Справа № 204/3345/14-ц
Провадження № 2/204/1673/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючої - судді Нізік О.В.

при секретарі - Таран К.В.

за участю: представника позивача -
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 про
стягнення збитків, -

в с т а н о в и в:

14 травня 2014 року позивачка звернулась
до суду з вищевказаним позовом. В
обґрунтування заявлених позовних
вимог посилається на те, що між нею та
відповідачем ФОП ОСОБА_3 укладено
договір № R08-2012 від 09.09.2012 року, згідно з
умовами якого відповідач зобов'язався
доставити та передали у власність
позивачки товар, а позивач у
відповідності з вимогами Договору
зобов'язався оплатити та прийняти
товар, зазначений в п. 1.2
«Специфікація». На виконання прийнятих
на себе зобов'язань позивач належним
чином здійснювала свої договірні
зобов'язання, в тому числі й щодо оплати
вартості вказаного товару. Проте
Відповідач в порушення умов Договору
протягом більше 85 днів не виконував
свої договірні зобов'язання. Позивачка
направила відповідачеві вимогу від
08.12.2012 року, в якій вимагала виконати
договірні зобов'язання в строк до 22.12.2012
року включно. Проте відповідач на
вимогу не відреагував, зобов'язання не
виконав. Просила: Стягнути з Фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 25 600 гривень збитків.; всі судові
витрати по справі віднести на рахунок
відповідача.

У судовому засіданні представник
позивачки підтримав заявлені позовні
вимоги та просив їх задовольнити у
повному обсязі.

У судове засідання відповідач не
з'явився. Справа розглянута в порядку
ст. 224-226 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги обґрунтовані
та підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому
цим Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів. Згідно ст. 10 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставі своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають
у державі.

Як встановлено в судовому засіданні,
між ОСОБА_2 та Фізичною
особою-підприємцем ОСОБА_3 укладено
договір № R08-2012 від 09.09.2012 року, згідно з
умовами якого відповідач зобов'язався
доставити та передали у власність
позивачки товар, а позивач у
відповідності з вимогами Договору
зобов'язався оплатити та прийняти
товар, зазначений в п. 1.2
«Специфікація». На виконання прийнятих
на себе зобов'язань позивач належним
чином здійснювала свої договірні
зобов'язання, в тому числі й щодо оплати
вартості вказаного товару (а. с. 4).

Проте Відповідач в порушення умов
Договору протягом більше 85 днів не
виконував свої договірні зобов'язання.

Як вбачається з тексту Договору,
договором не встановлений сірок
(термін) виконання Відповідачем
вказаного вище договірного
зобов'язання з доставки та передачі у
власність товару, визначеного в
«Специфікації».

У відповідності з ч. 2 ст. 530 Цивільного
кодексу України, якщо строк (термін)
виконання боржником обов'язку не
встановлений або визначений моментом
пред'явлення вимоги, кредитор має право
вимагати його виконання у будь-який
час. Боржник повинен виконати такий
обов'язок у семиденний строк від дня
пред'явлення вимоги, якщо обов'язок
негайного виконання випливає із
договору або актів цивільного
законодавства.

Позивачка направила відповідачеві
вимогу від 08.12.2012 року, в якій вимагала
виконати договірні зобов'язання в
строк до 22.12.2012 року включно (а. с. 5,6).
Проте відповідач на вимогу не
відреагував, зобов'язання не виконав.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання повинні
виконуватися належним чином
відповідно до закону, інших правових
актів, договору, а за відсутності
конкретних вимог щодо виконання
зобов'язання - відповідно до вимог, що у
певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності зі статтею 610
Цивільного кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно з частиною 3 статті 612 Цивільного
кодексу України якщо внаслідок
прострочення боржника виконання
зобов'язання втратило інтерес для
кредитора, він може відмовитися від
прийняття виконання і вимагати
відшкодування збитків.

З урахуванням наведеної норми права
(частина 3 статті 612 Цивільного кодексу
України), а також приймаючи до уваги той
факт, що виконання відповідачем
договірного зобов'язання втратило
інтерес для позивачки, остання листом
від 25.12.2012 року відмовився від
прийняття виконання Відповідачем
прийнятих ним на себе по Договору
зобов'язань.

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті
611 Цивільного кодексу України, у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема.
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Частиною 1 ст. 22 Цивільного кодексу
України передбачено, що особа, якій
завдано збитків у результаті порушення
її цивільного права, має право на їх
відшкодування.

Пунктом 1 частини 2 статті 22 Цивільного
кодексу України встановлено, що
збитками є втрати, яких особа зазнала у
зв'язку зі знищенням або пошкодженням
речі, а також витрати, які особа зробила
або мусить зробити для відновлення
свого порушеного права (реальні
збитки).

При цьому у зв'язку з тим, що
відповідачем було порушено право
позивачки на отримання у власність
товару вказаного у «Специфікації»,
ОСОБА_2 направила до відповідача заяву
про відмову від отримання товару (а. с. 7)
та пізніше звернулася до іншого ФОП
ОСОБА_4 уклавши з останнім договір №78-6
від 01 квітня 2013 року (а. с. 9-11), умови
якого належним чином виконі, що
підтверджується актом
прийому-передачі від 25 квітня 2013 року
(а. с. 12).

За передачу у власність товару,
передбаченого договором від 01 квітня
2013 року позивачка сплатив Виконавцю
ФОП ОСОБА_4 грошову суму в розмірі 25 600
гривень.

Отже, витрати ОСОБА_2 в розмірі 25600,00
гривень в якості оплати товару
виконавця є витратами, які позивачка
вимушена була зробити для відновлення
свого порушеного відповідачем права. А
тому ці витрати в розмірі 25600,00 гривень
є збитками позивачки.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданими відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України, належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Статтями 27, 46 ЦПК України, передбачено,
що обов'язок із доказування
покладається також на осіб, яким надано
право захищати права, свободи та
інтереси інших осіб, або державні чи
суспільні інтереси. Тобто,
процесуальними нормами встановлено як
право на участь у доказуванні, так і
обов'язок із доказування обставин при
невизнані них сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, що
випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України.

Всебічне дослідження усіх обставин
справи та письмових доказів, з
урахуванням допустимості доказів та
узгодженістю і несуперечністю між
собою дають об'єктивні підстави
вважати, що позов підлягає задоволенню.
Позивачка довела обставини викладені у
позовній заяві, натомість відповідач
їх не спростував, таким чином суд
вважає за необхідне позовні вимоги
задовольнити, стягнути з фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 (реєстраційний
номер фізичної особи-підприємця ЄДР
НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 в рахунок
відшкодування збитків суму у розмірі
25600 грн. 00 коп.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
враховуючи результат розгляду справи,
а також те, що позивачка звернулась до
суду в порядку ЗУ «Про захист прав
споживача» та звільнена від сплати
судового збору, суд вважає за необхідне
стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 (реєстраційний номер фізичної
особи-підприємця ЄДР НОМЕР_1) на користь
держави судовий збір у сумі 256 грн. 00
коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 11, 14, 15, 16, 22, 526-530, 610, 612 ЦК України,
Законом України «Про захист прав
споживачів», ст. ст. 4-8, 10, 11, 18, 57- 60, 79, 169,
208, 209, 212-215, 218, 224-226 Цивільного
процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до фізичної
особи-підприємця ОСОБА_3 про стягнення
збитків - задовольнити у повному
обсязі.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 (реєстраційний номер фізичної
особи-підприємця ЄДР НОМЕР_1) на користь
ОСОБА_2 в рахунок відшкодування збитків
суму у розмірі 25600 грн. 00 коп.

Стягнути з фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 (реєстраційний номер фізичної
особи-підприємця ЄДР НОМЕР_1) на користь
держави судовий збір у сумі 256 грн. 00
коп.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя
О. В. Нізік