АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі:
головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Махлай Л.Д., Шиманського В.Й.

при секретарі - Перевузнику
П.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Печерського районного суду
міста Києва від 27 серпня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_1 до
Міністерства соціальної політики
України, третя особа Управління
Державної казначейської служби
України у Печерському районі міста
Києва про відшкодування моральної
шкоди, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2014 року позивач звернувся із
зазначеним позовом на обґрунтування
якого зазначив, що постановою
Житомирського окружного
адміністративного суду від 19 грудня 2011
року були задоволені позовні вимоги до
Міністерства соціальної політики
України, а саме: визнано протиправними
дії посадових осіб останнього в
частині відмови у видачі довідки про
середню заробітну плату директора
філії комерційного банку виходячи з
тарифної ставки (посадового окладу) за
відповідною або аналогічною професією
(посадою) у відповідній галузі (системі)
за календарний рік, що передує року з
якого позивачу призначено пенсію,
тобто за 2008 рік та зобов'язано
посадових осіб видати вказану довідку.

Постанова набрала законної сили, судом
був виданий виконавчий лист, державним
виконавцем було відкрито виконавче
провадження.

Стверджуючи про порушення
відповідачем порядку виконання
вищевказаного судового рішення, що
призвело до моральних страждань
позивача та загострення наявних у
нього захворювань, що в свою чергу
вимагало лікування, позивач просив
стягнути на свою користь із
відповідача 150 000 грн. грошової
компенсації спричиненої моральної
шкоди. (а.с.1-33)

Відповідач проти позову заперечував.
(а.с.65-70)

Рішенням Печерського районного суду
міста Києва від 27 серпня 2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_1 до
Міністерства соціальної політики
України, третя особа Управління
Державної казначейської служби
України у Печерському районі міста
Києва про відшкодування моральної
шкоди відмовлено. (а.с.74-76)

В апеляційній скарзі позивач
зазначив, що суд першої інстанції
порушив норми матеріального і
процесуального права, просив рішення
суду скасувати із ухваленням нового
про задоволення позовних вимог. На
обґрунтування скарги посилався на
неправильне встановлення обставин,
неправильне дослідження та оцінку
доказів, що на думку апелянта є
підставою для скасування
оскаржуваного рішення. (а.с.78-82)

В судовому засіданні представник
відповідача Кривенко В.О. заперечував
проти скарги і просив її відхилити.

Інші особи до суду не прибули, про час
та місце розгляду справи були
сповіщені встановленим порядком про що
у справі є докази. Позивач подав заяву з
проханням розглядати справу за його
відсутності. (а.с.90-95)

Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 305 ЦПК України
така неявка не перешкоджає
апеляційному розглядові справи.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, обговоривши
доводи сторін та апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду, судова
колегія дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач не надав належних та
допустимих доказів заподіяння шкоди та
не довів наявність такої шкоди,
наявність причинного зв'язку та вину
відповідача.

Такий висновок районного суду колегія
суддів визнала помилковим, враховуючи
наступне.

Судом встановлено, що постановою
Житомирського окружного
адміністративного суду від 19 грудня 2011
року задоволені позовні вимоги ОСОБА_1
до Міністерства соціальної політики
України, а саме: визнано протиправними
дії посадових осіб останнього в
частині відмови у видачі довідки про
середню заробітну плату директора
філії комерційного банку виходячи з
тарифної ставки (посадового окладу) за
відповідною або аналогічною професією
(посадою) у відповідній галузі (системі)
за календарний рік, що передує року з
якого позивачу призначено пенсію,
тобто за 2008 рік та зобов'язано
посадових осіб видати на ім'я ОСОБА_1
вказану довідку, яку направити до
Управління Пенсійного фонду України в
м. Житомирі, Житомирської області
(правонаступник Управління Пенсійного
фонду України в Богунському районі
Житомирської області) для перерахунку
пенсії. (а.с.6-7)

Постанова набрала законної сили, судом
був виданий виконавчий лист, державним
виконавцем було відкрито виконавче
провадження. (а.с.9 -10)

Постановою Житомирського
окружного адміністративного суду від 07
березня 2013 року, залишеною без змін
ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 06 червня 2013
року, визнані незаконними дії
державного виконавця відділу
примусового виконання Державної
виконавчої служби України Бєлозьорова
О.О. щодо винесення 9 жовтня 2012 року
постанови про закінчення виконавчого
провадження № 32022262 боржником в якому
виступають посадові особи
Міністерства соціальної політики
України в особі Міністерства
соціальної політики України. (а.с.11-15)

Постановою Житомирського
окружного адміністративного суду від 18
грудня 2013 року, залишеною без змін
ухвалою Житомирського апеляційного
адміністративного суду від 25 лютого 2014
року, визнано протиправною
бездіяльність боржника - посадових
осіб Міністерства соціальної політики
України щодо невиконання постанови
Житомирського окружного
адміністративного суду від 19 грудня 2011
року по справі № 0670/10088/11. При цьому,
адміністративним судом зроблений
висновок про те, що судове рішення не
виконане через безпідставне
ігнорування відповідачем вимог
чинного законодавства України в
частині встановленого порядку
виконання судових рішень та
бездіяльності Міністерства соціальної
політики України внаслідок чого
порушуються права, свободи та інтереси
позивача. (а.с.28-31)

Вказані судові рішення на час
розгляду справи апеляційним судом не
скасовані і набрали законної сили.
Доказів, що вимоги про відшкодування
моральної шкоди були заявлені в
справах за адміністративними позовами
до суду не надано.

Таким чином факти: протиправної
бездіяльності відповідача, тривале
невиконання набравшої законної сили
постанови суду, що перешкоджало
своєчасному перерахунку пенсії
позивача, чим порушило охоронювані
законом права та інтереси позивача на
перерахунок пенсії і отримання грошей
у належному розмірі та неправомірних
дій державного виконавця в рамках
виконавчого провадження щодо
неналежного виконання вищевказаної
постанови суду, встановлені набравшими
законної сили рішеннями суду в
адміністративних справах і відповідно
до ч. 3 ст. 61 ЦПК України вказані
обставини доказуванню у цій справі не
підлягають.

Вищевказане свідчить, що
порушення прав позивача щодо
своєчасного виконання постанови суду
відбулось не лише з протиправної
бездіяльності відповідача.

Частиною другою статті 1167 ЦК
України визначено перелік випадків
відшкодування моральної шкоди органом
державної влади, органом місцевого
самоврядування, фізичною або юридичною
особою, яка її завдала. Зазначений
перелік не є вичерпним, оскільки пункт 3
статті передбачає наявність інших
випадків передбачених законом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1173,
ч. 1 ст. 1174 ЦК України, шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
незаконними рішеннями, дією чи
бездіяльністю органу державної влади,
посадової або службової особи органу
державної влади, при здійсненні ними
своїх повноважень, відшкодовується
державою незалежно від вини цих
органів.

Згідно з Указом Президента України № 460
від 13 квітня 2011 року «Про Положення про
Державну казначейську службу України»,
Державна казначейська служба України
є правонаступником прав та обов'язків
Державного казначейства України.

Згідно до вимог ст. 25, п. 9 розділу
VІ Прикінцеві та перехідні положення
Бюджетного Кодексу України, пп. 2 п. 35
Порядку виконання рішень про стягнення
коштів державного та місцевих бюджетів
або боржників, затвердженого
постановою КМ України від 03.08.2011 року №
845, казначейство здійснює безспірне
списання коштів державного бюджету для
відшкодування шкоди, заподіяної
фізичним та юридичним особам внаслідок
незаконно прийнятих рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
їх посадових чи службових осіб під час
здійснення ними своїх повноважень.

Для забезпечення безспірного
списання коштів державного бюджету
згідно з пунктом 35 цього Порядку в
Казначействі відкривається в
установленому порядку відповідний
рахунок. (п. 38 вищевказаного Порядку)

За змістом позовної заяви,
позивач просив стягнути 150 000 грн.
грошової компенсації спричиненої
моральної шкоди з відповідача
Міністерства соціальної політики
України, районним судом залучено до
участі у справі як третю особу
Управління Державної казначейської
служби у Печерському районі міста
Києва. (а.с.1-5)

Проте, з огляду на вищенаведені
положення законодавства, не може
вирішуватись питання про стягнення з
відповідача Міністерства соціальної
політики України грошової компенсації
заподіяної моральної шкоди.

ЦПК України не передбачає
можливості суду апеляційної інстанції
виправити ці недоліки та залучити до
участі у справі як відповідача Державу
Україна в особі Державної
казначейської служби України на стадії
апеляційного розгляду справи, тому з
огляду на положення ч. 1 ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів розглянула
справу в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції.

Зважаючи на положення ч. 2 ст. 314
ЦПК України оскаржуване рішення
підлягає скасуванню із ухваленням
рішення про відмову в задоволенні
позову, але з інших підстав.

Інші доводи скарги цих висновків
суду не спростовують, тому колегія
суддів їх відхилила.

Керуючись ст. 303, п. 2 ч. 1 ст. 307, п.п. 3, 4 ч. 1
ст. 309, ст. 316, 317, 319 ЦПК України, судова
колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Печерського районного
суду міста Києва від 27 серпня 2014 року -
скасувати.

Відмовити в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 до Міністерства
соціальної політики України, третя
особа Управління Державної
казначейської служби України у
Печерському районі міста Києва про
відшкодування моральної шкоди.

Рішення набирає законної сили негайно
з моменту проголошення, але може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста
Києва:
Б.Б.Левенець

Л.Д.Махлай

В.Й.Шиманський

Справа № 22-ц/796/12407/2014

Головуючий у першій інстанції
ГоркаваВ.Ю.

Доповідач Левенець Б.Б.