У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Закропивного О.В., Лесько А.О., Луспеника
Д.Д.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Банк
«Таврика» до ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за договором
банківського рахунку, за касаційною
скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5,
на рішення Печерського районного суду
м. Києва від

31 березня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 28 травня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ПАТ «Банк «Таврика»
звернулося до суду із указаним позовом,
у якому просило стягнути з ОСОБА_4
заборгованість за договором
банківського вкладу від 21 грудня 2011
року у розмірі

16 651 грн 99 коп.

В обґрунтування позову зазначало, що 21
грудня 2011 року між ним та ОСОБА_4 було
укладено договір банківського вкладу
на невизначений строк, відповідно до
якого було відкрито поточний рахунок
для зберігання грошових коштів та
здійснення валютних операцій. 19 грудня
2012 року по рахунку ОСОБА_4 було
здійснено одну фінансову операцію на
суму 12 139 673 грн 36 коп. Банком було
застосовано тариф на послуги, що
надаються для фізичних осіб, у
національній валюті у розмірі 0,15 % за
кожний платіж від суми платежу. В
зв'язку з наведеним ОСОБА_4 повинна була
сплатити за послуги банку суму у
розмірі 18 209 грн 51 коп. 20 грудня

2012 року з рахунку ОСОБА_4 було списано
кошти у розмірі

1 557 грн 52 коп. в рахунок погашення
заборгованості за надання банківських
послуг. ОСОБА_4 було повідомлено про
існуючу заборгованість, однак сплатити
її у добровільному порядку остання
відмовилася. На підставі цього позивач
звернувся до суду.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 31 березня

2014 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від

28 травня 2014 року, позов ПАТ «Банк
«Таврика» задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_4 на користь ПАТ «Банк «Таврика»
заборгованість за договором
банківського вкладу від 21 грудня 2011
року у розмірі 16 651 грн 99 коп. Вирішено
питання про розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4
- ОСОБА_5, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати зазначені судові рішення та
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову

ПАТ «Банк «Таврика» відмовити.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Зокрема, суд першої інстанції, з яким
погодився й суд апеляційної інстанції,
на підставі належним чином оцінених
доказів, поданих сторонами

ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного
висновку про те, що позов

ПАТ «Банк «Таврика» підлягає
задоволенню, керуючись при цьому
нормами ст. ст. 525, 526, 530, 1068 ЦК України.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судові
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 -
ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 31 березня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 28 травня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Закропивний

А.О. Лесько

Д.Д. Луспеник