Справа № 372/1753/14-ц Головуючий у І
інстанції Тиханський О. Б.Провадження
№ 22-ц/780/5107/14 Доповідач у 2
інстанції МатвієнкоКатегорія 18
УХВАЛА

Іменем України

02 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого судді Матвієнко Ю.О.,

суддів Мельника Я.С.,
Яворського М.А.,

при секретарі Микитенко Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за апеляційною скаргою
Компанії EUTILIA LIMITED (Ютілія Лімітед) на
рішення Обухівського районного суду
Київської області від 15 липня 2014 року
по справі за позовом Компанії EUTILIA LIMITED
(Ютілія Лімітед) до ОСОБА_2, треті особи -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Союз-Віктан Трейд»,
Закрите акціонерне товариство «Завод
марочних вин та коньяків «Коктебель»,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Союз-Віктан»,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Союз-Віктан ЛТД»,
Закрите акціонерне товариство
«Союз-Віктан», Товариство з обмеженою
відповідальністю «СВ-ПЛЮС», про
стягнення заборгованості за договором
поруки,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Обухівського районного суду
Київської області від 13 січня 2011 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Київської області
від 04 квітня 2011 року, задоволено позов
Компанії EUTILIA LIMITED (Ютілія Лімітед) та
стягнуто з ОСОБА_2 на її користь борг за
кредитним договором в сумі 706 205 539,13
рублів, що у гривневому еквіваленті
відповідно до курсу НБУ становить 196 289
829,60 грн. та судові витрати в розмірі 1820
грн.

02 квітня 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з заявою про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
Обухівського районного суду Київської
області від 13 січня 2011 року,
посилаючись на те, що зміни в договорі
кредитування в російських рублях від 15
грудня 2008 року щодо заміни кредитора
ВАТ «Альфа-Банк» на Компанію EUTILIA LIMITED
(Ютілія Лімітед) не зареєстровані в
органах Національного банку України,
про що йому на час розгляду справи
відомо не було і що є нововиявленою
обставиною.

Рішенням Обухівського районного
суду Київської області від 15 липня 2014
року заяву ОСОБА_2 про перегляд рішення
Обухівського районного суду Київської
області від 13 січня 2011 року за
нововиявленими обставинами
задоволено.

Рішення Обухівського районного
суду Київської області від 13 січня 2011
року по справі за позовом Компанії EUTILIA
LIMITED (Ютілія Лімітед) до ОСОБА_2, треті
особи - Товариство з обмеженою
відповідальністю «Союз-Віктан Трейд»,
Закрите акціонерне товариство «Завод
марочних вин та коньяків «Коктебель»,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Союз-Віктан»,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Союз-Віктан ЛТД»,
Закрите акціонерне товариство
«Союз-Віктан», Товариство з обмеженою
відповідальністю «СВ-ПЛЮС», про
стягнення заборгованості за договором
поруки скасовано.

Постановлено нове рішення, яким в
задоволенні позову Компанії EUTILIA LIMITED
(Ютілія Лімітед) до ОСОБА_2, треті особи -
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Союз-Віктан Трейд»,
Закрите акціонерне товариство «Завод
марочних вин та коньяків «Коктебель»,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Союз-Віктан»,
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Союз-Віктан ЛТД»,
Закрите акціонерне товариство
«Союз-Віктан», Товариство з обмеженою
відповідальністю «СВ-ПЛЮС», про
стягнення заборгованості за договором
поруки - відмовлено в повному обсязі.

Не погоджуючись з вищевказаним
рішенням, позивач Компанія EUTILIA LIMITED
(Ютілія Лімітед) подала на нього
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, просила рішення скасувати та
ухвалити по справі нове рішення про
відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 про
перегляд рішення Обухівського
районного суду Київської області від 13
січня 2011 року за нововиявленими
обставинами.

Заслухавши доповідь судді доповідача,
пояснення учасників процесу,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку про часткове
задоволення апеляційної скарги та
скасування рішення суду, виходячи з
наступного.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 361 ЦПК
України рішення або ухвала суду, якими
закінчено розгляд справи, що набрали
законної сили, а також судовий наказ,
можуть бути переглянуті у зв'язку з
нововиявленими обставинами.
Підставами для перегляду рішення,
ухвали суду чи судового наказу у
зв'язку з нововиявленими обставинами є
істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року за № 4 «Про
застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв»язку з
нововиявленими обставинами»
нововиявлені обставини - це юридичні
факти, які мають істотне значення для
розгляду справи та існували на час
розгляду справи, але не були і не могли
бути відомі заявнику, а також
обставини, які виникли після набрання
судовим рішенням законної сили та
віднесені законом до нововиявлених
обставин (частина друга статті 361 ЦПК).

Необхідними умовами нововиявлених
обставин, визначених пунктами 1, 2
частини другої статті 361 ЦПК України, є
те, що вони існували на час розгляду
справи; ці обставини не могли бути
відомі заявникові на час розгляду
справи; вони входять до предмета
доказування у справі та можуть
вплинути на висновки суду про права та
обов»язки осіб, які беруть участь у
справі.

З матеріалів справи вбачається, що 15
грудня 2008 року між ВАТ «Альфа-Банк» та
третьою особою ТОВ Фірма «Союз-Віктан»
ЛТД було укладено угоду про
кредитування в російських рублях,
згідно якої ТОВ Фірма «Союз-Віктан ЛТД»
отримало в банку кредит в розмірі 650 000
000 російських рублів терміном на 6
місяців із розрахунку 19,95 % річних.
Кошти в сумі 650 000 000 російських рублів
перераховані на рахунок позичальника
платіжним дорученням № 947 від 15 грудня
2008 року.

В цей же день, 15 грудня 2008 року, між
ВАТ «Альфа-Банк» та відповідачем
ОСОБА_2 було укладено договір поруки,
відповідно до якого у випадку
невиконання позичальником ТОВ Фірма
«Союз-Віктан» ЛТД зобов'язань за угодою
про кредитування в російських рублях,
відповідач зобов'язався на першу
вимогу кредитора виконати обов'язки
боржника в повному обсязі, включаючи
основний борг, проценти, неустойку,
збитки.

Також встановлено, що позичальник
ТОВ Фірма «Союз-Віктан» ЛТД не виконав
свої обов'язки за угодою про
кредитування в російських рублях і не
повернув в обумовлений угодою термін
суму кредиту і відсотків, у зв'язку з
чим у банку виникло право вимоги про
повернення боргу за угодою до
відповідача, як поручителя.

24 червня 2010 року між ВАТ
«Альфа-Банк» та компанією EUTILIA LIMITED
(Ютілія Лімітед) було укладено угоду
про уступку всіх прав вимоги до
відповідача за договором поруки від 15
грудня 2008 року.

Рішенням Обухівського районного суду
Київської області від 13 січня 2011 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Київської області
від 04 квітня 2011 року, задоволено позов
Компанії EUTILIA LIMITED (Ютілія Лімітед) та
стягнуто з ОСОБА_2, як поручителя, на
користь компанії борг за кредитним
договором в сумі 706 205 539,13 рублів, що у
гривневому еквіваленті відповідно до
курсу НБУ становить 196 289 829,60 грн. та
судові витрати по справі в розмірі 1820
грн.

Суд першої інстанції, задовольняючи
заяву ОСОБА_2 та скасовуючи рішення
Обухівського районного суду Київської
області від 13 січня 2011 року за
нововиявленими обставинами, виходив з
того, що угода від 24 червня 2010 року, за
якою кредитор ВАТ «Альфа-Банк»
відступив Компанії EUTILIA LIMITED (Ютілія
Лімітед) права вимоги за договором
поруки від 15 грудня 2008 року, не є
вчиненою, оскільки її не було
зареєстровано Головним управлінням
НБУ по м. Києву і Київській області.

Однак з такими висновками суду
першої інстанції погодитись не можна,
оскільки суд дійшов їх з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, що вбачається з наступного.

Посилання суду першої інстанції в
якості нововиявленої обставини на
невчинення угоди від 24 червня 2010 року
про відступлення права вимоги за
договором поруки суперечить приписам
ст. 204 ЦК України, яка встановлює
презумпцію правомірності правочину та
прямо зазначає про те, що правочин є
правомірним, якщо його недійсність
прямо не встановлена законом або якщо
він не визнаний судом недійсним.

З матеріалів справи вбачається, що
укладена 24 червня 2010 року між ВАТ
«Альфа-Банк» та Компанією EUTILIA LIMITED
(Ютілія Лімітед) угода про відступлення
права вимоги за договором поруки від 15
грудня 2008 року в судовому порядку
недійсною не визнавалась.

Не встановлена недійсність угоди
від 24 червня 2010 року і законом, оскільки
Положення про порядок отримання
резидентами кредитів, позик в
іноземній валюті від нерезидентів і
надання резидентами позик в іноземній
валюті нерезидентам, затверджене
постановою правління Національного
банку України від 17 червня 2004 року за №
270, на яке посилається суд першої
інстанції в своєму рішенні, передбачає,
що договори, які передбачають
виконання резидентами-позичальниками
боргових зобов»язань в іноземній
валюті перед нерезидентами за
залученими від них кредитами,
підлягають обов»язковій реєстрації
Національним банком України
відповідно до Указу Президента України
від 27.06.1999 року № 734 «Про врегулювання
порядку одержання резидентами
кредитів, позик в іноземній валюті від
нерезидентів та застосування штрафних
санкцій за порушення валютного
законодавства». Таким чином,
вищевказаним Положенням передбачено
обов»язок резидента-позичальника
зареєструвати договір позики в
іноземній валюті, що укладений за
участю нерезидента, при цьому
обов»язку здійснювати реєстрацію
договору про відступлення права
вимоги, укладеного в подальшому між
кредитором та іншою особою, Положення
не містить, в зв»язку з чим висновок
суду першої інстанції про те, що
Положення встановлює недійсність
угоди про відступлення права вимоги
від 24 червня 2010 року є необґрунтованим.

Враховуючи викладене, помилковим є
висновок суду першої інстанції про
невчинення угоди про відступлення
права вимоги як нововиявлену
обставину, яка стала підставою до
скасування рішення Обухівського
районного суду Київської області від 13
січня 2011 року про задоволення позову
Компанії EUTILIA LIMITED (Ютілія Лімітед) та
стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за
договором поруки.

Оскільки обставини, на які в рішенні
посилається суд першої інстанції, не
входять до предмета доказування у
справі та не впливають на висновки суду
про права та обов»язки осіб, які беруть
участь у справі, ці обставини
нововиявленими не являються і не
можуть слугувати підставою для
скасування рішення суду першої
інстанції в порядку, передбаченому
ст.ст. 361-365 ЦПК України. Таким чином,
рішення Обухівського районного суду
Київської області від 15 липня 2014 року
про задоволення заяви ОСОБА_2 та
скасування за нововиявленими
обставинами рішення Обухівського
районного суду Київської області від 13
січня 2011 року підлягає скасуванню в
зв»язку з порушенням судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції від 15 липня 2014 року, колегія
суддів апеляційного суду, виходячи з
наданих апеляційному суду ч. 1 ст. 307 ЦПК
України повноважень при розгляді
апеляційних скарг на рішення суду
першої інстанції, вважає за необхідне
розглянути по суті заяву ОСОБА_2 про
перегляд за нововиявленими
обставинами рішення Обухівського
районного суду Київської області від 13
січня 2011 року та відмовити в її
задоволенні в зв»язку з її
необґрунтованістю та недоведеністю.

Керуючись ст.ст. 307, 313, 314, 316, 361 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А
Л И Л А :

Апеляційну скаргу Компанії EUTILIA LIMITED
(Ютілія Лімітед) - задовольнити
частково.

Рішення Обухівського районного суду
Київської області від 15 липня 2014 року -
скасувати, в задоволенні заяви ОСОБА_2
про перегляд за нововиявленими
обставинами рішення Обухівського
районного суду Київської області від 13
січня 2011 року - відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: