АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №22-ц/790/5739/14
Головуючий 1-ї інстанції - Задорожний
Доповідач - Довгаль А.П.
Категорія: право власності
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 року
судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

головуючого - судді Довгаль А.П.

суддів - Коваленко І.П., Сащенко
І.С.,

при секретарі - Щегельському Д.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові в приміщенні
суду апеляційну скаргу Реєстраційної
служби Харківського міського
управління юстиції на рішення
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 05 травня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
припинення права на частку в спільному
майні та визнання права власності та за
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про визнання порядку
користування квартирою, -

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2
звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3,
уточнив його при розгляді справи, в
якому просили: 1.припинити право
власності за ОСОБА_2 на 1/3 частку
квартири АДРЕСА_8 в м. Харкові,
загальною площею 50,6кв.м, яка належить
йому на підставі свідоцтва про право
власності на житло від 04 червня 1996 року;
2.визнати право власності на 2/3 частки
цієї квартири за ОСОБА_1 (після
реєстрації шлюбу та зміни прізвища на -
ОСОБА_1; 3.визнати за ОСОБА_1 (ОСОБА_1.)
право на індивідуальне користування 2/3
частиною спірної квартири, а саме на
житлову кімнату літ. « 2», площею 15,1кв.м,
вбудовану шафу літ. « 4», площею 0,9кв.м;
балкон, площею 1,2кв.м. У спільне
користування співвласників квартири
залишити: коридор літ. « 1», площею
4,9кв.м, коридор літ. « 3», площею 3,0кв.м,
кухню літ. « 6», площею 7,8кв.м, ванну
кімнату літ. « 7», площею 3,1кв.м,
вбиральню літ. « 8», площею 1,4кв.м.
4.припинити право користування
приміщеннями в квартирі АДРЕСА_1 за
ОСОБА_3, а саме на - житлову кімнату літ.
« 2», площею 15,1кв.м, вбудовану шафу літ. «
4», площею 0,9кв.м. балкон, площею 1,2кв.м.;
5.зобов'язати КП «Жилкомсервіс»
розділити особистий рахунок НОМЕР_1 на
квартиру АДРЕСА_2 між співвласниками
ОСОБА_1 (ОСОБА_1.) та ОСОБА_3, надавши
кожному окремий особистий рахунок для
оплати комунальних платежів та уклавши
з кожним договір найму квартири;
6.вселити ОСОБА_1 (ОСОБА_1.) на 2/3 частки
квартири АДРЕСА_2 з урахуванням права
користування квартирою між
співвласниками; 7.зобов'язати
співвласника ОСОБА_3 не чинити
перешкоди у користуванні спірною
квартирою, надавши вільний доступ та
передавши ключі від вхідних дверей;
8.зобов'язати Реєстраційну службу
Харківського міського управління
юстиції зареєструвати у Єдиному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
та їх обтяжень право власності на 2/3
частки квартири АДРЕСА_2 за ОСОБА_1
(ОСОБА_1); 9. стягнути з відповідача на їх
користь судові витрати.

Заявлені вимоги мотивовані тим, що
сторони - позивач ОСОБА_1 та відповідач
за первісним позовом ОСОБА_3 з 04 квітня
1981року перебували в зареєстрованому
шлюбі, від якого мають повнолітнього
сина - ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_2.н. Під час
подружнього життя ними була
приватизована квартира АДРЕСА_6 м.
Харкові. Вказана квартира належить їм
трьом на праві спільної сумісної
власності. У подальшому всі вони
виїхали мешкати до Німеччини, де
29.09.2011року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3
було розірвано. Її колишній чоловік не
бажає поділити мирним шляхом належне
їм на праві власності нерухоме майно -
спірну квартиру. Домовитися з колишнім
чоловіком про розподіл квартири між
усіма співвласниками в добровільному
порядку також не вдається можливим.
Останнім часом між позивачами та
відповідачем склалися вкрай неприємні
стосунки, які не передбачають вільного
володіння, користування та
розпорядження кожним своєю частиною
квартири. Їхній син ОСОБА_2 зараз
мешкає разом з нею і знаходиться на її
утриманні. При приїзді до України вони
не мають можливості потрапити до своєї
квартири, оскільки в ній знаходяться
сторонні особи, які фактично
проживають в ній лише за згодою
відповідача ОСОБА_3, який квартирою не
користується та використовує їх
спільне сумісне майно не за
призначенням. По приїзду до м. Харкова
позивач ОСОБА_1 мешкає у своєї матері.
Користуватися спірною квартирою її син
ОСОБА_2 не може за тих же обставин. У
зв'язку з чим, вони вимушені за захистом
порушеного права власників звернутися
до суду з цим позовом.

У січні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із зустрічною позовною заявою до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, в якому просив: 1.визнати
за ним право власності на 1/3 частини
квартири АДРЕСА_6 в м. Харкові;
2.визначити порядок користування цією
квартирою між співвласниками,
виділивши йому у користування житлову
кімнату, площею 13,2кв.м, а відповідачам
житлову кімнату, площею 15,1кв.м, в якій
мається балкон, площею 4,0кв.м, інші
службові приміщення - кухню, коридор,
ванну кімнату, туалет, вбудовану шафу
залишити в загальному користуванні
співвласників; 3.понесені судові
витрати стягнути з відповідачів на
його користь.

На обґрунтування доводів зустрічного
позову зазначає, що на підставі
свідоцтва про право власності на житло,
виданого 04 червня 1996 року Харківським
міським центром приватизації
державного житлового фонду, йому -
ОСОБА_3 та відповідачам ОСОБА_1 і ОСОБА_2
на праві спільної сумісної власності
належить квартира АДРЕСА_6 м. Харкові.
Спірна квартира є ізольованої,
складається з двох кімнат, житловою
площею 28,3кв.м, загальною площею 50,6кв.м.
У квартирі маються дві окремі кімнати
площею 13,2кв.м та 15,1кв.м., з останньої
кімнати є вихід на балкон, площею 4,0кв.м.
У квартирі є кухня площею 7,8кв.м,
коридор площею 7,9кв.м, ванна кімната,
туалет, вбудована шафа. Відповідачі за
зустрічним позовом з 2001 року в спірній
квартирі не мешкають, квартирою не
цікавляться, виїхали на постійне
проживання в іншу країну, де мають
житло. Маючи формальне право на частину
спірної квартири, відповідачі з 2001 року
не приймали ніякої участі в її
утриманні, в тому числі по сплаті
коштів на комунальні послуги та
ремонтні роботи. Добровільно визначити
розмір часток у спірній квартирі
відповідачі не бажають, у зв'язку з чим
він вимушений з цими вимогами
звернутися до суду.

У судове засідання суду першої
інстанції представник позивачів
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_5 не з'явилась,
але надала заяву, в якій просила позов
її довірителів задовольнити в повному
обсязі, частково визнала вимоги
зустрічні позову, та просила
розглядати справу за її відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_6 не з'явилася, про час і місце
розгляду справи повідомлялася в
установленому законом порядку, про
причини неявки суд не повідомила.

Рішенням Дзержинського районного суду
м. Харкова від 05 травня 2014 року позовні
вимоги за первісним та зустрічним
позовами - задоволено частково.

Припинено право власності за ОСОБА_2 на
1/3 частку квартири АДРЕСА_6 в м. Харкові.

Визнано право власності на 2/3 частини
квартири АДРЕСА_3 за ОСОБА_1 (ОСОБА_1.).

Визнано право власності на 1/3 частину
квартири АДРЕСА_4 за ОСОБА_3, з
виділенням йому в користування житлову
кімнату літ. « 5», площею 13,2кв.м.

У спільне користування співвласників
виділені: коридор « 1», площею 4,9кв.м.;
коридор « 3», площею 3,0кв.м; кухня « 6»,
площею 7,8кв.м; ванна кімната « 7», площею
3,1кв.м; вбиральня « 8» площею 1,4кв.м.

Визнано за ОСОБА_1 (ОСОБА_1.) право на
індивідуальне користування 2/3 частини
квартири АДРЕСА_4 на наступні
приміщення: житлову кімнату « 2», площею
15,1кв.м; вбудовану шафу « 4», площею
0,9кв.м; балкон, площею 1,2кв.м.

У спільне користування співвласників
виділені: коридор « 1», площею 4,9кв.м;
коридор « 3», площею 3,0кв.м; кухня « 6»,
площею 7,8кв.м; ванна кімната «7», площею
3,1кв.м, вбиральня « 8», площею 1,4кв.м.

Припинено право ОСОБА_3 на користування
у квартирі АДРЕСА_5 житловою кімнатою «
2», площею 15,1кв.м, вбудованою шафою « 4»,
площею 0,9кв.м, балконом, площею 1,2кв.м.

Визначено розділити у КП
«Жилкомсервіс» особистий рахунок
(НОМЕР_2) на квартиру АДРЕСА_2
(Дзержинський район) між
співвласниками ОСОБА_1 (ОСОБА_1.) та
ОСОБА_3, надавши кожному окремий
особистий рахунок для оплати
комунальних платежів, уклавши з кожним
договір найму квартири.

Вселена ОСОБА_1 (ОСОБА_1.) на виділені їй
приміщення в квартирі АДРЕСА_6, з
урахуванням права користування
квартирою між співвласниками.

Співвласника ОСОБА_3 зобов'язано не
чинити перешкоди у користуванні
квартирою АДРЕСА_6 м. Харкові ОСОБА_1
(ОСОБА_1.) та надавати вільний доступ до
квартири, передавши ключі від вхідних
дверей.

Реєстраційну службу Харківського
міського управління юстиції
зобов'язано зареєструвати у Єдиному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
та їх обтяжень право власності на 2/3
частки квартири АДРЕСА_6 за ОСОБА_1
(ОСОБА_1.) та на 1/3 частину цієї квартири
за ОСОБА_3

В апеляційній скарзі Реєстраційна
служба Харківського міського
управління юстиції (далі - Реєстраційна
служба) просить рішення суду першої
інстанції в частині припису
Реєстраційній службі Харківського
міського управління юстиції
зареєструвати у Єдиному реєстрі
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень право власності на 2/3 частки
спірної квартири за ОСОБА_1 (ОСОБА_1.) та
на 1/3 частину цієї квартири за ОСОБА_3
скасувати, посилаючись на порушення
судом норм матеріального і
процесуального права, зокрема, що
стосуються підстав для зобов'язання їх
провести таку реєстрацію.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, що з'явилися, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
доводи, наведені в апеляційній скарзі,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до положень ч.1 ст.303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Оскільки рішення суду першої
інстанції оскаржується лише в частині
зобов'язання Реєстраційну службу
Харківського міського управління
юстиції провести за співвласниками
реєстрацію права спільної часткової
власності на спірну квартиру в Єдиному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
та їх обтяжень, тому в іншій частині це
рішення відповідно до положень ч.1 ст.303
ЦПК України колегією суддів не
переглядається.

Ухвалюючи рішення у вищезазначеній
частині, суд не звернув уваги, що
Реєстраційна служба не являється
самостійною юридичною особою, а є лише
структурним підрозділом Харківського
міського управління юстиції. Більш
того, як свідчать матеріали справи
Реєстраційна служба до участі у справі
в якості сторони - відповідача або
третьої особи не залучалася, тому
вирішувати будь-які питання, в тому
числі зобов'язувати її провести
відповідну реєстрацію речових прав у
суду не було.

Згідно ч.4 ст.9 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
державний реєстратор самостійно
приймає рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень або про
відмову в такій реєстрації.

Оскільки рішення суду в частині виділу
ідеальних часток із спільної сумісної
власності співвласників є підставою
для проведення відповідної реєстрації
права власності на нерухоме майно в
Державному реєстрі, тому вимоги про
зобов'язання Реєстраційну службу
провести таку реєстрацію є
передчасними. Отже, лише у випадку
відмови особа, якій відмовили в такій
реєстрації, вправі у визначеному
законом порядку її оскаржити.

З урахуванням того, що оскаржуване в
цій частині рішення є неправильним,
тому підлягає скасуванню, а рішення
суду першої інстанції зміні.

Відповідно до п.4) ч.1 ст.309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміні рішення є порушення
норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 307ч.1п.2), 309ч.1п.4), 313, 314ч.2,
316, 317, 319 ЦПК України колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Реєстраційної
служби Харківського міського
управління юстиції задовольнити.

Рішення Дзержинського районного суду
м. Харкова від 05 травня 2014 року змінити:
у частині припису реєстраційній службі
Харківського міського управління
юстиції зареєструвати у Єдиному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
та їх обтяжень право власності на 2/3
частки квартири за адресою: АДРЕСА_6, де
загальна площа становить 50,6кв.м за
ОСОБА_1 ( ОСОБА_1.),ІНФОРМАЦІЯ_1.н., та на 1/3
частки цієї квартири за ОСОБА_3
скасувати і ухвалити в цій частині нове
рішення, яким у задоволенні вказаних
позовних вимог ОСОБА_1, ОСОБА_2 -
відмовити.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -