Справа № 500/4143/14-ц
Провадження № 2/500/2089/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

23 вересня 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області у
складі:

головуючого - судді: Бальжик О.І.

при секретарі: Івановій Ю.П.

за участю позивача: ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ізмаїл цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення додаткових витрат на
утримання дитини,-

В С Т А Н О В И В:

26.06.2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
додаткових витрат на утримання їх
неповнолітньої дочки - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в сумі - 14 600 гривень.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
дочка на даний час навчається в
Ізмаїльському гуманітарному
університеті на платній основі за
спеціальністю «Економіка та
підприємництво». За усною домовленістю
з відповідачем вона мала сплатити за І
семестр навчання, а останній - за ІІ
півріччя. На виконання домовленості
вона оплатила два семестри першого
курсу, що складає 7 300 гривень.
Відповідач, в свою чергу, від витрат на
навчання дочки у добровільному порядку
ухиляється, тому вона вимушена
звернутися до суду.

У судовому засіданні позивачка
позовні вимоги підтримала у повному
обсязі і наполягала на їх задоволені.

Відповідач, будучи своєчасно та
належним чином повідомленим про дату,
час та місце розгляду справи, у судові
засідання не з'явився, клопотання про
відкладення розгляду справи не
надіслав, своєї думки щодо позову не
висловив.

З письмової згоди позивача суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст.224 ЦПК
України.

Вислухавши позивача, вивчивши і
дослідивши матеріали справи в їх
сукупності, суд, на підставі фактів,
встановлених у судовому засіданні,
дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.27 Конвенції про права
дитини від 20.11.1989 року, діючої на
Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники
визнають право кожної дитини на рівень
життя, необхідний для фізичного,
розумового, духовного, морального і
соціального розвитку дитини. Батько
(-ки) несуть основну відповідальність
за забезпечення умов життя, необхідних
для розвитку дитини, в межах своїх
здібностей і фінансових можливостей.

Статтею 141 СК України встановлено, що
мати, батько мають рівні права та
обов'язки щодо дитини, незалежно від
того, чи перебували вони у шлюбі між
собою. Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

За змістом ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно ст.185 СК України передбачено, що
той з батьків, з кого присуджено
стягнення аліментів на дитину, а також
той з батьків, до кого вимога про
стягнення аліментів не була подана,
зобов'язані брати участь у додаткових
витратах на дитину, що викликані
особливими обставинами (розвитком
здібностей дитини, її хворобою,
каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у
додаткових витратах на дитину в разі
спору визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення.

Додаткові витрати на дитину можуть
фінансуватися наперед або покриватися
після їх фактичного понесення разово,
періодично або постійно.

За позицією Пленуму Верховного Суду
України, викладеною в п.18 постанови №3
від 15.05.2006 року «Про застосування
судами окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів», до передбаченої ст.185 СК
участі в додаткових витратах на
утримання дитини, викликаних
особливими обставинами (розвитком її
здібностей, хворобою, каліцтвом тощо),
можна притягати лише батьків. У цих
випадках йдеться про фактично зазнані
або передбачувані витрати, тому їх
необхідно визначати у твердій грошовій
сумі.

Сторона, що звертається до суду з
вимогою про відшкодування вже
зроблених додаткових витрат або з
вимогою про їх попереднє фінансування,
повинна надати суду докази фактично
понесених або майбутніх витрат, їх
розрахунки та обґрунтування.

Так, у судовому засіданні встановлено,
що 12.05.2004 року шлюб між сторонами
розірвано (а.с.4).

Від спільного шлюбу сторони мають
неповнолітню дочку - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4), яка на даний час
навчається на другому курсі
Ізмаїльського гуманітарного
університету на контрактній основі за
спеціальністю «Економіка
підприємництва» (а.с.30).

Згідно з індивідуальним договором про
підготовку бакалавра-контрактника
щорічна оплата за навчання ОСОБА_3
становить 7 300 гривень; контрактник
вносить плату рівними долями (по 50%) за
кожне півріччя: за перше півріччя до 25
серпня; за друге півріччя - до 01 березня
(а.с.8, 30).

Як вбачається із наданих квитанцій,
позивач посеместрово оплатила
навчання дочки в загальній сумі 7 300
гривень (а.с.9-11), та наразі має внести
плату за перший семестр другого курсу в
розмірі 3 650 гривень.

Беручи до уваги необхідність
врегулювання виниклих між сторонами
правовідносин на принципах
справедливості, сумлінності і
розумності, рівності батьків щодо
обов'язку по утриманню дітей,
враховуючи вимоги ст.185 СК України, суд
вважає, що заявлений позов, з
урахуванням матеріального положення
обох сторін, підлягає частковому
задоволенню, та стягненню з
відповідача половину понесених
позивачем додаткових витрат (7 300/2 = 3 650
гривень) та половину додаткових витрат,
які вона має наразі понести (3 650/2 = 1 825
гривень), а саме в сумі 5 475 гривень.

Згідно ст.88 ЦПК України та ст.9 Закону
України "Про судовий збір", з
відповідача підлягають стягненню
судові витрати зі сплати судового
збору в розмірі 243 гривні 60 копійок із
зарахуванням його до спеціального
фонду Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 88, 209, 212, 214, 215,
218, 219, 224-226 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
додаткових витрат на утримання дитини,
- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН
НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_2, на користь ОСОБА_1 додаткові
витрати на утримання дочки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 5 475 (п'ять тисяч
чотириста сімдесят п'ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ІПН
НОМЕР_1, зареєстрованого за адресою:
АДРЕСА_1, проживаючого за адресою:
АДРЕСА_2, судовий збір в розмірі 243
(двісті сорок три) гривні 60 копійок,
зарахувавши його до спеціального фонду
Державного бюджету України.

Копію рішення направити для відома
відповідачу.

Рішення, як заочне, може бути
переглянуте за заявою відповідача, що
подається до Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення може бути оскаржене позивачем
до апеляційного суду Одеської області
через Ізмаїльський міськрайонний суд
Одеської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення.

Суддя: