Справа № 349/1131/14-ц
Провадження № 22-ц/779/2160/2014
Головуючий у 1 інстанції Могила Р. Г.
Суддя-доповідач Мелінишин Г.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого: Мелінишин Г.П.

суддів: Матківського
Р.Й., Шалаути Г.І.

секретаря: Капущак С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Рогатинського районного суду від 04
вересня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

У липні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_3 про зміну розміру
аліментів.

Рішенням Рогатинського районного
суду від 04 вересня 2014 року позов
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_3 аліменти в розмірі
800,00 грн. щомісячно на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Вирішено розпочати
стягнення аліментів у зміненому
розмірі з часу набрання рішенням суду
законної сили і до досягнення дитиною
повноліття.

На рішення суду ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій посилається
на порушення норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи.
Зазначає, що судом не в повній мірі
прийнято до уваги надані ним докази на
обґрунтування позовних вимог. Зокрема,
що він не працює, будь-яких доходів не
має, проживає з батьками, які є особами
пенсійного віку та здійснює догляд за
батьком, інвалідом ІІ групи.

Аналогічно не надано належної оцінки
доводам відповідачки щодо стану
здоров'я дитини та тяжкого
матеріального становища. Крім того, на
підтвердження необхідності придбання
ліків для лікування дитини ОСОБА_3
належних доказів не представила, а тому
такі є голослівними. Посилаючись на
зазначені обставини просив рішення
суду скасувати, ухвалити нове рішення
про задоволення його позову.

В засіданні апеляційного суду
представник апелянта доводи скарги
підтримала з наведених у ній мотивів.

ОСОБА_3 доводів скарги не визнала
посилаючись на обґрунтованість
висновків суду.

Частково задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_2 та зменшуючи розмір стягуваних
аліментів з 900,00 грн. до 800,00 грн.
щомісячно суд першої інстанції виходив
з того, що матеріальне становище
позивача змінилося, оскільки він не
працює, має на утриманні батька,
інваліда другої групи. Однак, є фізично
здоровим та працездатним, а внаслідок
стану здоров'я син сторін потребує
постійного медикаментозного
лікування.

Вислухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Судом правильно встановлено, що
сторони перебували у зареєстрованому
шлюбі і від шлюбу мають сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

За змістом ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням Рогатинського районного суду
від 28.05.2014 року з позивача на користь
ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_4 щомісячно
в розмірі 900,00 грн. (а.с. 16). Зі змісту
цього рішення вбачається, що при
визначенні розміру аліментів суд
врахував стан здоров'я, вік та
матеріальне становище ОСОБА_2, що він є
працездатним, в шлюбі не перебуває та
інших дітей не має, однак має на
утриманні батька, який є інвалідом
другої групи.

Як передбачено частиною першою статті
192 СК України розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або за
домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Аналогічне положення міститься також в
роз'ясненнях Верховного Суду України,
даних в п. 23 Постанови Пленуму від 15
травня 2006 року №3 «Про застосування
судами окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справи щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів» згідно якого розмір
аліментів, визначений судовим рішенням
або за домовленістю між батьками, суд
може змінити за позовом платника або
одержувача аліментів у зв'язку зі
зміною матеріального чи сімейного
стану, погіршення чи поліпшення
здоров'я когось із них. У новому розмірі
аліменти сплачуються з дня набрання
рішенням законної сили.

Разом з тим, у спірних правовідносинах
підлягає застосуванню не тільки ст. 192
СК України, але й низка інших норм,
присвячених обов'язку батьків
утримувати своїх дітей.
Відповідно до ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги щодо
зменшення розміру аліментів позивач
посилався на погіршення свого
матеріального становища у зв'язку із
відсутністю у нього постійної роботи, а
також перебування на його утриманні
батька, який є інвалідом ІІ групи.

Як вбачається із матеріалів справи
ОСОБА_3 частково визнала позов, не
заперечувала щодо стягнення аліментів
у розмірі 800,00 грн. Крім того, судом
встановлено, що відповідач
працевлаштувалась, отримує заробітну
плату в розмірі 1 310,00 грн. (а.с.38).

Також в засіданні апеляційного суду
представник апелянта зазначила, що він
працює тимчасово на сезонних роботах,
де отримує незначний заробіток.

Враховуючи вищезазначені обставини
щодо матеріального становища сторін та
часткове визнання відповідачем позову,
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку про зменшення розміру
стягуваних аліментів з 900,00 грн. до 800,00
грн. щомісячно.

Твердження апелянта про те, що
відповідачем не доведено необхідності
затрат значних коштів на лікування
дитини є надуманими та спростовуються
даними медичної документації
(а.с.31,32,35,36). Аналогічно ці обставини
підтверджуються консультативним
висновком та даними обстеження дитини,
долученими в засіданні апеляційного
суду, як нові докази, про що представник
апелянта не заперечувала.

Розглянувши справу в межах заявленого
позову та в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що фактичні обставини справи
судом першої інстанції з'ясовано
всебічно та повно, дано їм вірну
правову оцінку, а рішення суду ухвалено
з додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Виходячи із змісту ч. 2 ст. 303 ЦПК
України, суд апеляційної інстанції не
вправі переоцінювати докази, які судом
першої інстанції досліджені у
встановленому законом порядку, а
апеляційна скарга не містить посилання
на нові докази, що давало б підставу для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення.

Тому підстав для задоволення
апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
рішення Рогатинського районного суду
від 04 вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:
Г.П. Мелінишин

Судді:
Р.Й. Матківський

Г.І. Шалаута