Справа № 483/1722/14-ц
Провадження №2-о/483/46/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 жовтня 2014 року
м.
Очаків

Очаківський міськрайонний суд
Миколаївської області у складі:

головуючого - судді Шевиріної Т.Д.

за участю секретаря - Турчина Ю.О.,

заявниці - ОСОБА_1,

заінтересованої особи - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи
- ОСОБА_2, Очаківський реєстраційний
сектор управління Державної
міграційної служби України в
Миколаївській області, управління
Державної міграційної служби України в
Миколаївській області, про
встановлення факту, що має юридичне
значення, -

В С Т А Н О В И В :

24 липня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
Очаківського міськрайонного суду
Миколаївської області із заявою, в якій
просить встановити факт її проживання
на території України з квітня 1991 року
по час розгляду справи.

Свої вимоги заявниця обґрунтувала тим,
що в 1991 році вона разом із матір'ю
переїхала до України на постійне місце
проживання, мати - ОСОБА_2, отримала
паспорт громадянки України. До 1993 року
вони проживали в с. Черкаське
Слов’янського району Донецької
області, потім переїхали до с. Куцуруб
Очаківського району Миколаївської
області. У 2000 році місце проживання
матері було зареєстроване за адресою:
АДРЕСА_1, однак рішенням Очаківського
міськрайонного суду Миколаївської
області договір найму житлового
приміщення був розірваний, мати
втратила право користування ним. Весь
цей час заявниця як неповнолітня була
зареєстрована за місцем проживання
матері. У зв'язку із досягненням
повноліття, у ОСОБА_1 виникла
необхідність отримати паспорт
громадянки України, а відтак і
підтвердження факту постійного
проживання на території держави.

Заявниця в судовому засіданні вимоги
підтримала, просила визнати факт її
постійного проживання на території
України.

Заінтересована особа - ОСОБА_2, під час
розгляду справи проти задоволення
заяви не заперечувала.

Представники заінтересованих осіб -
Очаківського реєстраційного сектору
управління Державної міграційної
служби України в Миколаївській
області, управління Державної
міграційної служби України в
Миколаївській області в судове
засідання не з'явилися, про дату, час та
місце розгляду справи були повідомлені
належним чином, про причини неявки суд
не повідомили.

Вислухавши пояснення заявниці,
дослідивши долучені до матеріалів
справи письмові докази, суд встановив
наступні обставини та відповідні їм
правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1
народилася ІНФОРМАЦІЯ_5 в м. Саранськ
Мордовської АССР (а.с. 4). Згідно з
довідкою, виданою виконавчим комітетом
Черкаської селищної ради №02-19/2241 від 09
грудня 2013 року, ОСОБА_2, 1963 року
народження, мешкала зі своїми дітьми -
ОСОБА_3 та ОСОБА_1, за адресою: АДРЕСА_2, з
квітня 1991 року по грудень 1993 року (а.с. 5).
З 01 вересня 1993 року по 06 квітня 1994 року
ОСОБА_1 навчалася в Олександрівській
загальноосвітній школі, що
підтверджується довідкою №110 від 24
вересня 1993 року, виданою на підставі
книги наказів (Наказ №56 від 06 квітня 1994
року, Алфавітна книга №81), копію якої
долучено до матеріалів справи (а.с. 6).

За змістом виписки з домової книги,
ОСОБА_2, 1963 року народження, з 23 травня
2000 року зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_3 (а.с. 11).

У червні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
управління державної міграційної
служби України в Миколаївській області
щодо отримання паспорта громадянина
України та оформлення реєстрації місця
проживання. Листом від 25 червня 2014 року
заявниці було відмовлено в оформленні
паспорта та роз'яснено необхідність
встановлення факту належності до
громадянства України (а.с. 12-14).

Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України,
крім фактів, перелічених у ч. 1 цієї
статті, судом також можуть бути
встановлені інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Перелік фактів, які встановлюються
судом, не є вичерпним. Суд може
встановлювати й інші факти, що мають
юридичне значення.

Така правова позиція узгоджується з
думкою Пленуму Верховного Суду
України, висловленою у п.п. 1, 12
Постанови №5 від 31.03.1995 року «Про судову
практику в справах про встановлення
фактів, що мають юридичне значення».

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України
«Про громадянство України» від 18 січня
2001 року, громадянами України, зокрема, є
усі громадяни колишнього СРСР, які на
момент проголошення незалежності
України (24 серпня 1991 року) постійно
проживали на території України.

Згідно з відповіддю, наданою заявниці
завідувачем Очаківського РС УДМС
України в Миколаївській області, для
підтвердження факту належності до
громадянства України ОСОБА_1 необхідно
встановити факт постійного проживання
на території України станом на 24 серпня
1991 року (а.с. 15).

Вказане свідчить, що юридичне значення
для заявниці має не факт проживання на
території України з 1991 по 2014 рік, а факт
проживання на території держави станом
на 24 серпня 1991 року, тобто на день
проголошення незалежності України.

Цей факт підтверджується оглянутими в
судовому засіданні довідками, а саме:
довідкою комунального закладу «Центр
первинної медико-санітарної допомоги»
Слов'янської районної ради про те, що з
11 липня 1991 року мати заявниці - ОСОБА_2,
працювала в Черкаській міській лікарні
(Наказ №36 від 11 липня 1991 року) (а.с. 7) та
довідкою виконавчого комітету
Черкаської селищної ради №02-19/2241 від 09
грудня 2013 року, згідно з якою ОСОБА_2, 1963
року народження, мешкала із своїми
дітьми - ОСОБА_3 та ОСОБА_1, за адресою:
АДРЕСА_2, з квітня 1991 року по грудень 1993
року (а.с. 5).

З урахуванням викладеного, а також з
огляду на необхідність встановлення
юридичного факту проживання на
території України станом на 24 серпня 1991
року для підтвердження належності
заявниці до громадянства та отримання
нею паспорта громадянина України, суд
задовольняє заяву частково.

Оскільки факт постійного проживання на
території України не тягне за собою
настання юридичного наслідку у вигляді
підтвердження належності особи до
громадянства, провадження у справі в
цій частині підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 7, 10, 209, 212-215, 234, 235, 256, 259 Цивільного
процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи -
ОСОБА_2, Очаківський реєстраційний
сектор управління Державної
міграційної служби України в
Миколаївській області, управління
Державної міграційної служби України в
Миколаївській області, про
встановлення факту, що має юридичне
значення, - задовольнити частково.

Встановити факт постійного проживання
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, на території
України станом на 24 серпня 1991 року.

Провадження у справі за заявою ОСОБА_1
про встановлення факту проживання на
території України в період часу з
квітня 1991 року по час розгляду справи
судом - закрити.

Рішення може бути оскаржене заявницею
до апеляційного суду Миколаївської
області через Очаківський
міськрайонний суд Миколаївської
області шляхом подання протягом десяти
днів з дня проголошення рішення
апеляційної скарги, а заінтересованою
особою - у той же строк з дня отримання
нею копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Головуючий: