Справа № 466/7801/13
Головуючий у 1 інстанції: Луців-Шумська
Провадження № 22-ц/783/5262/14
Доповідач в 2-й інстанції: Тропак О. В.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого: Тропак О.В.,

суддів: Приколоти
Т.І., Федоришина А.В.,

за участю секретаря:
Іванової О.О.,

з участю: представника позивача
Жарського І. Р.,

відповідача ОСОБА_3, представника
відповідача ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за

апеляційною скаргою позивача
Приватного акціонерного товариства
КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на
рішення Шевченківського районного
суду м.Львова від 17 червня 2014

року у справі за позовом Приватного
акціонерного товариства КОМЕРЦІЙНИЙ
БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_3 про
відшкодування шкоди,-

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2013 року позивач
звернувся в суд з позовом до
відповідача про відшкодування
майнової шкоди в розмірі 17013 грн 14 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим,
що 30.03.2014 року відповідач пошкодив
термінал самообслуговування ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» , вартість
ремонтно-встановлювальних робіт
внаслідок його пошкодження становить
16849 грн 28 коп.У зв»язку з
невідшкодуванням відповідачем
заподіяної шкоди йому нарахована пеня
в сумі 163 грн 86 коп.

Рішенням Шевченківського
районного суду м.Львова від 17 червня 2014
року у задоволенні позову відмовлено.

На вищезазначене рішення
відповідачем подано апеляційну скаргу,
у якій просить скасувати оскаржуване
рішення і ухвалити нове про
задоволення позову.

В обґрунтування апеляційної
скарги наведені доводи про те, що судом
першої інстанції не враховано тієї
обставини, що ст.1166 ЦК України
встановлено презумпцію вини
заподіювача шкоди і відповідачем не
доведено відсутності його вини у
заподіянні майнової шкоди та не
враховано , що позивачем надано
основний та безперечний доказ суми
завданої шкоди , а саме довідку ТОВ «
Центральної Процесінгової компанії»
про вартість відновлювальних робіт
внаслідок пошкодження. Крім цього
судом першої інстанції не з»ясовані
обставини , яким обґрунтовувалися
вимоги та заперечення, неправильно
кваліфіковано правовідносини сторін,
які випливають із встановлених
обставин.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши матеріали справи у
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу належить
задовольнити частково з наступних
мотивів.

Згідно ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Проте, на думку колегії суддів,
оскаржуване рішення вищенаведеним
вимогам законодавства відповідає не в
повній мірі.

Судом першої інстанції було
встановлено, що 30 березня 2013 року
відповідачем було пошкоджено належний
позивачеві термінал
самообслуговування. Згідно довідки ТОВ
«Центральна Процесінгова компанія»
вартість ремонтно-відновлювальних
робіт терміналу самообслуговування
внаслідок його пошкодження станом на
04.04.2013 року складає 16849, 28 грн.
Відповідно до протоколу огляду місця
події від 30.03.2013 року, який міститься у
кримінальному провадженні № 0001236
від 31.03.2013 року Шевченківського РВ ЛМУ
ГУМВС України у Львівській області,
зверху у лівому куті даного терміналу
наявні пошкодження, а саме- відламана
частина корпусу приблизних розмірів
від 3 см до 7-6 см. Позивачем не надано
документів, які б свідчили про фактично
понесені ним витрати на ремонт
терміналу. З довідки від 17.04.2014 року,
виданої позивачем вбачається, що
залишкова вартість терміналу на момент
пошкодження становила 32862,12 грн. В
судовому засіданні представник
позивача дав пояснення про те, що
жодних відновлювальних робіт по
вказаному терміналу не проводилось,
цей термінал не відремонтований, а був
списаний згідно рішення про його
утилізацію 18.05.2013 року.

За навності суттєвих
розбіжностей у пошкодженнях ,
зафіксованих протоколом огляду та
витратах на ремонт , зазначених у
довідці про вартість
ремонтно-відновлювалих робіт, суд
першої інстанції вважав, що позивачу
слід було довести причинно-наслідковий
зв»язок між діями відповідача, та
наслідками, які настали, втратами, які
реально поніс позивач внаслідок таких
дій відповідача, тому суд першої
інстанції дійшов висновку, що позивач
не довів своє право на відшкодування
16849,28 грн збитків.

Колегія суддів вважає, що
висновки суду першої інстанції в тій
частині, що позивачем не було доведено
права на відшкодування збитків із-за
недоведеності причинно-наслідкового
зв»язку між діями позивача та
наслідками, які настали ( втратами, які
реально поніс позивач внаслідок таких
дій позивача) є помилковим.

Відповідно до ст.60 ЦПК України
обов»язок доказування і подання
доказів покладається на сторони.

У деліктних зобов»язаннях діє принцип
презумпції вини заподіювача шкоди,
встановлений у ч.2 ст.1166 ЦК України.
Згідно обставин справи, відповідачем
не було доведено, що шкода майну
позивача завдана не з вини відповідача
,тому один із елементів правопорушення
, а саме вина, був у наявності.

Положеннями цивільного
законодавства , якими регулюються
правовідносини по відшкодуванню шкоди
по недоговірних ( деліктних)
зобов»язаннях, встановлено, що у таких
правовідносинах відшкодуванню
підлягає пряма ( дійсна ) шкода). За
таких обставин позовні вимоги про
стягнення з відповідача пені в розмірі
163 грн 86 коп не ґрунтувалися на законі.

По вищезазначених
правовідносинах розмір завданої шкоди
, як складова частина правопорушення ,
підлягає доказуванню.

Однак, позивачем не було надано
доказів, які б свідчили про те, що в
результаті дій відповідача, крім
пошкодження корпусу терміналу( яке
зафіксовано в акті огляду місця події
від 30.03.2013 року, який знаходиться у
відмовному кримінальному провадженні)
, були пошкоджені також: пін клавіатура,
комплект спец.електроніки, контролер
сенсорного екрану, сенсорний екран, а
також не доведено, що позивачем
вчинялися дії по монтажу ( демонтажу )
терміналу чи вищезазначених складових
частини терміналу або чи позивачем
була проведена оплата за
ремонтно-відновлювальні роботи в сумі
16849,28 грн.

За обставин доведеності факту
пошкодження корпусу терміналу, колегія
суддів вважає, що матеріалами справи
доведено факт завдання діями
відповідача позивачеві шкоди в розмірі
12081,60 грн, що становить вартість
ремонтно-відновлювальних робіт
корпусу терміналу ( а.с.9 ).

Таким чином , колегія суддів
вважає, що неправомірні дії
відповідача ( оскільки відповідачем не
спростовано відсутності його вини)
призвели до настання негативних для
позивача майнових наслідків - завдання
позивачеві прямої дійсної шкоди в
розмірі 12081,60 грн , а тому в наявності
були підстави для покладення на
відповідача відповідальності за шкоду,
завдану ним шкоду майну позивача в
розмірі 12081,60 грн.

У зв»язку з наведеним, колегія
суддів дійшла висновку , що рішення
суду першої інстанції про відмову у
задоволенні позову підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про часткове задоволення позовних
вимог в розмірі прямої дійсної шкоди,
завданої неправомірними діями
відповідача, а саме в сумі 12081,60 грн та
про відмову у задоволенні позовних
вимог про стягнення 4931 грн 54 коп( 17013,14
мінус 12081,6= 4931,54)

При зверненні з позовом та при
поданні апеляційної скарги позивачем
було сплачено судовий збір в загальній
сумі 351 грн 20 коп. У відповідності до
вимог ст.88 ЦПК України з відповідача
належить присудити на користь позивача
судові витрати пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог у сумі 249,60
грн ( 12081,6 : 17013,14 = 0,7101 х 351,20 = 249,40).

Керуючись п. 2 ч.1 ст.307, п.п.3,4 ч.1 ст.309, ч.2
ст.314, ст.ст.316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу позивача
Приватного акціонерного товариства
КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»
задовольнити частково.

Рішення Шевченківського
районного суду м.Львова від 17 червня 2014
року скасувати і ухвалити нове
рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
ІПН : НОМЕР_1 на користь Приватного
акціонерного товариства КОМЕРЦІЙНИЙ
БАНК «ПРИВАТБАНК» 12081 (дванадцять
тисяч вісімдесят одну ) гривню 60 коп у
відшкодування майнової шкоди та 249 (
двісті сорок дев»ять ) грн 40 коп
судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили рішенням
апеляційного суду.

Головуючий
Тропак О.В.

Судді
Приколота Т.І.

Федоришин А.В.