АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
у І інстанції - Васалатій К.А.
Доповідач - Заришняк Г.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Андрієнко А.М., Мараєвої Н.Є

при секретарі - Дудікову А.В..

розглянула у відкритому судовому
засіданні в Апеляційному суді міста
Києва апеляційну скаргу ОСОБА_1 в
інтересах Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк» на рішення Оболонського
районного суду міста Києва від 14 квітня
2014 року по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2, третя
особа ОСОБА_3, про звернення стягнення
на предмет застави та за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк», третя особа ОСОБА_2
про визнання кредитно - заставного
договору недійсним, -

В С Т А Н О
В И Л А:

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3,
про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Банк свої позовні вимоги обґрунтовував
тим, що 11.03.2008 р. між ЗАТ КБ ПриватБанк",
правонаступником якого є ПАТ КБ
ПриватБанк", та ОСОБА_3 було укладено
кредитний договір № K3S0A800000042, на
підставі якого ОСОБА_3 отримав кредит у
сумі 111 331,30 грн. зі сплатою відсотків у
розмірі 9% на рік на суму залишку
заборгованості, із кінцевим терміном
погашення - до 08.03.2013 р.

11.03.2008 р. між ЗАТ КБ ПриватБанк",
правонаступником якого є ПАТ КБ
ПриватБанк", та ОСОБА_3 було укладено
договір застави автомобіля
«Фольксваген-Т5» 2005 р.в., д/н НОМЕР_1. У
порушення умов договору застави, вимог
ч. 2 ст. 586 ЦК України та ст. 17 Закону
України «Про заставу», без згоди Банку
ОСОБА_2 реалізувала заставний
автомобіль «Фольксваген-Т5» 2005 р.в., д/н
НОМЕР_1. Станом на 31.01.2013 р. у ОСОБА_2 є
заборгованість в сумі 422 107,58 грн., яка
складається з: 3608,61 грн. -
заборгованості за кредитом; 150,34 грн. -
заборгованості по процентам за
користування кредитом; 50 099 гри. -
заборгованості по комісії за
користуванням кредитом; 214 911,17 грн. пені
за несвоєчасне виконання зобов'язань
за договором, 250 грн. штрафу (фіксована
частина); 20 088,46 грн. штрафу (процентна
складова). Представник позивача просив
суд вилучити у відповідача ОСОБА_2 та
передати в заклад предмет застави -
автомобіль «Фольксваген-Т5» 2005 р.в., д/н
НОМЕР_1, комплект ключів та свідоцтво
про реєстрацію автомобіля
«Фольксваген-Т5» 2005 р.в., д/н НОМЕР_1, №
шасі НОМЕР_2, що належить на праві
власності ОСОБА_2, у рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ K3SOA800000042 від 11.03.2008 р. в сумі 422 107,58 грн.,
звернути стягнення на предмет застави:
«Фольксваген-Т5» 2005 р.в., д/н НОМЕР_1, що
належить на праві власності ОСОБА_2,
шляхом продажу вказаного автомобіля
позивачем з укладанням від імені
відповідача договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем зі зняттям вказаного
автомобіля з обліку в органах ДАІ, із
наданням позивачу усіх повноважень,
необхідних для здійснення продажу.

Під час розгляду справи в суді першої
інстанції ОСОБА_3 подав зустрічну
позовну заяву до ПАТ КБ «ПриватБанк»,
третя особа ОСОБА_2 про визнання
кредитно - заставного договору
недійсним.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим,
що кредитно-заставний договір №
K3S0A800000042 від 11.03.2008 р. він не підписував,
ніяких коштів від ПАТ КБ «ПриватБанк»
не одержував, заяв до Білоцерківського
МРЕВ ДАІ про постановку на
реєстраційний облік автомобіля
«Фольксваген-Т5» та зняття вказаного
автомобіля з обліку не писав. ОСОБА_2,
жодного відношення до автомобіля
«Фольксваген-Т5» 2005 р.в., номер шасі
НОМЕР_2, д/н НОМЕР_1 не має, так як
документи відносно даного автомобіля
було підроблено від його імені, в
зв»язку з чим 01.04.2011 р. відділом
дізнання Білоцерківського МВ ГУ МВС
України в Київській області було
порушено кримінальну справу.

Рішенням Оболонського районного суду
міста Києва від 14 квітня 2014 року в
задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк»
відмовлено. Позов ОСОБА_3 задоволено,
визнано недійсним кредитно-заставний
договір № K3S0A800000042 від 11.03.2008 р.,
укладений між ПАТ КБ „ПриватБанк" та
ОСОБА_3, з моменту його укладення.

В апеляційній скарзі представник ПАТ
КБ „ПриватБанк" просить рішення суду
першої інстанції скасувати, та
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог Банку в повному обсязі,
у задоволенні позову ОСОБА_3 просить
відмовити, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, порушення та
неправильне застосування норм
матеріального і процесуального права.

В судовому засіданні представник Банку
підтримав апеляційну скаргу з підстав
та доводів, наведених в ній.

Представники ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проти
задоволення апеляційної скарги
заперечували, вважаючи рішення суду
законним.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність й обґрунтованість
постановленого рішення суду в цій
частині, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Згідно з вимогами ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов»язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов»язується повернути
кредит та сплатити проценти. Договір
позики є укладеним з моменту передання
грошей або інших речей, визначених
родовими ознаками.

Судом встановлено, що 11 березня 2008 р.
між ЗАТ КБ „ПриватБанк",
правонаступником якого є позивач, та
від імені третьої особи ОСОБА_3
укладено кредитно-заставний договір
№ К380А800000042 від 11.03.2008 р., згідно з яким
Банком виплачено кредит в сумі 111 331,30
гри. зі сплатою відсотків у розмірі 9% на
рік на суму залишку заборгованості, із
кінцевим терміном погашення - до 08.03.2013
р.

15.09.2009 р. ПАТ КБ «Приватбанк» звертався
до Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_3
про звернення стягнення на предмет
застави, однак на підставі заяви
представника Банку вказана позовна
заява Ухвалою суду від 23.09.2011 р. була
залишена без розгляду.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України,
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Згідно з ч. З ст. 203 ЦК України,
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

Як видно з доводів ОСОБА_3 та
матеріалів справи у зв»зку з
підробленням невідомими особами від
його імені документів щодо отримання
ним в ПАТ КБ «Приватбанк» кредиту,
постановкою від його імені на
реєстраційний облік в
Білоцерківському МРЕВ ДАІ автомобіля
марки «Фольксваген-Т5» та зняттям з
реєстраційного обліку вказаного
автомобіля в Білоцерківському МРЕВ
ДАІ, він звернувся до Білоцерківського
МВ ГУ МВС України в Київській області
із заявою про порушення по даному факту
кримінальної справи та притягнення
винних осіб до кримінальної
відповідальності.

За результатами перевірки вказаної
заяви ОСОБА_3 Білоцерківським МВ ГУ
МВС України в Київській області
порушено кримінальну справу,
призначені та проведені почеркознавчі
експертизи.

Відповідно до висновку експерта №308
від 13.05.2011 року підписи в графах заяв
від 5.03.2008 року та від 27.01.2009 року до
Білоцерківського МРЕВ ДАІ виконані не
ОСОБА_3, а іншою особою (а.с. 68-70).

Згідно з висновком експерта №309 від
13.05.2011 року підписи в графі
«Позичальник ОСОБА_3, підписи в графі
«Один з оригіналів даного Договору
мною отримано особисто» копії
кредитно-заставного договору
№К38ОА00000042 від 11 березня 2008 року
вірогідно виконані не ОСОБА_3, а іншою
особою (а.с.134-136).

Дане експертне дослідження виконано по
копії кредитно-заставного договору,
оскільки ПАТ КБ «Приватбанк»
відмовилось виконати постанову про
проведення виїмки й надати органу
досудового слідства оригінал договору
(а.с.137).

Вказані дослідження експертів
виконані в рамках досудового слідства
у кримінальній справі, що не є
висновками експертиз у розумінні
ст.ст.143, 144 ЦПК України, проте є
письмовими доказами, які оцінюються у
сукупності з іншими доказами у справі.

Із листа, адресованого МРЕО ГАІ ГУ МВД
України, за №18-36 від 26.01.2009 р. за
підписом керівника Печерського
філіалу «ПриватБанку» Лелюшок В.В.,
котрим був укладений кредитно -
заставний договір № К380А800000042 від
11.03.2008 р., видно, що Банк претензій до
ОСОБА_3 не має й просить зняти відмітку
«кредит» із свідоцтва про реєстрацію
автомобіля «Фольксваген-Т5» 2005 р.в.,
номер шасі НОМЕР_2, д/н НОМЕР_1 (а.с. 132).

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України,
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Згідно з ч. З ст. 203 ЦК України,
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

Згідно з вимогами ст.ст.10, 60 ЦПК України,
розгляд і вирішення цивільних справ у
судах проводиться на засадах
змагальності. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень.

Позивачем за зустрічним позовом ОСОБА_3
надано суду певні письмові докази, які
свідчать про те, що кредитно -
заставний договір він не підписував та
кошти від Банку не отримував.

Представник ПАТ Комерційний банк
«ПриватБанк» вказані докази належним
чином не спростував.

Під час розгляду даної справи у суді
першої інстанції представником ОСОБА_2
було заявлено клопотання про
призначення по даній справі
почеркознавчої експертизи щодо
підписів ОСОБА_3 на банківських
документах про одержання кредиту, яке
підтримано ОСОБА_3 та його
представником.

Разом з тим, представник ПАТ
Комерційний банк «ПриватБанк»
заперечував проти призначення по
справі почеркознавчої експертизи., й
ухвалою Оболонського районного суду
від 18.02.2014 р. в задоволені вказаного
клопотання відмовлено.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 2 ст.303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції. Апеляційний суд
досліджує докази, які судом першої
інстанції були досліджені з порушенням
встановленого порядку або в
дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

По справі не вбачається доказів, які
були досліджені районним судом з
порушенням встановленого порядку або в
дослідженні яких було неправомірно
відмовлено.

Судом апеляційної інстанції було
відмовлено представнику ПАТ
Комерційний банк «ПриватБанк» в
задоволенні клопотання про
призначення по справі почеркознавчої
експертизи з метою ідентифікації
виконавця підпису від імені ОСОБА_3 в
кредитно-заставному договорі №
К380А800000042 від 11.03.2008 р., оскільки суду не
доведено, що таке клопотання не
заявлялося представником Банку в
районному суді з поважних причин.

Суд першої інстанції повно й всебічно
з'ясував обставини справи, зібраним
доказам дав належну оцінку та,
керуючись принципом змагальності
сторін у судовому засіданні, прийшов
до правильного висновку про
недоведеність позовних вимог ПАТ
Комерційний банк «ПриватБанк»,
обґрунтовано задовольнивши позовні
вимоги ОСОБА_3, визнавши недійсним
кредитно-заставний договір № K3S0A800000042
від 11.03.2008 р., укладений між ПАТ КБ
„ПриватБанк" та ОСОБА_3, з моменту його
укладення.

Доводів, які б спростовували висновки
суду, апеляційна скарга не містить.

Рішення суду відповідає встановленим
по справі обставинам та вимогам
матеріального і процесуального
закону, й не може бути скасованим з
підстав, що наведені в апеляційній
скарзі.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313 -315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л
А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк»
відхилити.

Рішення Оболонського районного суду
міста Києва від 14 квітня 2014 року
залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Верховного Суду України протягом двох
місяців з дня набрання нею законної
сили шляхом подання до цього суду
касаційної скарги.

Головуючий

Судді