Справа № 464/1331/14
Головуючий у 1 інстанції: Бойко
Провадження № 22-ц/783/3618/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючого судді - Струс Л.Б.

суддів: Кабаля І.І., Шумської Н.Л.

при секретарі: Бадівській О.О.

за участю: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Сихівського районного суду
м. Львова від 21 березня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до ТзОВ «Авто
Просто» про визнання договору
недійсним та стягнення коштів,

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом, в
якому просить визнати недійсною угоду
№ 343565 від 07.03.2011 року та стягнути з
відповідача в її користь 3 657,60 грн.
вступного внеску. В обґрунтування
вимог покликається на те, що 07.03.2011 року
між нею та ТзОВ «Авто Просто» було
укладено угоду № 343565 з додатками №1,2,4,5
згідно якої вона стала учасником
системи «Авто так» та внесла на рахунок
товариства вступний внесок в розмірі 3
657 грн. 60 коп. Однак, дана угода не
відповідає вимогам ст.ст. 18,19 Закону
України «Про захист прав споживачів»,
якою забороняється здійснення
нечесної підприємницької діяльності,
яка вводить в оману, зокрема, утворення,
експлуатація або сприяння розвитку
пірамідальних схем, та є
односторонньою, оскільки передбачає
лише права ТзОВ «Авто Просто» без
будь-яких обов'язків, а
відповідальність за невиконання
договору несе виключно учасник
програми. Оскільки угода № 343565 від
07.03.2011 року порушує її права як
споживача, просить визнати угоду
недійсною та стягнути з відповідача 3
657,60 грн.

Рішенням Сихівського районного суду м.
Львова від 21 березня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

Дане рішення оскаржила ОСОБА_2 подавши
апеляційну скаргу, у якій зазначає, що
діяльність відповідача з виконання
умов оспорюваного договору вводить
позивача, як споживача в оману,
оскільки згідно умов укладеного
контракту його виконання здійснюється
виключно за кошти учасників групи, без
залучення коштів адміністратора, що
вказує на наявність ознак
пірамідальної схеми і нечесної
підприємницької діяльності. Окрім
того, звертає увагу на постанову
Верховного Суду України від 23 травня 2012
року, у якій зазначено, що сплата коштів
не за сам товар, а за можливість
одержання права на купівлю товару,
формування особою без залучення
власних коштів групи клієнтів, за
рахунок коштів яких здійснювалась
передача права на купівлю товару
одному з учасників групи, залучених до
умов діяльності системи, є такою, що
вводить споживача в оману.

Просить скасувати рішення Сихівського
районного суду м. Львова від 21 березня
2014 року та стягнути з ТзОВ «Авто
Просто» 3 657, 60 грн. на користь ОСОБА_2

ТзОВ «Авто Просто» не забезпечило явку
свого представника в судове засідання,
хоча про розгляд справи повідомлено
належним чином, що підтверджується
повідомленням про вручення поштового
відправлення (а.с. 113), про причини
неявки суд не повідомлено та з
клопотанням про відкладення розгляду
справи не зверталось, однак від
представника ТзОВ «Авто Просто» -
Сметанюка І.М. надійшло заперечення на
апеляційну скаргу, у якому він просить
залишити без змін рішення Сихівського
районного суду м. Львова від 21 березня
2014 року, тому розгляд справи відповідно
до ч.2 ст. 305 ЦПК України здійснюється
колегією суддів за відсутності осіб,
які беруть участь у справі.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_2,
перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
не підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. На
підставі ст.ст. 10, 60, 61 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Обставини, визнані сторонами, не
підлягають доказуванню.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду
першої інстанції відповідає
зазначеним вимогам.

Судом встановлено, що 07.03.2011
року між ОСОБА_2 та ТзОВ «Авто Просто»
було укладено угоду № 343565, предметом
якої є надання учасникам послуг
системи АвтоТак, спрямованих на
придбання автомобіля.

Статтею 3 даної Угоди
передбачено зобов'язання відповідача
щодо організації та створення умов для
придбання автомобілів учасникам
програми «АвтоТак», здійснення
адміністративних процедур, необхідних
для сплати та передачі автомобіля
учаснику.

Відповідно до статті 5 Угоди
учасник зобов'язується виконувати
зобов'язання, передбачені угодою, у
порядку та строки, визначені угодою.
Також статтею 7 передбачено, що Угода
набирає чинності з моменту її
підписання обома сторонами й діє до
моменту виконання обома сторонами всіх
зобов'язань, передбачених Угодою.

Згідно додатку №1 до
зазначеної Угоди позивач отримала
право на придбання автомобіля марки «Kia
Rio», вартістю 101 600 грн.

Матеріалами справи встановлено, що на
виконання умов угоди 07.03.2011 року ОСОБА_2
оплачено на рахунок відповідача
вступний внесок в сумі 3 657 грн.60 коп.
(а.с. 9)

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.215 ЦК
України підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
ч.ч.1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо
його недійсність встановлена законом
(нікчемний правочин). У цьому разі
визнання такого правочину недійсним
судом не вимагається.

Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України,
договір є укладеним, якщо сторони
досягли згоди з усіх істотних умов
договору.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму
Верховного Суду України 06.11.2009р. №9 «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними» правочин може бути
визнаний недійсним лише з підстав,
визначених законом, та із
застосуванням наслідків недійсності,
передбачених законом.

Відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_2 районний суд прийшов до
висновку, що оскаржувана угода
відповідає вимогам чинного
законодавства України.

Колегія суддів погоджується із
зазначеним висновком районного суду,
оскільки такий є обґрунтованим та
відповідає матеріалам справи, а доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують, тому підстав для
скасування рішення Сихівського
районного суду м. Львова від 21
березня 2014 року колегія суддів не
вбачає.

Покликання ОСОБА_2 в апеляційній скарзі
на те, що в оскаржуваній угоді існує
дисбаланс договірних прав і обов'язків
на її шкоду, не відповідає дійсності та
спростовується умовами договору, а
зокрема статтею 3 оскаржуваної угоди
передбачено, що Авто Просто
зобов'язується надавати учаснику
системи послуги в порядку та строки,
визначені угодою, включаючи, але не
обмежуючись: - включення учасника до
системи Автотак шляхом підписання
даної угоди; - формування груп
учасників для придбання автомобіля; -
організація та створення умов для
придбання автомобілів учасниками
системи; - здійснення оплати автомобіля
виробнику, імпортеру чи дистриб'ютуру
за рахунок коштів, сплачених
учасниками системи, на умовах угоди; -
забезпечення отримання автомобіля
учасником системи згідно умовами
угоди; - здійснення адміністративних
процедур, необхідних для передачі
автомобіля учаснику системи, який
одержав право на отримання автомобіля;
- формування коштів для повернення
коштів; приймання та перерахування
страхових платежів відповідній
страховій компанії; - адміністрування
групи, до складу якої входить учасник
системи , протягом всього строку її
існування; - надання всіх інших послуг
визначених в угоді та додатках до неї; -
вчинення всіх інших дій, спрямованих на
придбання учасником автомобіля через
систему.

Твердження апелянта про те, що її ввели
в оману не знайшли свого підтвердження,
а тому колегія суддів не бере такі до
уваги, оскільки позивач підтвердила
своїм підписом під час укладання
оскаржуваної Угоди, що вона отримала
усі коректно викладені пояснення від
представника Авто Просто, уважно
прочитала та зрозуміла Угоду та
Додатки до неї.

Також голослівними є переконання
позивача що в діях ТзОВ «Авто Просто»
наявні ознаки пірамідальної схеми,
нечесної підприємницької практики та
суперечить змісту п.7 ч.3 ст.19 Закону
України «Про захист прав споживачів» у
зв'язку з відсутністю головних ознак
"пірамідальної схеми" - безтоварність
та сплати компенсації одним учасником
за рахунок інших, оскільки за схемою
придбання товарів у групах придбавають
товар усі учасники за рахунок
об'єднання внесків кожного з них.
Різниця між споживачами - учасниками
схеми є тільки в часі одержання
автомобіля кожним із них, за умовами
виконання своїх зобов'язань.

Окрім того, для віднесення схеми до
пірамідальної необхідно врахувати й
інші норми чинного законодавства
України, що регулюють спірні
правовідносини, оскільки діяльність
ТзОВ «Авто Просто» з адміністрування
фінансових коштів підпадає під поняття
"фінансова послуга".

Відповідно до ч. 5 ст. 1 Закону України
«Про фінансові послуги та регулювання
ринків фінансових послуг», під
поняттям "фінансова послуга"
розуміється операція з фінансовими
активами, що здійснюється в інтересах
третіх осіб за власний рахунок чи за
рахунок цих осіб, а у випадках,
передбачених законодавством, - і за
рахунок залучених від інших осіб
фінансових активів, з метою отримання
прибутку або збереження реальної
вартості фінансових активів.

У зв'язку із вищенаведеним, покликання
ОСОБА_2 про наявність обману та ознак
пірамідальної схеми у діях ТзОВ «Авто
Просто» під час укладення угоди є
надуманими та безпідставними, а також
такими, що не узгоджуються з
положеннями п.7 ч.3 ст. 19 Закону України
«Про захист прав споживачів» у
взаємозв'язку з нормами Закону України
«Про фінансові послуги та регулювання
ринків фінансових послуг».

Вищенаведена правова позиція
викладена також Постанові Верховного
Суду України від 11 вересня 2013 року по
справі № 6-40цс13, яка в силу вимог ст. 360-7
ЦПК України є обов'язковою для судів.

Інші доводи апелянта також не знайшли
свого підтвердження.

Розглядаючи спір, колегія суддів
вважає, що районний суд повно та
всебічно дослідив та оцінив обставини
у справі, подані сторонами докази та
правильно визначив характер спірних
правовідносин.

Рішення суду першої інстанції
відповідає вимогам закону і зібраним
по справі доказам, доводи апеляційної
скарги висновків суду не спростовують,
а тому підстав для її задоволення
колегія суддів не вбачає.

Відповідно до ч.1 ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.209, 303, 304, п.1 ч.1 ст. 307, ст.ст.308, 313, 314,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Сихівського районного
суду м. Львова від 21 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
шляхом подання касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий
Л.Б. Струс

Судді
І.І. Кабаль

Н.Л. Шумська