Справа № 523/9208/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 серпня 2014 року Суворовський
районний суд міста Одеси в

складі:

головуючого судді Гудіної Н.І.

при секретарі Мельніченко Г.О.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі

справу за позовом

ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Одеської міської ради
про визнання права власності у порядку
спадкування за заповітом,

Установив :

ОСОБА_1, ОСОБА_2 ( далі - Позивачі)
звернулись до Одеської міської ради (
далі - Відповідач) з позовом про
визнання права власності у порядку
спадкування за заповітом за наступних
обставин.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла родичка
Позивачів ОСОБА_3, про що 08 жовтня 2013
року складено відповідний актовий
запис №9734 у відділі державної
реєстрації актів цивільного стану у
місті Одесі реєстраційної служби
Одеського міського управління юстиції.

Після її смерті відкрилася спадщина на
39/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1.

Позивачі - онучка та сестра померлої - є
спадкоємицями на спадкове майно в
рівних частках кожній за заповітом,
складеним від 05 квітня 2011 року та
посвідченим державним нотаріусом
Четвертої Одеської державної
нотаріальної контори.

Спадкоємців, передбачених ст. 1241 ЦК
України не має.

У встановлений законом строк Позивачі
звернулися до Четвертої Одеської
державної нотаріальної контори з
заявами про прийняття спадщини.

Проте, у видачі свідоцтва про право на
спадщину їм було відмовлено за
відсутності державної реєстрації
ідеальної частки 39/100 частини
домоволодіння, що належало
спадкодавцеві на час смерті згідно
розпорядження Суворовської районної
адміністрації від 23 червня 2004 року за
№784 р. та довідки КП «Бюро технічної
інвентаризації» Одеської міської ради
від 20 березня 2014 року за №436755.67.

Зазначене домоволодіння, розташоване
на земельній ділянці площею 541 кв. м.,
право на безстрокове користування якою
надано у встановленому законом порядку
, а саме рішенням виконкому Ленінської
райради депутатів трудящих від 31травня
1957 року за № 374 був здійснений відвід
земельної ділянки загальної площі 541
кв.м. під індивідуальну житлову
забудову за адресою: АДРЕСА_1.

Розпорядження Суворовської рай
адміністрації від 23 червня 2004 року № 784
у Позивачів відсутнє.

Позивачі просять визнати за ними
у рівних частках право власності на 39/100
частини домоволодіння за вказаною
адресою у порядку спадкування за
заповітом після смерті ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_3

Позивачі надали суду заяви про
розгляд справи за їх відсутністю.
Представник Відповідача отримав
судову повістку, до суду не з'явився,
причини неявки невідомі.

Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов висновку про задоволення
позовних вимог та прийняття заочного
рішення.

Встановлено, рішенням виконкому
Ленінської районної ради міста Одеса
від 31 травня 1957 року № 374 «Про відвід
земельних ділянок громадянам під
індивідуальне житлове будівництво»
ОСОБА_4 виділено земельну ділянку за
адресою : АДРЕСА_1 загальною площею 541
кв.м. (а.с.10).

12 листопада 1957 року між
Житлово-комунальним відділом
виконкому Ленінської районної ради
міста Одеса та ОСОБА_4 було укладено
договір про надання у безстрокове
використання земельної ділянки за
адресою : АДРЕСА_1 загальною площею 541
кв.м. для будівництва індивідуального
житлового будинку на праві особистої
власності, який нотаріально завірений
(а.с.6-9).

Рішенням виконкому Ленінської
районної ради міста Одеса від 20 серпня
1968 року № 701 затверджені акти комісії
щодо прийняття в експлуатацію будівлі
від громадян ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в
житловому районі по АДРЕСА_1 для
подальшого оформлення ними права
власності на ? частину вказаної будівлі
(а.с.12-13).

У 1986 році до Суворовського
районного народного суду міста Одеси
звернулась ОСОБА_6 з позовом до ОСОБА_7
про визнання права власності на 3/8
частину будівлі. В рішенні зазначено,
що позивач просить визнати за нею право
власності на 1/4 частину будівлі,
розташованій в АДРЕСА_1, оскільки вона
будувала його разом із своїм чоловіком
- ОСОБА_4, який помер у ІНФОРМАЦІЯ_4.
Рішенням вказаного суду від 23 грудня 1986
року за ОСОБА_3 визнано право власності
на 2/5 частини вказаної будівлі (а.с.14-16).

05 квітня 2011 року ОСОБА_3 склала
заповіт, яким заповідала Позивачам усе
своє майно в рівних частках та який був
внесений до Спадкового реєстру (а.с.20-21).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3
згідно свідоцтва про смерть
серіїНОМЕР_1, виданого 08 жовтня 2013 року
(а.с.22).

Четвертою Одеською державною
нотаріальною конторою 14 травня 2014 року
за № 1852/02-31 було видано постанову, якою
Позивачам відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину на
домоволодіння АДРЕСА_1, оскільки
нотаріусу не надано
правовстановлюючих документів, які
підтверджують належність цього майна
спадкодавцеві (а.с.19).

Згідно листа КП «Бюро технічної
інвентаризації» Одеської міської ради
від 13 березня 2014 року за ОСОБА_3
зареєстровано 2/5 частини вказаного
домоволодіння на підставі рішення
народного суду Суворовського району
міста Одеса від 23 грудня 1986 року (а.с.17).

Згідно КП «Бюро технічної
інвентаризації» Одеської міської ради
від 20 березня 2014 року ОСОБА_3 станом на 31
грудня 2012 року належить 2/5 частини
вказаного домоволодіння на підставі
рішення народного суду Суворовського
району міста Одеса від 23 грудня 1986 року,
які підлягають перереєстрації на 39/100
частин домоволодіння згідно
розпорядження Суворовської районної
адміністрації про затвердження
розрахунку ідеальних часток від 23
червня 2004 року № 784 (а.с.18).

Статтею 1216 ЦК України
передбачено, що спадкуванням є перехід
прав та обов'язків (спадщини) від
фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

Спадщина відкривається внаслідок
смерті особи або оголошення її
померлою (ст..1220 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України
право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті.

Відповідно до статті 1225 ЦК
України право власності на земельну
ділянку переходить до спадкоємців на
загальних підставах, із збереженням її
цільового призначення. До спадкоємців
житлового будинку, інших будівель та
споруд переходить право власності або
право користування земельною ділянкою,
на якій вони розміщені. До спадкоємців
житлового будинку, інших будівель та
споруд переходить право власності або
право користування земельною ділянкою,
яка необхідна для їх обслуговування,
якщо інший її розмір не визначений
заповітом.

Таким чином, суд вважає, що за
Позивачами слід визнати право
власності на 39/100 частин домоволодіння
у рівних частках, оскільки вони є
спадкоємцями за заповітом.

На підставі викладеного,
керуючись ст..ст. 1216, 1220, 1223, 1225 ЦК
України, ст.ст. 57,60,61,169,209, 212- 215,218,224-228
ЦПК України , суд,-

Вирішив:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Одеської
міської ради про визнання права
власності у порядку спадкування за
заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, право власності у
рівних частках на 39/100 частини
домоволодіння за адресою : АДРЕСА_1,
розташованого на земельній ділянці
загальною площею 541 кв.м у порядку
спадкування за заповітом після смерті
ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_3.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення може бути
оскаржено в загальному порядку, а саме
рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом. У цьому разі
строк на апеляційне оскарження рішення
починається відраховуватися з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Суддя -