справа № 462/3626/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року
м. Львів

Залізничний районний суд м. Львова в
складі:

головуючого - судді Галайко
Н.М.

при секретарі Фрейдун
А.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові справу за позовом
ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до
Міністерства оборони України про
відшкодування шкоди, завданої смертю
годувальника,

встановив:

Предсавник позивача - ОСОБА_2 подала до
суду позовну заяву, в якій просить
стягнути з Міністерства оборони
України на користь ОСОБА_1
відшкодування шкоди, заподіяної смертю
його сина, з урахуванням зміни розміру
мінімальної заробітної плати за період
з 01 січня 2006 року до 31 травня 2014 року у
сумі 60538 грн. 36 коп.; збільшити розмір
щомісячного відшкодування шкоди,
заподіяної смертю сина, присудженого
ОСОБА_1, рішенням Залізничного
районного суду м. Львова від 10.08.2007 року
з 443 гривень до 1624 грн. з урахуванням
збільшення розміру мінімальної
заробітної плати, починаючи з 01.06.2014
року.

В обґрунтування зазначених вимог
представник позивача покликається на
такі обставини:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, внаслідок
Скнилівської авіакатастрофи втратив
сина та невістку - ОСОБА_3 та ОСОБА_4.
ІНФОРМАЦІЯ_2 вони трагічно загинули
внаслідок падіння військового літака
Су-27 Уб бортовий номер 49 в натовп
глядачів під час демонстративних
польотів військових літаків в рамках
святкування 60-ї річниці 14-го
Авіаційного корпусу
Військово-повітряних сил Збройних сил
України на Аеродромі спільного
базування «Львів». Рішенням
Сихівського районного суду м. Львова
від 28 грудня 2005 року визнано право
позивача на відшкодування шкоди у
зв'язку зі смертю сина. Вищезгаданим
рішенням зобов'язано відповідача
виплатити ОСОБА_1 10632 грн. на
відшкодування шкоди, заподіяної смертю
сина за період з 01.01.2004 року до дня
ухвалення рішення, а також виплачувати
443 грн. щомісячно довічно. При визначені
розміру щомісячного відшкодування для
ОСОБА_1 Сихівський районний суд м.
Львова виходив з того, що ця сума
становить одну третю від доходу
потерпілого утриманців. З огляду на те,
що померлий мав дохід менше п'яти
мінімальних заробітних плат, у
розрахунку брався до уваги дохід
потерпілого у розмірі, що
прирівнювався до п'яти мінімальних
заробітних плат. З цього доходу
визначалася частка, яка припадала на
самого померлого, яка становила 1/ 5
оскільки на його утриманні знаходилося
ще 4 особи - малолітня дочка - ОСОБА_5 ,
дружина, яка здійснювала догляд за
малолітньою дочкою - ОСОБА_4 та батьки
пенсійного віку - ОСОБА_6 та ОСОБА_1.
Віднявши від доходу померлого частку,
яка припадала на нього - отримуємо
дохід потерпілого на утриманців. Цей
розмір відшкодування було присуджено
виходячи із розміру мінімальної
заробітної плати, яка була встановлена
станом на дату прийняття зазначеного
рішення суду. Проте, починаючи з 01.04.2007
року розмір мінімальної заробітної
плати збільшувався, що не
враховувалось при обчислення
відшкодування.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_2 позов підтримала,
покликаючись на мотиви такого, і
збільшила позовні вимоги та просила
стягнути з відповідача на користь
ОСОБА_1 64081 грн. 36 коп. відшкодування
шкоди, завданою смертю годувальника, за
період з 01.04.2007 року до 31.08.2014 року, та
збільшити розмір щомісячного
відшкодування шкоди, заподіяної смертю
сина, присудженого ОСОБА_1 рішенням
Сихівського районного суду м. Львова
від 28.12.2005 року, з 443 гривень до 1624 грн. з
урахуванням збільшення розміру
мінімальної заробітної плати,
починаючи з 01.07.2014 року.

Представник відповідача Зима Л.С. проти
задоволення позову заперечила у
зв'язку із безпідставністю заявлених
позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників
позивача та відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1197 ЦК України
розмір втраченого фізичною особою
внаслідок каліцтва або іншого
ушкодження здоров'я заробітку (доходу),
що підлягає відшкодуванню,
визначається у відсотках від
середнього місячного заробітку
(доходу), який потерпілий мав до
каліцтва або іншого ушкодження
здоров'я, з урахуванням ступеня втрати
потерпілим професійної
працездатності, а за її відсутності -
загальної працездатності.
Середньомісячний заробіток (дохід)
обчислюється за бажанням потерпілого
за дванадцять або за три останні
календарні місяці роботи, що
передували ушкодженню здоров'я або
втраті працездатності внаслідок
каліцтва або іншого ушкодження
здоров'я. Якщо середньомісячний
заробіток (дохід) потерпілого є меншим
від п'ятикратного розміру мінімальної
заробітної плати, розмір втраченого
заробітку (доходу) обчислюється
виходячи з п'ятикратного розміру
мінімальної заробітної плати.

Згідно з п.1 ч.1 ст.1200 ЦК України у разі
смерті потерпілого право на
відшкодування шкоди мають
непрацездатні особи, які були на його
утриманні або мали на день його смерті
право на одержання від нього утримання,
а також дитина потерпілого, народжена
після його смерті.

ІНФОРМАЦІЯ_2 на Скнилівському летовищі,
внаслідок падіння військового літака
СУ-27 загинув ОСОБА_3, що підтверджується
свідоцтвом про смерть від 28.07.2002 року
виданого Львівським обласним
управлінням юстиції, на утриманні
якого на момент смерті перебував
батько ОСОБА_1. Зазначені обставини
встановленні рішенням Сихівського
районного суду м. Львова від 28.12.2005 року
по справі за позовом ОСОБА_1 до
Міністерства оборони України про
відшкодування шкоди, завданої смертю
годувальника (справа №2-1923 2005р.), тому в
силу ст.61 ЦПК України не підлягають
доказуванню.

Відповідно до ч.2 ст.1208 ЦК України за
заявою потерпілого у разі збільшення
розміру мінімальної заробітної плати
розмір відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю, підлягає відповідному
збільшенню на підставі рішення суду.

Таким чином, законом передбачено право
потерпілого на перерахунок раніше
визначеного розміру відшкодування
йому шкоди, завданої ушкодженням
здоров'я або смертю.

Відповідно до рішення Сихівського
районного суду м. Львова від 28.12.2005 року
зобов'язано Міністерство оборони
України здійснювати щомісячні платежі
на користь ОСОБА_1 у розмірі 443 грн.
відшкодування шкоди, завданою смертю
годувальника-сина ОСОБА_3, та стягнути з
Міністерства оборони України на
користь ОСОБА_1 10632 грн. відшкодування
шкоди, завданої смертю сина ОСОБА_3 за
період з 01.01.2004 року по день
постановлення рішення (а.с.6-7). Таким
чином, дане рішення суду, відповідно до
якого ОСОБА_1 має право на одержання
щомісячного відшкодування шкоди,
завданої смертю батька у розмірі 1/5 від
п'ятикратного розміру мінімальної
заробітної плати, є преюдиційним.

За період з 01.04.2007 року до 30.06.2014 року
розмір мінімальної заробітної плати
збільшувався, що є загальновідомим
фактом, проте це не враховувалось при
обчисленні відшкодування. Згідно даних
поданого представником позивача
розрахунку (а.с.2-3), з врахуванням
уточненої остаточної суми
відшкодування, різниця між сумою, яка
мала бути виплачена позивачу в зв'язку
із збільшення розміру мінімальної
заробітної плати та сумою фактично
виплаченою за вищезазначений період
склала 64081,36 грн. Представник
Міністерства оборони України у суді
проти даних та коректності розрахунку,
не заперечив.

За таких обставин, фактично
виплачуване ОСОБА_1 відшкодування є
меншим за розмір відшкодування, на яке
вона має право згідно з судовим
рішенням від 28.12.2005 року, а тому, на
користь позивача підлягає стягненню
різниця між сумою, яка мала бути
виплачена, та сумою, яка фактично
виплачувалась.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Зі змісту ст. 10 ЦПК України вбачається,
що цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Суд сприяє
всебічному і повному з'ясуванню
обставин справи: роз'яснює особам, які
беруть участь у справі, їх права та
обов'язки, попереджує про наслідки
вчинення або невчинення процесуальних
дій і сприяє здійсненню їхніх прав у
випадках, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України
передбачено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Згідно ст.212 ЦК України суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

На підставі наведеного суд приходить
до переконання, що заявлені позовні
вимоги є підставними та підлягають до
задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 1197, 1200, 1208 ЦК України, суд
-

вирішив:

Позовні вимоги задоволити.

Стягнути з Міністерства оборони
України на користь ОСОБА_1
відшкодування шкоди, заподіяної смертю
його сина з урахуванням зміни розміру
мінімальної заробітної плати за період
з 01 квітня 2007 року до 31 серпня 2014 року у
сумі 64081,36 грн.

Збільшити розмір щомісячного
відшкодування шкоди, заподіяної смертю
сина, присудженого ОСОБА_1 рішенням
Сихівського районного суду м. Львова
від 28.12.2005 року з 443 грн. до 1624 грн. з
урахуванням збільшення розміру
мінімальної заробітної плати,
починаючи з 01.07.2014 року.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк з дня
проголошення рішення, а особами, які не
були присутні в судовому засіданні в
10-денний строк з дня отримання копії
цього рішенням

Суддя
(підпис)

З оригіналом згідно

Суддя
Галайко Н.М.