У х в а л а

11 серпня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Євтушенко О.І.,
Кафідової О.В.,

Ситнік О.М.,
Ступак О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 21 травня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства «ПроКредит
Банк», третя особа - приватний нотаріус
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, про визнання
виконавчого напису нотаріуса таким, що
не підлягає виконанню,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з указаним позовом, обґрунтовуючи
свої вимоги тим, що 22 листопада 2007 року
між нею та ПАТ «ПроКредит
Банк» було укладено угоду, за умовами
якої останній надав їй кошти в сумі 44
тис. доларів США, зі сплатою 14 % річних
строком на 36 місяців. Виконання
зобов'язань за кредитним договором
забезпечено договором іпотеки,
укладеним цього ж дня між цими
сторонами. Предметом іпотеки є належна
їй двокімнатна квартира АДРЕСА_1.
Зазначала, що 11 серпні 2010 року
приватним нотаріусом Харківського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
вчинено виконавчий напис про звернення
стягнення на вказане нерухоме майно, що
належить їй на праві власності.
Вважала, що виконавчий напис вчинено з
порушенням вимог чинного
законодавства України, тому просить
визнати його таким, що не підлягає
виконанню.

Рішенням Московського районного суду
м. Харкова від 9 квітня 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 17 грудня 2013
року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким позов задоволено.

Визнано таким, що не підлягає виконанню
з моменту його вчинення, виконавчий
напис від 11 серпня 2010 року, вчинений
приватним нотаріусом Харківського
нотаріального округу ОСОБА_4,
зареєстрований в реєстрі за № 1534, щодо
звернення стягнення на нерухоме майно:
квартиру АДРЕСА_1, яка належить на праві
власності ОСОБА_3 на підставі договору
довічного утримання, посвідченого
Третьою харківською державною
нотаріальною конторою 19 травня 1995 року.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 21 травня 2014 року касаційну
скаргу ПАТ «ПроКредит Банк»
задоволено, рішення апеляційного суду
Харківської області від 17 грудня 2013
року скасовано, рішення Московського
районного суду м. Харкова від 9 квітня
2013 року залишено в силі.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_3 про перегляд ухвали колегії
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 21 травня 2014 року
з підстав неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, а саме:
ст. ст. 87, 88 Закону України «Про
нотаріат»; ст. 33 Закону України «Про
іпотеку»; постанови Кабінету Міністрів
України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про
затвердження переліку документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів
нотаріусів»; Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого наказом Міністерства
Юстиції України від 22 лютого 2012 року №
296/5; Правил ведення нотаріального
діловодства, затверджених наказом
Міністерства Юстиції України від 31
грудня 2008 року № 2368/5.

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, що, на
думку заявника, потягло ухвалення
різних за змістом судових рішень у
подібних правовідносинах, заявник
надав наступні судові рішення: ухвалу
колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 січня 2013 року у справі №
6-4434св12 про визнання виконавчого напису
таким, що не підлягає виконанню та його
скасування; ухвалу колегії суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 12 лютого 2014 року у справі №
6-49658св13 про визнання виконавчого
напису таким, що не підлягає виконанню;
ухвалу колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 26 березня 2014 року у справі
№ 6-45340св13 про визнання виконавчого
напису таким, що не підлягає виконанню;
ухвалу колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 14 травня 2014 року у справі №
6-4442св14 про визнання виконавчого напису
таким, що не підлягає виконанню.

Перевіривши матеріали провадження за
заявою ОСОБА_3 про перегляд ухвали
колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 21 травня 2014 року, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
справа підлягає допуску до провадження
Верховного Суду України з наступних
підстав.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Згідно з постановою пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України» під судовими рішеннями у
подібних правовідносинах слід
розуміти такі, де тотожними є предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень означає, що суд (суди) касаційної
інстанції при розгляді двох або більше
справ за подібних правовідносин при
однаковому їх матеріально-правовому
регулюванні дійшов (дійшли)
неоднакових правових висновків.

Зі змісту наданих ухвал Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 січня 2013 року, 12 лютого 2014
року, 26 березня 2014 року вбачається, що
наведені заявником доводи містять
ознаки, які згідно з вимогами п. 1 ч. 1 ст.
355 ЦПК України є підставою для
перегляду ухвали колегії суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 21 травня 2014 року щодо
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, а саме: ст. ст.
87, 88 Закону України «Про нотаріат»;
постанови Кабінету Міністрів України
від 29 червня 1999 року № 1172 «Про
затвердження переліку документів, за
якими стягнення заборгованості
провадиться у безспірному порядку на
підставі виконавчих написів
нотаріусів»; п. п. 283, 284 Інструкції «Про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України», затвердженої
наказом Міністерства юстиції України
від 03 березня 2004 року № 20/5, тому колегія
суддів дійшла висновку про те, що
справу необхідно допустити до
провадження Верховного Суду України.

Разом з тим, зі змісту ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 14 травня 2014 року, на яку
посилається заявник, не вбачається
передбаченої ч. 1 ст. 355 ЦПК України
підстави для перегляду ухвали колегії
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 21 травня 2014
року, оскільки у зазначеній ухвалі
підстави позову, зміст позовних вимог
та встановлені судом фактичні
обставини справи не є тотожними у
порівнянні з ухвалою, про перегляд якої
подано заяву.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства «ПроКредит
Банк», третя особа - приватний нотаріус
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, про визнання
виконавчого напису нотаріуса таким, що
не підлягає виконанню, допустити до
провадження Верховного Суду України.

Ухвалу про допуск справи до
провадження разом із заявою про
перегляд судового рішення та доданими
до неї матеріалами надіслати до
Верховного Суду України протягом п'яти
днів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик
Судді: О.І.
Євтушенко О.В.
Кафідова О.М. Ситнік
О.В. Ступак