Справа № 361/5252/14-ц Головуючий у І
інстанції Дутчак І.М.Провадження №
22-ц/780/5421/14 Доповідач у 2
інстанції СліпченкоКатегорія 58
УХВАЛА

Іменем України

18 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого: Сліпченка О.І.,

суддів: Іванової І.В., Олійника В.І.,

при секретарі Химинець Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві матеріали
цивільної справи за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 01 серпня 2014 року в справі за заявою
старшого державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Управління державної виконавчої
служби Головного управління юстиції в
Київській області Гопція Р.О. про зміну
способу і порядку виконання рішення
суду,-

Заслухавши доповідь судді
Апеляційного суду, вислухавши
учасників процесу, перевіривши
матеріали справи в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів,-

ВСТАНОВИВ :

У липні 2014 року старший державний
виконавець Відділу примусового
виконання рішень Управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції в Київській області
(далі - Відділ ДВС) Гопцій Р.О. звернувся
із вказаною заявою, яку обґрунтовував
тим, що рішенням Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 03 листопада 2011 року задоволено
позов ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення
суми боргу в розмірі 3 315 773 грн. 26 коп.

15 травня 2012 року Відділом ДВС відкрито
виконавче провадження про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 вказаної
суми.

У ході проведення виконавчих дій
Відділом ДВС встановлено наявність у
боржника ОСОБА_1 майна - об'єкту
незавершеного будівництвом
міні-торгового комплексу, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1, яке
включено до акту опису й арешту майна.

У зв'язку з наведеним, ОСОБА_1
звернулася з позовом до Управління
державної виконавчої служби Головного
управління юстиції в Київській області
про виключення спірного майна з акту
опису й арешту та звільнення його з-під
арешту.

Рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 17 червня 2013
року позов ОСОБА_1 було задоволено.
Рішенням Апеляційного суду Київської
області від 18 вересня 2013 року вказане
рішення суду першої інстанції
скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_1
відмовлено.

Відповідно до висновку експертизи,
проведеної в ході виконавчого
провадження, вартість міні-торгового
комплексу, що знаходиться у АДРЕСА_1,
становить 2 483 512 грн.

У межах виконавчого провадження
встановлено факт відсутності у
боржника ОСОБА_1 грошових коштів та
іншого майна, крім вказаного вище
міні-торгового комплексу, за рахунок
якого нею може бути частково погашена
заборгованість перед ОСОБА_3 за
виконавчим листом від 15 травня 2012 року
у справі № 2-1936/11.

У червні 2014 року стягувач ОСОБА_3
звернулася до Відділу ДВС із заявою про
зміну способу і порядку виконання
судового рішення у даній справі та
надала копії судових рішень, з яких
вбачається наявність у боржника
ОСОБА_1, крім міні-торгового комплексу,
ще й іншого майна.

Зокрема, вітрини кондитерської С-16 G,
вітрини холодильної W-12G, вітрини
холодильної W-30G, вітрини морозильної
W-12G MR, стелажа холодильного R-10, стелажа
холодильного R-20 (2 шт.) та морозильної
вітрини W-20 MR/G всього загальною
вартістю 154 016 грн. 58 коп.

За рахунок зазначеного майна може бути
частково виконано судове рішення,
оскільки грошових коштів у боржника не
виявлено.

Враховуючи наявність обставин, що
ускладнюють та роблять неможливим
виконання рішення суду від 03 листопада
2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_3 суми боргу в розмірі 3 315
773 грн. 26 коп. просив змінити спосіб і
порядок виконання рішення
Броварського міськрайонного суду
Київської області від 03 листопада 2011
року у цивільній справі, а саме:

- у рахунок часткового погашення боргу
ОСОБА_1 перед ОСОБА_3 в розмірі 3315773 грн.
26 коп. за виконавчим листом № 2-1936/11,
виданим 15 травня 2012 року на підставі
рішення суду від 03 листопада 2011 року,
передати ОСОБА_3 об'єкт незавершеного
будівництва - міні-торговий комплекс,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
вартістю 2483512 грн. та
визнати за ОСОБА_3 права та обов'язки
забудовника цього об'єкта
незавершеного будівництва;

- у рахунок часткового погашення боргу
ОСОБА_1 перед ОСОБА_3 в розмірі 3315773 грн.
26 коп. за виконавчим листом № 2-1936/11,
виданим 15 травня 2012 року на підставі
рішення суду від 03 листопада 2011 року,
визнати за ОСОБА_3 право власності та
передати їй наступне майно: вітрину
кондитерську С-16 G, вітрину холодильну
W-12G, вітрину холодильну W-30G, вітрину
морозильну W-12G MR, стелаж холодильний R-10,
стелаж холодильний R-20 (2 шт.) та
морозильну вітрину W-20 MR/G загальною
вартістю 154016 грн. 58 коп., що належать
боржнику ОСОБА_1

Ухвалою Броварського міськрайонного
суду Київської області від 01 серпня 2014
року заяву задоволено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою
ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій
просить скасувати ухвалу суду
посилаючись на неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються, як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно ст. 308 ЦПК України, апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення суду першої інстанції
без зміни, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Згідно ст. 10 п.3 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень, а суд згідно
ст.11 п.1 ЦПК України розглядає цивільну
справу в межах заявлених вимог і на
підставі наданих сторонами доказів. Не
може бути скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише з
формальних міркувань.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Задовольняючи вимоги, суд першої
інстанції виходив з того, що боржник
ОСОБА_1 всупереч вимогам закону рішення
суду від 03 листопада 2011 року не виконує,
наявність обставин, які ускладнюють та
роблять неможливим виконання рішення
суду, а саме:

відсутність у боржника грошових коштів
для погашення боргу; неможливість
звернення стягнення на майно боржника
через відсутність зареєстрованого
права власності на майно; ухилення
боржника від введення в експлуатацію
міні-торгового комплексу та реєстрації
права власності на дане майно та інші
обставини, зокрема значну суму боргу та
тривалість невиконання боржником
ОСОБА_1 своїх зобов'язань,

Колегія суддів погоджується з вказаним
рішенням з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 03 листопада
2011 року у цивільній справі № 2-1936/11 з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто суму
боргу за укладеним між ними договором
безвідсоткової цільової позики від 18
листопада 2007 року в розмірі 3315773 грн. 26
коп. та судові витрати в розмірі 1820 грн.,
всього - 3317593 грн. 26 коп.

Ухвалою Апеляційного суду Київської
області від 26 березня 2012 року дане
рішення суду першої інстанції залишено
без змін та воно набрало законної сили.

Постановою старшого державного
виконавця Відділу ДВС Гопція Р.О.
відкрито виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 2-1936/11, виданого 15 травня 2012 року
Броварським міськрайонним судом
Київської області, про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 суми боргу в
розмірі 3315773 грн. 26 коп. та судових
витрат у розмірі 1820 грн.

Більше двох років рішення суду
боржником ОСОБА_1 не виконується.

У процесі здійснення виконавчих дій
державним виконавцем встановлено
відсутність у боржника ОСОБА_1 грошових
коштів для погашення заборгованості.
Проте встановлено наявність у неї
майна, включеного до акту опису й
арешту майна від 03
грудня 2012 року, за рахунок якого
можливе часткове виконання рішення
суду про стягнення суми боргу в розмірі
3315773 грн. 26 коп., а саме: міні-торгового
комплексу, загальною площею 785,1 м2, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
Ступінь будівельної готовності
міні-торгового комплексу складає 100 % та
він може використовуватись за
функціональним призначенням, що
підтверджується висновком експерта
експертного будівельно-технічного
дослідження від 25 вересня 2013 року,
проведеного за заявою боржника ОСОБА_1

Відповідно до висновку експерта № 20 за
результатами проведення
будівельно-технічного дослідження,
складеного 30 серпня 2013 року ТОВ "Цент
правової допомоги "Правозахист",
нежитлова будівля міні-торгового
комплексу, площею 780,9 м2, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
відповідає вимогам нормативної
документації в галузі будівництва.
Будівельна готовність цієї нежитлової
будівлі становить 100 %.

Вказаний міні-торговий комплекс
побудований боржником ОСОБА_1 на
підставі дозволу на виконання
будівельних робіт № 437/10 від 31 травня 2010
року. На даний час цей міні-торговий
комплекс в експлуатацію не введений.

Згідно із висновком з незалежної
оцінки даного об'єкту незавершеного
будівництва від 10 липня 2014 року,
проведеної ТОВ "Українська експертна
група", ринкова вартість зазначеного
вище міні-торгового комплексу
становить 2483512 грн.

Також у ході проведення виконавчих дій
встановлено, що боржнику ОСОБА_1
належить ще й інше майно, за рахунок
якого частково може бути погашена сума
боргу перед ОСОБА_3, а саме: вітрина
кондитерська С-16 G, вітрина холодильна
W-12G, вітрина холодильна W-30G, вітрина
морозильна W-12G MR, стелаж холодильний R-10,
стелаж холодильний R-20 (2 шт.) та
морозильна вітрина W-20 MR/G, загальною
вартістю 154016 грн. 58 коп., що
підтверджується видатковою накладною
№ 0078 від 15 грудня 2008 року.

У ст. 526 ЦК України встановлено, що
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

За змістом ч. 5 ст. 124 Конституції
України, ч. 2 ст. 13 Закону України "Про
судоустрій та статус суддів" судові
рішення ухвалюються судами іменем
України та є обов'язковими до виконання
на всій території України усіма
органами державної влади, органами
місцевого самоврядування, їх
посадовими та службовими особами,
фізичними і юридичними особами та їх
об'єднаннями на всій території України.

Відповідно до ст. 373 ЦПК України, ч. 1 ст.
36 Закону України "Про виконавче
провадження" за наявності обставин, що
ускладнюють виконання рішення або
роблять його неможливим, державний
виконавець за власною ініціативою чи
за заявою сторін, а також самі сторони
мають право звернутися до суду, який
видав виконавчий документ, із заявою
про відстрочку або розстрочку
виконання, а також про встановлення або
зміну способу і порядку виконання.

Стягувач ОСОБА_3 зі зміною способу і
порядку виконання рішення суду,
запропонованого державним виконавцем,
та передачею їй вказаного майна
погоджується, що підтвердив у суді її
представник ОСОБА_4

Враховуючи, що боржник ОСОБА_1 всупереч
вимогам закону рішення суду від 03
листопада 2011 року не виконує, наявність
обставин, які ускладнюють та роблять
неможливим виконання рішення суду, а
саме: відсутність у боржника грошових
коштів для погашення боргу;
неможливість звернення стягнення на
майно боржника через відсутність
зареєстрованого права власності на
майно; ухилення боржника від введення в
експлуатацію міні-торгового комплексу
та реєстрації права власності на дане
майно та інші обставини, зокрема значну
суму боргу та тривалість невиконання
боржником ОСОБА_1 своїх зобов'язань, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку, що заява
старшого державного виконавця Відділу
ДВС про зміну способу і порядку
виконання рішення ґрунтується на
вимогах закону та підлягає задоволенню
для забезпечення часткового виконання
рішення суду.

З такими висновками погоджується і
колегія суддів.

Доводи апеляційної скарги про те, що
боржником ОСОБА_1 на адресу Відділу ДВС
направлені заперечення проти
результатів оцінки міні-торгового
комплексу від 10 липня 2014
року, проведеної ТОВ «Українська
експертна група», висновків суду про
можливість та необхідність зміни
способу і порядку виконання рішення не
спростовують, стосуються вартості
майна, а не належності майна
боржникові, чи способу і порядку
виконання рішення, а тому їх не можна
вважати підставою для скасування
ухвали суду, яка постановлена
відповідно до вимог процесуального
законодавства.

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що ухвала суду є
законною та підстав для її скасування
не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 307, 312, 315 ЦПК України, колегія
суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити .

Ухвалу Броварського міськрайонного
суду Київської області від 01 серпня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржена у касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді: