АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц-791/2883/2014р.
Головуючий у 1-й інстанції
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року жовтня місяця 08 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області у складі:

Головуючого: Радченка С.В.

Суддів: Колісніченка А.Г., Капітан І.А.

при секретарі: Грицак А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Херсоні цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Дніпровського районного
суду м.Херсона від 22 серпня 2014 року в
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, ПАТ
«Страхова компанія «Країна», третя
особа: ОСОБА_3 про відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із зазначеним позовом,
посилаючись на ту обставину, що 08.09.2013
року об 11.30 год. в м.Херсоні на 3 км
автодороги с.Сонячне-с.Богданівка,
ОСОБА_1, керуючи автомобілем Форд-Сієра,
державний номер НОМЕР_1, не вибравши
безпечної швидкості руху та безпечної
дистанції, здійснив зіткнення з
автомобілем ВАЗ 21099, державний номер
НОМЕР_2, що знаходився під його
керуванням, внаслідок чого було
пошкоджено його автомобіль та йому
було завдано моральної шкоди, що
полягає у душевних стражданнях, яких
він зазнав у зв'язку з ушкодженням
автомобіля, втрати нормальних життєвих
зв'язків, фізичних незручностях та
психологічного дискомфорту. Просив
стягнути на його користь 15 000 грн. в
рахунок відшкодування спричиненої
йому моральної шкоди.

Рішенням Дніпровського районного суду
м.Херсона від 22 серпня 2014 року позов
ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 2500 грн. в
рахунок відшкодування моральної шкоди.
Стягнуто з ПАТ «Страхова компанія
«Країна» на користь ОСОБА_2 5000 грн. в
рахунок відшкодування моральної шкоди.
Вирішено питання про судові витрати. В
задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовлено за
необґрунтованістю.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати у повному
обсязі, ухвалити нове, яким в
задоволенні позову відмовити,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

В письмових запереченнях ОСОБА_2,
посилаючись на законність рішення суду
першої інстанції та безпідставність
доводів апеляційної скарги, просить
скаргу відхилити, а рішення суду
залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість
судового рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 08.09.2013 року об 11.30
год. в м.Херсоні на 3 км автодороги
с.Сонячне-с.Богданівка, ОСОБА_1, керуючи
автомобілем Форд-Сієра, державний
номер НОМЕР_1, не вибравши безпечної
швидкості руху та безпечної дистанції,
здійснив зіткнення з автомобілем ВАЗ
21099, державний номер НОМЕР_2, яким
керував ОСОБА_2, внаслідок чого
транспортні засоби отримали механічні
пошкодження. Постановою Дніпровського
районного суду м.Херсона від 11.10.2013 року
ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто
до адміністративної відповідальності
у вигляді штрафу (а.с.13).

На підставі ч.3 ст.61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням в адміністративній справі, не
доказуються при розгляді інших справ, у
яких беруть участь ті самі особи, щодо
яких встановлено ці обставини.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд виходив із відповідності розміру
відшкодування у сумі 7 500грн. душевним
стражданням позивача, яких він зазнав у
зв'язку з ушкодженням автомобіля,
порушенням нормальних життєвих
зв'язків. При цьому, пославшись на
положення статті 26-1 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», суд вирішив стягнути
моральну шкоду в межах ліміту,
встановленого страховим полісом, в
сумі 5000 з ПАТ «Страхова компанія
«Країна», з якою ОСОБА_1 уклав договір
обов'язкового страхування (а.с.38). Решта
коштів в сумі 2500 грн., згідно ст.1194 ЦК
України була стягнута з винної в ДТП
особи, а саме з ОСОБА_1

Проте, повністю погодитись з таким
висновком суду неможливо.

Відповідно до положень статті 26-1
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» страховиком
відшкодовується потерпілому - фізичній
особі, який зазнав ушкодження здоров'я
під час дорожньо-транспортної пригоди,
моральна шкода у розмірі 5 відсотків
страхової виплати за шкоду, заподіяну
здоров'ю.

З матеріалів цивільної справи та
оглянутої колегією суддів справи про
адміністративне правопорушення за
фактом вищевказаного ДТП, вбачається,
що позивач ОСОБА_2 не отримував
тілесних ушкоджень внаслідок ДТП, а
тому підстав для стягнення моральної
шкоди зі страхової компанії в даному
випадку не має, що суд першої інстанції
залишив поза увагою.

Крім того, із матеріалів справи
вбачається, що позивач пов'язує
спричинену моральну шкоду з душевними
стражданнями, яких він зазнав у зв'язку
з ушкодженням автомобіля, що змусило
його докладати додаткових зусиль для
організації свого життя, неможливістю
протягом тривалого часу користуватися
автомобілем, побоюванням щодо
майбутнього стану дружини та дітей, які
були учасниками пригоди.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, викладених у
п. 9 Постанови № 4 від 31.03.1995р. (з
послідуючими змінами) «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди», розмір
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди суд визначає залежно від
характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховується стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
зниження престижу, ділової репутації,
час та зусилля, необхідні для
відновлення попереднього стану. При
цьому суд має виходити із засад
розумності, виваженості та
справедливості.

Враховуючи наведені вище обставини та
вимоги цивільного законодавства, які
регулюють спірні правовідносини,
колегія суддів приходить до висновку,
що визначений судом розмір морального
відшкодування у сумі 7500грн. підлягає
зменшенню, оскільки позивачем не
надано належних доказів на
підтвердження майнових втрат у
визначеному ним розмірі, а наявність
інших обставин, на які він посилається,
не мають правового значення при
вирішенні спору в цій частині.

З урахуванням психічних страждань,
яких зазнав позивач внаслідок
пошкодження його автомобіля, зусиль,
необхідних для відновлення звичного
попереднього стану, та виходячи із
засад розумності, виваженості і
справедливості, колегія суддів вважає
за необхідне зменшити розмір такої
шкоди до 2 500грн., які повинні бути
стягнуті з відповідача ОСОБА_1, як
винної особи у вчиненні ДТП.

Враховуючи, що рішенням суду першої
інстанції з ОСОБА_1 стягнута саме така
сума в рахунок відшкодування моральної
шкоди, рішення в цій частині слід
залишити без змін та скасувати рішення
в частині стягнення моральної шкоди з
ПАТ «Страхова компанія «Країна» з
прийняттям нового рішення про відмову
в задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст.ст.23, 1167 ЦК України,
ст.ст.303, 307, 309, 316 ЦПК України, колегія
суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Дніпровського районного суду
м.Херсона від 22 серпня 2014 року в частині
стягнення на користь ОСОБА_2 моральної
шкоди та судового збору в сумі 37,50 грн. з
ПАТ «Страхова компанія «Країна»
скасувати та ухвалити в цій частині
нове рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Це ж рішення суду в частині стягнення з
ОСОБА_1 судового збору змінити,
зменшивши стягнуту суму пропорційно до
задоволених вимог з 37,50 грн. до 24,99 грн.

В іншій частині зазначене рішення суду
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і з цього ж
часу може бути оскаржене в касаційному
порядку протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: