Справа № 163/1508/14-ц
Провадження № 2/163/212/14
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 липня 2014 року Любомльський
районний суд Волинської області в
складі:

головуючого - судді Павлуся О.С.,

при секретарі Семенюк К.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Любомль цивільну
справу за позовом Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фінансова
Компанія «Центрофінанс» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за договором
фінансового кредиту,

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Фінансова Компанія
«Центрофінанс» звернулось в суд з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості.

Свій позов мотивує тим, що відповідно
до договору фінансового кредиту
№ В1Л1000084 від 18 лютого 2014 року
ОСОБА_1 отримав кредит в розмірі 1300
гривень під 2% від суми наданого кредиту
за кожен день користування кредитними
коштами, строком до 04.03.2014 року.

Відповідно до умов кредитного договору
відповідач ОСОБА_1 зобов'язувався
погашувати кредитні кошти. Однак,
останній свої договірні зобов'язання
щодо своєчасної сплати суми кредиту та
відсотків за користування грошовими
коштами не виконав в повному обсязі,
внаслідок чого, станом на 04.06.2014 року
виникла заборгованість перед
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Фінансова Компанія
«Центрофінанс» в сумі 3756 гривень, що
складається з непогашеного кредиту -
1300 гривень, несплачених відсотків по
кредиту - 2456 гривень.

Враховуючи наведене, просить стягнути
з відповідача в користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фінансова
Компанія «Центрофінанс» 3756 гривень за
договором фінансового кредиту та
судові витрати по справі.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, подав суду заяву,
в якій просив справу слухати в його
відсутності.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, подав письмову заяву про
розгляд справи у його відсутності,
зазначивши, що позовні вимоги визнає
повністю.

Дослідивши письмові докази у справі,
суд приходить до висновку, що позов
підставний та підлягає до задоволення
з наступних підстав.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з договору фінансового
кредиту №В1Л1000084 від 18 лютого 2014 року
відповідач ОСОБА_1 отримав кредит в
розмірі 1300 гривень під 2% від суми
наданого кредиту за кожен день
користування кредитними коштами,
строком до 04.03.2014 року (а.с.3).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_1, порушуючи умови кредитного
договору, свої зобов'язання за
договором належним чином не виконав, що
стверджується дослідженим в судовому
засіданні розрахунком заборгованості
по кредиту, з якого вбачається, що
станом на 04.06.2014 року у нього виникла
заборгованість перед ТОВ «Фінансова
Компанія «Центрофінанс» в сумі 3756
гривень, що складається з непогашеного
кредиту - 1300 гривень, несплачених
відсотків по кредиту - 2456 гривень, (а.с.
12).

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання ним
грошового зобов'язання. Боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення.

Проаналізувавши зібрані та
дослідженні по справі докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що з ОСОБА_1 слід стягнути в користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фінансова Компанія
«Центрофінанс» заборгованість за
договором фінансового кредиту №В1Л1000084
від 18.02.2014 року в сумі 3756 гривень, що
складається з непогашеного кредиту -
1300 гривень, несплачених відсотків по
кредиту - 2456 гривень.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК
України, стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати, тому вимоги позивача про
відшкодування відповідачем судових
витрат підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 60, 84, 88, 212, 213, 214,
215, ЦПК України, ст.ст. 509, 510, 526, 1050, 1054, 1055
ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Фінансова Компанія «Центрофінанс»
заборгованість за договором
фінансового кредиту в сумі 3756 (три
тисячі сімсот п'ятдесят шість) гривень,
що складається з непогашеного кредиту
в розмірі 1300 (одна тисяча триста)
гривень, несплачених відсотків по
кредиту в розмірі 2456 (дві тисячі
чотириста п'ятдесят шість) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Фінансова Компанія «Центрофінанс»
судові витрати по справі, а саме: 243
(двісті сорок три) гривні 60 копійок
судового збору та 400 (чотириста) гривень
витрат на правову допомогу.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
шляхом подання апеляційної скарги на
рішення суду протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги на рішення суду. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано набирає
законної сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя
Павлусь О.С.