ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2014 року Фастівський
міськрайонний суд Київської області в
складі:

головуючого судді Соловей Г.В.,

з участю секретаря Момот Л.С.,

за участю позивача ОСОБА_1,
представника позивача ОСОБА_2,
відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Фастів Київської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про стягнення пені за несплату
аліментів,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з
позовом до відповідача про стягнення
пені за несвоєчасну сплату аліментів,
псилаючись на те, що за рішенням
Фастівського міськрайонного суду від
11.12.2012 року стягнено з відповідача на її
користь аліменти в розмірі 1/4 частини
всіх видів заробітку відповідача,
щомісячно до досягнення нею
повноліття.

Виконавчий лист зі стягнення
аліментів знаходиться на виконанні
відділу державної виконавчої служби
Фастівського МРУЮ. Внаслідок
неналежної сплати відповідачем
аліментів виникла заборгованність за
період з 29.08.2013 року по 01.06.2014 року в сумі
6296,36 грн.

Просить суд стягнути з
відповідача на її користь
заборгованність та неустойку за
прострочення сплати аліментів в сумі
1707,93 грн.

В судовому засіданні позивач та
її представник позов підтримали та
зазначили, що заборгованість
утворилась по вині відповідача, яка
своєчасно не сплачувала аліменти, тому
відповідач повинен крім
заборгованності сплатити неустойку за
прострочення сплати аліментів.

Відповідач позовні вимоги не
визнала та зазначила, що на даний час
заборгованність по сплаті аліментів
погашена. За період який зазначає
позивачка вона не сплачувала аліменти
так, як перебувала в цей час на обліку в
центрі зайнятості і її дохід не
дозволяв вираховувати з неї аліменти
але після того, як вона влаштувалася на
роботу, погасила всю заборгованність.
Вважає, що невчасна сплата аліментів
виникла не по її вині. Просить суд в
задоволені позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін,
представника відділу ДВС, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
не підлягає до задоволення, виходячи з
наступного.

Рішенням Фастівського
міськрайонного суду Київської області
від 11 грудня 2012 року в справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів вирішено стягнути з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_1 аліменти на її
утримання в розмірі 1/4 частини з усіх
видів заробітку (доходу) щомісячно, але
не менше ніж 30% прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку і до її
повноліття щомісячно, починаючи з
02.10.2012 року. Рішення набрало законної
сили та видано виконавчий лист.

На час винесення вказаного
рішення відповідач - ОСОБА_3, працювала
на посаді інспектора з безпеки відділу
безпеки офісу (а.с.49) і виконавчий лист
було направлено за належністю до
відділу ДВС Печерського РУЮ у м.Києві
(а.с.46), який надійшов до відділу 11.09.2013
року і на підставі якого, Державним
виконавцем Литвиненко В.О. винесено
постанову про звернення стягнення на
заробітну плату боржника, яку
направлено для подальшого виконання за
місцем роботи боржника до ТОВ "Бінат
ЛТД" м.Київ, вул.Кіквідзе, 13 (а.с.47).

27.11.2013 року відповідача було
звільнено з ТОВ "Бінат ЛТД" за п.1 ст.36
КзпП України (а.с.49).

На підставі заяви про примусове
виконання рішення суду ОСОБА_1, від
10.02.2014 року державним виконавцем
Попікою А.С. відділу ДВС Фастівського
МРУЮ відкрито виконавче провадження ВП
№42052401 про стягнення з відповідача на
користь позивача аліменти (а.с.13).

Позивач зазначив в позовній
заяві, що відповідач має
заборгованність по сплаті аліментів за
період з 29.08.2013 року по 31.12.2013 рік в сумі 2
318 грн., але виходячі з наданих до суду
квитанцій відповідачем 28.11.2013 року
здійснено поштовий переказ на адресу
позивача в сумі 1270,50 грн., що відповідає
розміру аліментів за три місяці (а.с.27).

В подальшому в період з грудня 2013
року по травень 2014 року, як вбачається з
довідки №1164 від 21.07.2014 року, виданої
Фастівським міськрайонним центром
зайнятості, ОСОБА_3 перебувала на
обліку як безробітна з 03 грудня 2013 року
(а.с.25).

Виходячі із матеріалів справи,
позивачка просила суд стягнути із
відповідача неустойку у розмірі 1% від
суми несплачених аліментів за кожен
день прострочення заборгованості по
аліментах за період з 29 серпня 2013 року
по 01 травня 2014 року. Враховуючи
викладене суд вирішує спір відповідно
до ст.11 ЦПК України у межах заявлених
позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.196 Сімейного
кодексу України при виникненні
заборгованості з вини особи, яка
зобов'язана сплачувати аліменти за
рішенням суду, одержувач аліментів має
право на стягнення неустойки (пені) у
розмірі одного відсотка від суми
несплачених аліментів за кожен день
прострочення.

Як роз'яснив Пленум Верховного
суду України в п.22 Постанови № 3 від
15.05.2006 року «Про застосування судом
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ, щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
передбачена ст.196 СК України
відповідальність платника аліментів
за прострочення їх сплати у вигляді
неустойки (пені) настає лише за
наявності вини цієї особи.

Відповідачем зазначено, що
заборгованість по сплаті аліментів
виникла не по її винні так, як вона
перебувала за вказаний період на
обліку як безробітна і її дохід був
меншим чим можливо здійснювати
утримання але при можливості вона
сплатила заборгованість по вказаним
виплатам дані пояснення підтвердженні
письмовими доказами.

Згідно постанови державного
виконавця Ясінської А.О., відділу ДВС
Фастівського МРУЮ про закінчення
виконавчого провадження станом на
28.07.2014 року заборгованість по сплаті
аліментів відсутня провадження з
примусового виконання закрито (а.с.40).

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися
на припущеннях.

За таких обставин, суд, оцінюючи
зібрані у справі сукупні докази,
вважає, що позов безпідставний і
задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищенаведене та
керуючись ст.ст.3,10,11,60,61,212,215,218 ЦПК
України, на підставі ст.ст.180,196
Сімейного Кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволені позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про стягнення пені за несплату
аліментів відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Київської області через
Фастівський міськрайонний суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

СУДДЯ
Г.В.Соловей