Справа № 667/3311/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2014 року
Комсомольський районний суд м.
Херсона у складі:

головуючого-судді: Майдан С.І.

при
секретарі: Сноп А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Херсоні цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа на стороні позивача без
самостійних вимог ОСОБА_3 про визнання
права власності на частину житлового
будинку в порядку спадкування за
законом, за зустрічним позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1, третя особа на стороні
відповідача без самостійних вимог
ОСОБА_3 про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаною
позовною заявою, в якій просить визнати
за ним право власності на 54/100 частини
житлового будинку АДРЕСА_1 з надвірними
будівлями та спорудами, які
складаються з житлового будинку літ.
«А» приміщення 1-2 пл. 5,7 кв.м, 1-3 пл. 12,8
кв.м , сіни літ. «а» з приміщеннями 1-1 пл.
4,9 кв.м, 1-1 «а» пл.. 3,8 кв.м, 1/2 частку сараю
літ. «Б», навіс літ. «В» в порядку
спадкування за законом після смерті
батька, ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

17.06.2014 року від відповідача ОСОБА_2
надійшла зустрічна позовна заява про
визнання причин пропуску строку для
прийняття спадщини поважними, визнання
права власності в порядку спадкування
за законом після смерті сина, ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, на 27/100 частин
житлового будинку АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач та
представники позивача за первісним
позовом неодноразово уточнювали
позовні вимоги, остаточно просили суд
визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2,
на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1
з надвірними будівлями та спорудами.
Свої вимоги обґрунтували тим, що
житловий будинок АДРЕСА_1 придбаний
ОСОБА_2 та ОСОБА_5 у період шлюбу, та був
їх спільною сумісною власністю. Шлюб
між подружжям було розірвано, спільне
майно поділено, ОСОБА_5 при поділі майна
виділено у власність 54/100 частин
зазначеного будинку, відповідачу 46/100
його частин, але рішення суду про
визнання права власності на зазначені
частки житлового будинку сторони не
реєстрували, в добровільному порядку
розділ будинку не здійснили. ОСОБА_5
продовжувала користуватися зазначеним
житловим будинком та проживала в ньому
до дня смерті, ІНФОРМАЦІЯ_3. Вважають, що
після смерті ОСОБА_5 відкрилася
спадщина на ? частину житлового
будинку, які фактично прийняв її син,
ОСОБА_4, так як на день смерті матері був
зареєстрований та проживав у
зазначеному будинку. Донька
спадкодавця, ОСОБА_3, спадщину не
приймала. Інші спадкоємці ОСОБА_5 за
законом першої черги відсутні. Заповіт
спадкодавець не залишила. ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_4 помер, спадкоємцем за законом
першої черги є його син, ОСОБА_1, який у
встановлений законом строк звернувся з
заявою до нотаріальної контори про
прийняття після смерті батька
спадщини, яка складається з частини
житлового будинку, іншого майна, та
видачу йому свідоцтва про право на
спадщину за законом на спадкове майно.
Відповідач ОСОБА_2 спадщину після
смерті сина не прийняв. Під час
оформлення документів на отримання
спадщини позивачу стало відомо, що
житловий будинок АДРЕСА_1 в цілому
зареєстрований за ОСОБА_2 У зв'язку з
тим, що нотаріус зобов'язав його надати
правоустановчий документ, який
підтверджує право власності
спадкодавця на спадкове майно, а
позивач не має таких документів,
відповідач не визнає його як
спадкоємця зазначеного майна та
намагався продати будинок без
врахування його інтересів, ОСОБА_1
позбавлений можливості отримати
свідоцтво про право свідоцтва за
законом на спадкове майно та вимушений
був звернутися до суду за захистом
своїх інтересів у зазначений спосіб.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2
позивач та його представники не
визнали з тих підстав, що поважних
причин для пропуску строку на
прийняття спадщини відповідач не мав,
неодноразово приїздив до м. Херсона,
відвідував БТІ, реєстраційну службу,
інші установи з метою розпорядитися
спадковим майном без врахування
інтересів позивача. Не згодні включити
ОСОБА_2 до кола спадкоємців.

Ухвалою суду від 08.09.2014 року позовні
вимоги ОСОБА_1 в частині визнання
недійсним свідоцтва про право
особистої власності на домоволодіння,
виданого виконавчим комітетом
Комишанської селищної ради депутатів
від 30.08.1968 року ОСОБА_2, залишені без
розгляду за заявою позивача.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
неодноразово змінював свою позицію за
первісним позовом, остаточно первісний
позов не визнав, просив відмовити у
його задоволенні з тих підстав, що
позивач не має відношення до цього
будинку. Не спростовував тих обставин,
що після розірвання шлюбу ОСОБА_5 мала
право на ? частину житлового будинку
АДРЕСА_1, оскільки вони не
зареєстрували рішення суду про його
поділ, добровільний поділ його не
здійснили, ОСОБА_5 з часу придбання
житлового будинку до смерті
користувалася ним та проживала в ньому.
На час смерті ОСОБА_5 в будинку був
зареєстрований їх син, ОСОБА_6, який
фактично в будинку не проживав. Їх
донька, ОСОБА_3, спадщину після смерті
матері не приймала. Після смерті сина
відповідач спадщину не приймав, з
заявою до нотаріальної контори не
звертався за станом здоров'я. Не
заперечував, що протягом
шестимісячного строку для прийняття
спадщини кілька разів приїздив до
Херсону з інших справ , проте
оформленням права на спадщину після
смерті сина не займався, при цьому не
пояснив, які саме обставини
заважали йому звернутися до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини. Зустрічний позов
уточнив, просив суд встановити йому
додатковий строк для прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, в три місяці. В
останнє судове засідання відповідач не
з'явився, про час та місце слухання
справи був повідомлений належним
чином.

Представник відповідача в судовому
засіданні первісний позов не визнав,
просив відмовити у його задоволенні з
тих підстав, що нотаріусом не винесено
постанову про відмову у видачі
позивачу свідоцтва про право на
спадщину за законом на спірний будинок,
тому спір відсутній між сторонами на
даний час. Вимогу за зустрічним позовом
про визначення ОСОБА_2 додаткового
строку для прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_4 підтримав , просив
задовольнити. Зазначив, що поважною
причиною пропуску строку на прийняття
спадщини є юридична неграмотність та
необізнаність позивача у питанні
щодо прийняття спадщини.

Ухвалою суду від 08.09.2014 року позовні
вимоги ОСОБА_2 в частині визнання
поважними причини пропуску строку для
прийняття ним спадщини після,
померлого ОСОБА_4, визнання за ним права
власності в порядку спадкування за
законом на 27/100 частин житлового
будинку з відповідною частиною
господарчих та побутових будівель та
споруд АДРЕСА_1 залишені без розгляду
за заявою позивача.

Третя особа на стороні позивача за
первісним позовом без самостійних
вимог ОСОБА_3 в судовому засіданні
вважала вимоги ОСОБА_1 такими, що
підлягають задоволенню, а вимоги
ОСОБА_2 такими, що не підлягають
задоволенню. Пояснила, що її батьками є
ОСОБА_2 та ОСОБА_5 Мати після розірвання
шлюбу та винесення рішення суду про
поділ житлового будинку проживала в
ньому до смерті, на день її смерті в
будинку проживав з матір'ю її брат
ОСОБА_4, який жив в ньому до дня своєї
смерті ІНФОРМАЦІЯ_2. Вона спадщину
після смерті матері не приймала,
вважала що її частка повинна
залишитися брату. Після смерті брата
спадщину після нього прийняв його син
ОСОБА_1 Її батько, ОСОБА_2, за станом
здоров'я був здатний звернутися до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини після смерті свого
сина, але він не бажав цього. Він кілька
разів приїздив до Херсона, відвідував
БТІ, інші установи для того, щоб
оформити документи на продаж
житлового будинку без врахування
інтересів ОСОБА_1, так як його він не
сприймає як спадкоємця. В останнє
судове засідання третя особа не
з'явилися, про час та місце слухання
справи була повідомлена належним
чином.

Заслухавши пояснення осіб, які брали
участь у справі, свідків, дослідивши
матеріали справи, судом встановлені
наступні обставини та відповідні їм
правовідносини.

Судом встановлено, що за ОСОБА_2
зареєстровано право власності на
житловий будинок АДРЕСА_1 на підставі
свідоцтва про право власності від
30.08.1968 року, виданого виконкомом
Комишанської селищної ради 28.08.1968 року
(а.с.9).

Зазначений житловий будинок був
придбаний ОСОБА_2 та ОСОБА_5 у період
перебування в шлюбі та є їх спільною
сумісною власністю. Зазначена
обставина сторонами не оспорюється, а
також підтверджується довідкою
реєстраційної служби Головного
управління юстиції у Херсонській
області №3781/04.1-26 про розірвання шлюбу
26.04.1979 року, а також рішенням народного
суду Комсомольського району м.Херсона
від 14.09.1979 року (а.с. 8,10).

Зазначеним рішенням суду було
поділено майно подружжя, у власність
ОСОБА_5 було виділено 54/100 частин
житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами, а ОСОБА_2- 46/100
частин зазначеного будинку (а.с. 8).
Право власності на зазначені частки
житлового будинку ОСОБА_5 та ОСОБА_2
відповідно до рішення суду не
реєструвалося, сторони в
добровільному порядку реальний поділ
будинку не здійснили. Зазначену
обставину сторони не спростовували.

З врахуванням вимог ст. 69,70 СК України
ОСОБА_5 набула право власності на ?
частину зазначеного житлового будинку.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 померла, що
підтверджується актовим записом про
смерть № 2288, зробленим Міським
відділом державної реєстрації актів
цивільного Головного управління
юстиції у Херсонській області (а.с.11).

З довідки виконавчого комітету
Комишанської селищної ради від 11.09.2014
року вбачається, що на день смерті
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_5 в житловому
будинку АДРЕСА_1 були зареєстровані
ОСОБА_5 та ОСОБА_4.

Батьками ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_2
та та ОСОБА_5, що підтверджується
витягом з державного реєстру актів
цивільного стану громадян (а.с.12).

Свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_4 в судовому
засіданні підтвердили, що ОСОБА_4 на
день смерті матері та до дня своєї
смерті проживав у житловому
будинкуАДРЕСА_1, який був місцем його
постійного проживання.

З врахуванням вимог ст.ст. 1261,1268 ч 3 ЦК
України ОСОБА_4 вважається таким, що
прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 у
виді ? частини житлового
будинкуАДРЕСА_1 , оскільки постійно
проживав зі спадкодавцем на час
відкриття спадщини та у встановлений
ст.1270 ЦК не заявив про відмову від неї.

Донька ОСОБА_5 - ОСОБА_3, спадщину після
смерті матері не приймала. Інші
спадкоємці за законом першої черги
відсутні. Заповіт спадкодавцем не
залишено.

З довідки Третьої Херсонської
державної нотаріальної контори від
26.06.2014 року та інформаційної довідки зі
спадкового реєстру від 26.06.2014 року
вбачається, що спадкова справа після
смерті ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3,
не заводилася (а.с.51,52).

ОСОБА_4, помер ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується актовим записом про
смерть № 214, зробленим відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Комсомольського районного управління
юстиції у м. Херсоні (а.с.14).

З заявою про прийняття спадщини, яка
відкрилася після смерті ОСОБА_4, та
видачу свідоцтва про право на спадщину
за законом в установлений законом
строк до нотконтори звернувся його
син, ОСОБА_1. Зазначена обставина
підтверджується матеріалами
спадкової справи №7/2013 (а.с. 55-62) та
актовим записом про народження (а.с.15).

Відповідно до вимог ст.1269 ЦК України
ОСОБА_1 вважається таким, що прийняв
спадщину після смерті батька, ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

ОСОБА_2 у строк, визначений ст. 1270 ЦК
України, із заявою про прийняття
спадщини до нотаріуса не звертався,
тому в силу ст. 1271 ЦК України,
вважається таким , що не прийняв
спадщину після смерті сина ОСОБА_4
Поважною причиною пропуску строку для
прийняття спадщини зазначив юридичну
необізнаність та стан здоров'я.

Інші спадкоємці за законом першої
черги після смерті ОСОБА_4 відсутні.
Заповіт спадкодавцем не залишено.
Зазначені обставини підтверджуються
матеріалами спадкової справи (а.с.55-62).

З довідки Новотроїцької лікарні
Херсонської області від 25.07.2014 року
вбачається, що ОСОБА_2 перебуває на
диспансерному обліку у лікаря
кардіолога, отримує медичне лікування
в амбулаторних умовах (а.с.65). Зазначена
довідка не підтверджує ту обставину,
що позивач через стан здоров'я був
позбавлений можливості реалізувати
своє право на прийняття спадщини.

З витягу з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку від
25.06.2013 року вбачається, що ОСОБА_2
звертався 25.06.2013 року до головного
управління Держземагентства в м.
Херсоні з заявою про державну
реєстрацію земельної ділянки, що
розташована у АДРЕСА_1.

З витягу з державного реєстру речових
справ на нерухоме майно, виданого
відповідачу ОСОБА_2, вбачається, що він
01.07.2013 року звертався до реєстраційної
служби Комсомольського РУЮ у м. Херсоні
з заявою про видачу цього витягу (
а.с.71).

Згідно технічного паспорту на житловий
будинок, виготовленого КП «ХБТІ»
24.03.2014 року та виданного ОСОБА_2,
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами, які
розташовані за адресою: АДРЕСА_1
складається з житлового будинку літ.
А., загальною площею 52,3 кв.м, житловою
площею 22,1 кв.м., кухні літ. Б, сараю літ.
Д, навісу літ « В», душу літ. Е, туалету
літ. Ж, огорожі № 2, 3 ( а.с.20-22).

Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо
спадкоємець протягом строку,
встановленого ст. 1270 цього Кодексу, не
подав заяву про прийняття спадщини, він
вважається таким, що не прийняв її. За
письмовою згодою спадкоємців, які
прийняли спадщину, спадкоємець, який
пропустив строк для прийняття
спадщини, може подати заяву про
прийняття спадщини до нотаріальної
контори за місцем відкриття спадщини.
За позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Враховуючи викладене, положення ч. 3 ст.
1272 ЦК України можуть бути застосовані,
якщо у спадкоємця були перешкоди для
подання такої заяви та ці обставини
визнані судом поважними.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №7 від 30.05.2008
року «Про судову практику у справах про
спадкування», вирішуючи питання про
визначення особі додаткового строку,
суд досліджує поважність причини
пропуску строку для прийняття
спадщини. При цьому необхідно виходити
з того, що поважними є причини,
пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_2
на момент відкриття спадщини після
смерті сина, ОСОБА_4, неодноразово
відвідував м. Херсон з інших справ, при
цьому стан здоров'я не перешкоджав йому
здійснювати переїзди з Новотроіцького
району Херсонської області, де він
проживає, до м. Херсона, він був
дієздатним та обізнаним про смерть
сина, не був позбавлений можливості
своєчасно звернутися до нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини, будь-яких доказів поважності
причин пропуску строку для звернення
із заявою про прийняття спадщини, які
б свідчили про наявність
об'єктивних, непереборних, істотних
труднощів для вчинення цих дій, суду
не надав, тому суд вважає необхідним в
задоволенні позовних вимог щодо
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини відмовити за
необґрунтованістю. З зазначених
підстав, суд не визнає юридичну
неграмотність та необізнаність
поважною причиною пропуску строку для
подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до листа приватного
нотаріуса Херсонського міського
нотаріального округу ОСОБА_8 від 14.04.2014
року вбачається, що оскільки за
відомостями БТІ право власності на
житловий будинок АДРЕСА_1 належить
ОСОБА_2, спадкоємцю ОСОБА_1 необхідно в 10
денний строк надати нотаріусу
правовстановлюючий документ, який
підтверджує право власності
спадкодавця на це майно, у разі
відсутності зазначених документів
нотаріус вважає видачу свідоцтва про
право на спадщину неможливим та
рекомендує звернутися до суду для
вирішення цього питання (а.с.60).

Відповідно до п.23 постанови Пленуму
Верховного Суду України №7 від 30.05.2008
року "Про судову практику у справах про
спадкування" свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають.

Проте, судом встановлено, що через
відсутність у позивача ОСОБА_1
правовстановлюючого документу, який
підтверджує право власності
спадкодавця на 1/2 частину зазначеного
житлового будинку, у нього не було
умов для одержання в нотаріальній
конторі свідоцтва про право на
спадщину. З врахуванням того, що
відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України
він прийняв спадщину за законом у
встановленому законом порядку, та
своє право власності на вказану
частину житлового будинку міг
захистити лише шляхом пред'явлення
позову до суду у зазначений спосіб,
суд вважає доцільним задовольнити
позовні вимоги ОСОБА_1 та визнати за ним
право власності на 1/2 частину
житлового будинку в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Доводи представника відповідача щодо
відсутності спору та можливості у
ОСОБА_1 отримання свідоцтва в
нотконторі суд до уваги не приймає як
безпідставні.

Керуючись ст.ст.10,11,212, 214-215, 218 ЦПК
України, ст.ст.15, 16, 1261, 1268 , 1270,1271, 1272,1296,1297
ЦК України, суд,

вирішив :

Позов ОСОБА_1 про визнання права
власності на ? частину житлового
будинку з господарськими будівлями та
спорудами в порядку спадкування за
законом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ?
частину житлового будинку з
господарськими будівлями та
спорудами, які розташовані за адресою:
АДРЕСА_1 та складаються з житлового
будинку літ. А., загальною площею 52,3
кв.м, житловою площею 22,1 кв.м., кухні
літ. Б, сараю літ. Д, навісу літ « В», душу
літ. Е, туалету літ. Ж, огорожі № 2, 3, в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 про визначення додаткового
строку для прийняття спадщини в
порядку спадкування за законом
відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Херсонської області
через Комсомольський районний суд м.
Херсона шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк з дня
проголошення рішення суду.

Суддя:
С.І.Майдан