Номер провадження: 22-ц/785/7374/14
Головуючий у першій інстанції Буран
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Комаровської Н.В.,
Короткова В.Д.

з участю секретаря - Добряк Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання
договорів дарування, за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_4, діючої в
інтересах відповідача ОСОБА_3 на
рішення Біляївського районного суду
Одеської області від 04 липня 2014 року, -

встановила:

У червні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом про розірвання договору
дарування і з врахуванням уточнень в
обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що 20 вересня 2007 року
перебуває у шлюбі з відповідачем
ОСОБА_3

18 червня 2008 року позивачем було
отримано в дар земельну ділянку площею
0,100 гектарів, та житловий будинок з
надвірними спорудами , що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1.

04 вересня 2013 року за договорами
дарування позивачем було подаровано, а
відповідачкою було отримано
безоплатно у власність 1/2 частку
земельної ділянки, та 1/2 частку
житлового будинку з надвірними
спорудами, яка знаходиться за
вищевказаною адресою.

Відповідачка не проживає в будинку, не
користується дарунком та взагалі не
приймає ніякої участі в підтриманні
отриманого дарунка в належному стані.

Позивач, посилаючись на вимоги ч.4 ст.727
ЦК України ,просив розірвати договори
дарування 12 частки земельної ділянки
№ 1181 від 04.09.2013 року та 12 частки
житлового будинку за № 1180 від 04.09.2013
року ,розташований за адресою АДРЕСА_1
та скасувати державну реєстрацію за
відповідачем на вищезазначені 12
частку земельної ділянки та 12 частку
житлового будинку.

Рішення ухвалено у відсутність сторін.

Рішенням Біляївського районного суду
Одеської області від 04 липня 2014 року
позов ОСОБА_2 задоволено.

Розірвано договір дарування від 04
вересня 2013 року зареєстрований в
реєстрі під № 1181, згідно якого
дарувальник - ОСОБА_2 передав
безоплатно у власність, а ОСОБА_3
прийняла у власність 1/2(одну другу)
частку у праві власності на земельну
ділянку, кадастровий № :04:001:0092, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та
припинені правовідносини, які виникли
з підписання договору дарування,;

Розірвано договір дарування від 04
вересня 2013 року зареєстрований в
реєстрі під № 1180, згідно якого
дарувальник - ОСОБА_2 передав
безоплатно у власність, а ОСОБА_3
прийняла у власність 1/2 (одну другу)
частку у праві власності на житловий
будинок з надвірними спорудами під
АДРЕСА_1 та складається з одного
житлового будинку, та надвірних
будівель і припинити правовідносини,
які виникли з підписання договору
дарування.

Скасовано державну реєстрацію 1/2 (одної
другої) частки у праві власності на
земельну ділянку, кадастровий №
:04:001:0092, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, яка виникла з укладення
договору дарування від 04 вересня 2013
року зареєстрований в реєстрі під № 1181;

Скасувано державну реєстрацію 12 (одної
другої) частки у праві власності на
житловий будинок з надвірними
спорудами під АДРЕСА_1 та складається з
одного житлового будинку, та надвірних
будівель, яка виникла з укладення
договору дарування від 04 вересня 2013
року зареєстрований в реєстрі під № 1180;

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
судовий збір у розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_4, діюча в інтересах відповідача
ОСОБА_3, посилаючись на порушення судом
норм процесуального права, неправильне
застосування норм матеріального права,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши докази у справі в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга представника ОСОБА_4,
діючої в інтересах відповідача ОСОБА_3
підлягає задоволенню, а рішення суду
першої інстанції скасуванню з
наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції.

Суд першої інстанції задовольняючи
позов , виходив з того, що відповідач
не отримала подарунок, оскільки не
проживає, не користується , не приймає
ніякої участі в підтриманні
отриманого майна в належному стані , що
відповідно до ч.4 ст.727 ЦК України є
підставою для розірвання договорів
дарування.

Проте з такими висновками суду першої
інстанції погодитися не можна .

З матеріалів справи вбачається ,що
сторони уклали шлюб 20 вересня 2007 року
,що підтверджується свідоцтвом про
шлюб НОМЕР_1 від 20.09.2007 р. (а.с.5).

18 червня 2008 року позивачем було
отримано в дар земельну ділянку площею
0,100 гектарів, розташовану в АДРЕСА_1 ,
що підтверджується договором
дарування (а.с.6 ) та в цей же день за
договором дарування отримано в дар
житловий будинок з надвірними
спорудами , що розташований за цією ж
адресою, що підтверджується договором
дарування (а.с.9).

У подальшому 04 вересня 2013 року за
договорами дарування позивач
подарував відповідачу 1/2 частку
земельної ділянки, та 1/2 частку
житлового будинку з надвірними
спорудами, які розташовані в АДРЕСА_1
,що підтверджується договорами
дарування (а.с.14,15).

Відповідно до рішення Біляївського
районного суду Одеської області від
24.06.2014 року шлюб між сторонами був
розірваний .

Суд першої інстанції ,задовольняючи
позов не врахував те ,що позивачем
всупереч до вимог ст. 60 ЦПК України не
надані ,а матеріали справи не містять
доказів розподілу часток внатурі та
доказів того, що відповідач не
проживає у спірному домоволодінні ,не
користується спірним майном та не
прийняла в дар нерухоме майно.

Відповідно до довідки Біляївського РВ
УМВС в Одеській області № 2640 від 17.06.2014
року вбачається ,що відповідач
зареєстрована за адресою АДРЕСА_1
(а.с.23).

Суд першої інстанції передчасно
,помилково визначився з тим, що
відповідач не отримала подарунок ,
оскільки матеріали справи доказів в
підтвердження висновку суду першої
інстанції не містять.

Суд першої інстанції не звернув уваги
на те, що позивачем всупереч до вимог
ст. 60 ЦПК України не надані ,а матеріали
справи не містять докази в
підтвердження підстав для
застосування ст. 727 ЦК України , на яку
посилався позивач при зверненні з
позовом до суду, як на підставу
розірвання договорів дарування від
04.09.2013 року.

За таких підстав, відповідно до п.4 ч.1
ст. 309 ЦПК України, апеляційна скарга
представника ОСОБА_4 , діючої в
інтересах відповідача ОСОБА_3 підлягає
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову у
задоволенні позову.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України , з
позивача на користь відповідача
підлягає стягненню судовий збір ,
сплачений відповідачем при принесенні
апеляційної скарги у розмірі 121 грн. 80
грн.

Керуючись ст.ст. 303, п.4 ч.1 ст.309, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4,
діючої в інтересах відповідача ОСОБА_3
задовольнити.

Рішення Біляївського районного суду
Одеської області від 04 липня 2014 року
скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про розірвання договорів дарування
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
судові витрати у розмірі 121 грн. 80 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено у касаційному порядку
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області
А.А. Калараш

Н.В.Комаровська

В.Д.
Коротков