційних дій. Для
проведення реєстрації необхідно
провести інвентаризацію будинку.
Однак, відповідач відмовляється
допускати до будинку представника БТІ,
що позбавляє позивача права
зареєструвати його частину
домоволодіння. Позивач пропонував
відповідачеві в добровільному порядку
визначити порядок користування
будинком та земельною ділянкою або
укласти договір про поділ
домоволодіння, але його пропозиції
залишаються без відповіді, а тому
просив суд поділити майно в натурі.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 07
липня 2014 року позовні вимоги
задоволені повністю.

Виділено в натурі ОСОБА_2 1/2 частини
житлового будинку та надвірних
будівель і споруд, а саме: коридор,
частина приміщення 1 площею 3,9 м2,
вартістю 16719 грн., житлову, частину
приміщення 2 площею 15,75 м2, вартістю 67518
грн., кухня 4 площею 11,3 м2, вартістю 48442
грн., тамбур I площею 5,7 м2, вартістю 6356
грн., хол, частину приміщення 5 площею 2,0
м2, вартістю 8574 грн., житлову кімнату 6
площею 15,3 м2, вартістю 65589 грн., житлову
кімнату 7 площею 14,2 м2, вартістю 60874 грн.,
погріб вартістю 45329 грн., ганок вартістю
2461 грн., всього по житловому будинку:
площею 62,45 м2, вартістю 321862 грн.,
господарські будівлі і споруди: гараж В
вартістю 50395 грн., сарай Г вартістю 26255
грн., вбиральня Д вартістю 3041 грн., сарай
Е вартістю 4112 грн., колодязь І вартістю
19921 грн., колодязь інженерних мереж ІІ
вартістю 2958 грн., 1/2 частини огорожі
вартістю 5971 грн., всього по
домоволодінню вартість 434515 грн.

Виділено в натурі ОСОБА_1 1/2 частини
житлового будинку та надвірних
будівель і споруд, а саме: коридор,
частина приміщення 1 площею 12,5 м2,
вартістю 53586 грн., житлову, частину
приміщення 2 площею 15,85 м2, вартістю 63660
грн., санвузол 3 площею 7,0 м2, вартістю 30008
грн., хол, частину приміщення 5 площею 22,5
м2, вартістю 96454 грн., житлову кімнату 8
площею 14,4 м2, вартістю 61731 грн., всього по
житловому будинку: площею 71,28 м2,
вартістю 305439 грн., господарські будівлі
і споруди: літню кухню Б вартістю 67175
грн., погріб під будівлею Під Б вартістю
46589 грн., ворота з хвірткою 7621 грн., 1/2
частину огорожі вартістю 59871 грн.
всього по домоволодінню вартість 432795
грн.

Переобладнання по житловому будинку
покладено на ОСОБА_2, а саме: влаштувати
перегородки в приміщеннях 1, 2, 5, як
зображено на схемі в додатку 2 до
висновку; влаштувати дверний проріз в
приміщення 1, з облаштуванням входу в
будинок (подвійні двері); в приміщенні 1
обладнати кухню; влаштувати 2 дверні
прорізи між приміщеннями 1 та 2; на
другому поверсі закласти проріз між
приміщеннями 5 та 7 та влаштувати проріз
між приміщеннями 6 та 7; в частині
будинку, яка виділяється ОСОБА_2
влаштувати вбудовані або прибудовані
внутрішньоквартирні сходи.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 860
грн. різницю в ідеальних частках.

Виділено в користування ОСОБА_2 1/2
частку земельної ділянки площею 677,5
кв.м. по АДРЕСА_1, в тому числі - 10,0 кв.м -
ділянку спільного користування,
необхідну співвласникам для проходу по
ділянці.

Виділено в користування ОСОБА_1 1/2
частку земельної ділянки площею 677,5
кв.м. по АДРЕСА_1, в тому числі - 10,0 кв.м -
ділянку спільного користування,
необхідну співвласникам для проходу по
ділянці.

При цьому лінії розділу проходять
таким чином: від точки А1, яка
розташована на межі ділянки по вул.
Червоноармійській на відстані в місці
сполучення господарських споруд Б і В,
вздовж лінії розділу між цими
спорудами, та далі +1,0м - в точку А2; від
точки А2 паралельно стіні
господарських споруд 11,23 м. в точку А3;
від точки АЗ паралельно бокові стіні
будинку 1,4м в точку А4; від точки А4
паралельно стіні будинку 7,46 м в точку
А5; від точки А5 перпендикулярно стіні
будинку в точку А6, розташовану на стіні
будинку на відстані 4,0м від рогу
будинку; від точки А6 по лінії розділу
будинку м в точку А7; від точки А7
перпендикулярно від стіни будинку 2,00м
в точку А8; від точки А8 паралельно стіні
будинку 17,58м в точку А9; від точки А9 в
точку А10, розташовану на тильній межі
домоволодіння на відстані 11,63м від межі
з домоволодінням НОМЕР_1.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
вартість проведеної експертизи 5296
грн.32 коп. та судовий збір в розмірі 3219
грн. 00 коп.

В апеляційній скарзі відповідач
ставить питання про скасування рішення
суду першої інстанції через порушення
норм матеріального права, неповного
з'ясування судом, що мають значення для
справи, невідповідності висновків суду
обставинам справи. В обґрунтування
доводів апеляційної скарги зазначає,
що суд першої інстанції не взяв до
уваги положення ст. 152 ЖК України та
вирішив спір без наявності дозволу
виконавчого комітету місцевої ради на
здійснення переобладнань і
перепланування жилого будинку. Також
судом при вирішенні даного спору
неправомірно застосовані положення ст.
364 ЦК України. Крім того, поза увагою
суду залишилась не дослідженою та
обставина, що розподіл житлового
будинку в варіантах запропонованих
експертом не може бути проведений
внаслідок поганого технічного стану
будинку.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу
задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються,
як на підставу своїх вимог і
заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Судом встановлено, що згідно рішення
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 05.04.2012 року за
ОСОБА_2 визнано право власності на 1/2
житлового будинку, який розташований
по АДРЕСА_1; 1/2 земельної ділянки площею
0,1330 га, яка розташована по АДРЕСА_1. За
ОСОБА_1 визнано право власності на 1/2
житлового будинку, який розташований
по АДРЕСА_1; 1/2 земельної ділянки площею
0,1330 га, яка розташована по АДРЕСА_1.
Зазначене рішення набрало законної
сили.

Правовий режим спільної часткової
власності визначається гл. 26 ЦК України
з урахуванням інтересів усіх її
учасників. Володіння, користування і
розпорядження частковою власністю
здійснюється за згодою всіх
співвласників, а за відсутності згоди
спір вирішується судом.

За змістом ст. 367 ЦК України майно, що є у
спільній частковій власності, може
бути поділене в натурі між
співвласниками за домовленістю між
ними. У разі поділу спільного майна між
співвласниками право спільної
часткової власності на нього
припиняється.

Поділ будинку в натурі можливий, якщо
кожній із сторін може бути виділено
ізольовані жилі та підсобні приміщення
з самостійними виходами, які
відповідають їх часткам в спільній
частковій власності.

Виділ також можливий при наявності
технічної можливості переобладнати
приміщення в ізольовані квартири.

Переобладнання і перепланування
жилого будинку (квартири), що належить
громадянинові на праві приватної
власності, провадяться з дозволу
виконавчого комітету місцевої Ради
народних депутатів (ст. 152 ЖК України).

У п.7 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 4 жовтня 1991 року №7 «Про
практику застосування судами
законодавства, що регулює право
приватної власності громадян на жилий
будинок» судам роз'яснено, що в спорах
про поділ будинку в натурі учасникам
спільної часткової власності на
будинок може бути виділено
відокремлену частину будинку, яка
відповідає розміру їх часток у праві
власності. У тих випадках, коли для
поділу необхідне переобладнання та
перепланування будинку, він
проводиться при наявності дозволу на
це виконкому місцевої ради(ст. 152 ЖК
УРСР)

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції на вказані вимоги закону не
звернув, пославшись на вказаний пункт
постанови Пленуму Верховного Суду
України, не врахував, що при поділі
житлового будинку в натурі у разі
необхідності його переобладнання та
перепланування, необхідний дозвіл
виконкому місцевої ради, який має бути
отриманий до винесення судом рішення,
що є обов'язковою умовою згідно з
вимогами ст. 152 ЖК УРСР.

Крім того, до ухвалення рішення в
матеріалах справи повинні бути надані
відповідні висновки: технічний
висновок про відповідність
перепланування будівельних нормам і
правилам, висновок про відповідність
перепланування
санітарно-епідеміологічним вимогам,
пропонованим до будинків і приміщень, і
правилам пожежної безпеки. Залежно від
обставин справи підлягають поданню
висновки й інших служб, зокрема
погодження для встановлення
відокремленого газо-,водо- та
енергопостачання.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
взяв за основу для поділу будинку
варіант № 2 висновку експертизи, який
передбачає переобладнання будинку та
для проведення якого потрібен дозвіл
виконавчого комітету місцевої ради,
однак не врахував, що такого дозволу
позивачем не надано, що фактично є
підставою до відмови в задоволенні
позову.

Отже висновки суду не відповідають
фактичним обставинам справи та не
ґрунтуються на наявних у справі
доказах, що у відповідності до вимог ст.
309 ЦПК України є підставою до
скасування рішення суду з ухваленням
нового рішення по суті позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 303, 307, 309 ЦПК України, колегія
суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 07
липня 2014 року скасувати та ухвалити
нове рішення, яким у задоволенні позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна в
натурі відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:
Фінагєєв В.О.

Судді:
Кашперська Т.Ц.

Яворський М.А.