АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22 ц - 796/5822/2014
Головуючий у І інстанції Маліновська
Доповідач - Корчевний Г.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2014 року колегія суддів Судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого Корчевного
Г.В.,

Суддів
Лапчевської О.Ф., Слободянюк С.В.,

при секретарі
Лужецькій І.С.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
представника Держрибагенства України -
Христюк Юлії В»ячеславівни на ухвалу
Шевченківського районного суду м.
Києва від 13 березня 2014 року в цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до
Держрибагенства України, третя особа -
Головне управління охорони,
використання і відтворення водних
живих ресурсів та регулювання
рибальства у Волинській області про
поновлення на роботі, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

В грудні 2013 року представник
Держрибагенства України звернувся до
Шевченківського районного суду м.
Києва із заявою про зміну способу
виконання рішення суду шляхом
вирішення питання щодо звільнення
ОСОБА_2 за п.1. ч. 1 ст. 40 КЗпП України,
враховуючи гарантії, пільги та
компенсації, передбачені главою ІІІ-А
КЗпП України.

Обгрунтовуючи заяву тим, що листом від
25.11.2011 року Держрибагенство України
повідомляло Державну виконавчу службу
України про відсутність у штатному
розписі Управління посади
«виконуючого обов»язки начальника
Управління».

У зв»язку із змінами в законодавстві,
посади працівників територіальних
органів Держрибагенства України
(новоствореної організації) віднесено
до категорії посад державного
службовця.

У квітні 2012 року відповідачем було
проведено конкурс на заміщення
вакантних посад начальників та
заступників начальників
територіальних органів відповідно до
Порядку проведення конкурсів на
заміщення вакантних посад, однак
ОСОБА_2 участі не брав.

Таким чином, відповідач вважав, що ним
були виконані всі необхідні міри щодо
забезпечення права позивача,
гарантованого ст.. 43 Конституції
України.

Тому просив у зв»язку із неможливістю
виконання рішення суду в частині
поновлення ОСОБА_2 на посаді в.о.
начальника Управління змінити спосіб
виконання рішення. Вирішивши питання
щодо його звільнення за п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП
України.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 13 березня 2014 року
заява представник Держрибагенства
України про зміну способу виконання
рішення суду шляхом вирішення питання
щодо звільнення ОСОБА_2 за п.1. ч. 1 ст. 40
КЗпП України - залишена без
задоволення.

Не погоджуючись з ухвалою суду
представник Держрибагенства подав
апеляційну скаргу та просить суд
апеляційної інстанції ухвалу
Шевченківського районного суду м.
Києва від 13 березня 2014 року скасувати
та постановити нову про задоволення
заяви про зміну способу виконання
рішення суду.

В апеляційній скарзі представник
апелянта зазначає, що у зв»язку із
змінами в законодавстві, посади
працівників територіальних органів
Держрибагенства України
(новоствореної організації) віднесено
до категорії посад державного
службовця, а тому оскільки ОСОБА_2
конкурс на заміщення вакантних посад
державних службовців не проходив,
законом України «Про державну службу»
не передбачено способу призначення на
посаду як за рішенням суду, поновити на
посаді в.о. начальника Управління не
вбачається можливим.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість
постановленої ухвали, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви
представника Держрибагенства суд
першої інстанції виходив з того, що
зміна способу виконання рішення
фактично змінить резолютивну частину
рішення, при цьому зазначає, що
посилання на п. 2 та 3 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 06.11.1992 року
не свідчать про можливість зміни
способу виконання судового рішення про
поновлення на роботі шляхом не
поновлення на посаді, а звільнення з
посади, оскільки вказана постанова
стосується вирішення трудових спорів
по суті.

Колегія суду з доводами апеляційної
скарги не погоджується, виходячи із
наступного.

Із матеріалів справи вбачається, що
рішенням Шевченківського районного
суд міста Києва від 30.09.2011 року ОСОБА_2
поновлено на роботі виконуючого
обов»язки начальника Головного
державного управління охорони,
використання і відтворення водних
живих ресурсів та регулювання
рибальства у Волинській області.

Стягнуто з Державного агентства
рибного господарства України на
користь ОСОБА_2 заробітну плату за час
вимушеного прогулу в розмірі - 28 488 грн.
06 коп..

У задоволенні інших вимог відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва
від 25.01.2012 року рішення Шевченківського
районного суд міста Києва від 30.09.2011
року залишено без змін.

У січні та липні 2013 року представник
Держрибагенства звертався в
Шевченківського районного суд міста
Києва з заявами про роз»яснення
рішення суду і про перегляд його за
ново виявленими обставинами, вказуючи
про неможливість виконання судового
рішення в частині поновлення позивача
на посаді виконуючого обов»язки
начальника, проте ухвалами суду ці
заяви були залишені без задоволення.

Колегія суду зазначає, що всі ухвали
були оскаржені в апеляційному порядку,
та залишені Апеляційним судом міста
Києва без змін.

Разом з тим, колегія суду звертає увагу,
що зміна способу виконання
зобов»язання призведе до зміни
резолютивної частини рішення суду
першої інстанції.

Крім того, із матеріалів справи
вбачається, що апелянт пропонував
позивачу поновлення на іншій посаді, а
також було запропоновано укладення
мирової угоди, а тому колегія суду
вбачає можливість вирішення спору у
позасудовому порядку.

У відповідності з п. 1 ч. 2 ст. 307 ЦПК
України розглянувши скаргу на ухвалу
суду першої інстанції, апеляційний суд
постановляє ухвалу про відхилення
апеляційної скарги та залишення ухвали
суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
Держрибагенства України - Христюк Юлії
В»ячеславівни- відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду
м. Києва від 13 березня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена протягом двадцяти днів до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
до цього суду.

Головуючий:

Судді: