У Х В А Л А

іменем України

13 жовтня 2014 року Франківський
районний суд м. Львова в складі:

головуючого- судді -Кузь В.Я.

при секретарі - Гевко А.Б.

розглянувши скаргу представника
боржника ПАТ КБ «Надра» Праскович М.І.
на дії заступника начальника відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції Гнатишина І.С. щодо не
вчинення дій для скасування заходів
примусового виконання рішення у
виконавчому провадженні № 20408972 за
виконавчим листом №2-2073/09, виданого
Франківським районним судом м.Львова 21
вересня 2009 року ,-

В
С Т А Н О В И В:

Заявник ПАТ КБ "Надра" звернувся в суд
із скаргою на дії заступника
начальника відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції
Гнатишина І.С. щодо не вчинення дій для
скасування заходів примусового
виконання рішення у виконавчому
провадженні № 20408972 за виконавчим
листом №2-2073/09, виданого Франківським
районним судом м.Львова 21 вересня 2009
року.

Вважає, що постанова повернення
виконавчого документу стягувачеві від
29.12.2011 року прийнята з порушенням
вимог закону, зокрема ст. 6, 82 Закону
України "Про виконавче провадження" ,
яка передбачає, що державний
виконавець зобов'язаний не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних та
юридичних осіб.

Як вважає скаржник, резулятивна
частина постанови державного
виконавця від 29.12.2011 року не відповідає
вимогам інструкції з організації
примусового виконання рішень, оскільки
не містить запису про скасування
заходів примусового виконання рішення,
а кошти ПАТ КБ "Надра" залишаються під
арештом по сьогоднішній час, що
свідчить про порушення законних
інтересів юридичної особи - боржника.

Просить визнати бездіяльність
Заступника начальника відділу
Державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції Гнатишина І.С. протиправною,
оскільки така суперечить «Інструкції з
примусового виконання рішень» і
порушує законні інтереси боржника та
зобов'язати заступника начальника
Державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції Гнатишина І.С. скасувати заходи
примусового виконання рішення суду,
вчинити всі необхідні дії для зняття
арешту з коштів боржника.

В чергове судове засідання боржник не
прибув, подав до суду заяву розгляд
справи за його відсутності. Відповідно
до ст.. 386 ЦПК України, скарга
розглядається у десятиденний строк у
судовому засіданні за участю заявника
і державного виконавця або іншої
посадової особи державної виконавчої
служби, рішення, дія чи бездіяльність
якої оскаржуються, однак їх неявка не
перешкоджає розгляду скарги, із
прийняттям рішення.

Заступник начальника відділу
Державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції Гнатишин І.С. , дії якого
оскаржуються в судовому засіданні
проти задоволення скарги заперечив,
пояснив, що виконавче провадження ним
відкрито на підставі виконавчого
листа, із дотриманням вимог чинного
законодавства

Стягувач ОСОБА_3 в судове засідання не
прибула, про причини неявки суд не
повідомила, однак її неявка не
перешкоджає розгляду скарги, із
прийняттям рішення.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення державного
виконавця, слід прийти до висновку, що
скарга задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що дії державного
виконавця відповідають вимогам
існуючого законодавства, 29.12.2010 року
ним винесено постанову про повернення
виконавчого документу стягувачеві.

Відповідно до ст. 5 Закону України "Про
виконавче провадження" , вимоги
державного виконавця щодо виконання
рішень є обов'язкові для всіх органів,
організацій, посадових осіб, фізичних
та юридичних осіб на всій території
України.

Відповідно до ст.. 47 Закону України «Про
виконавче провадження», наведено
вичерпний перелік підстав повернення
виконавчого документу стягувачеві,
зокрема: при наявності письмової заяви
стягувача про повернення виконавчого
документу.

Відповідно до ч.4 вказаної статті, у
разі повернення виконавчого документу
стягувачеві, державний виконавець
виносить постанову з обов'язковим
мотивуванням підстав її винесення.

З цих підстав, суд відхиляє всі
доводи боржника, щодо
неправомірності дій державного
виконавця та, як на думку боржника,
незаконності прийнятого ним рішення.

Крім того, представником боржника не
надано суду оригіналів оскаржуваних
постанов та відомостей про хід
виконання рішення і підтверджень його
виконання, відтак покликання боржника
на постанови державного виконавця, що
не завірені належним чином не можуть
бути предметом розгляду в суді.

Відповідно до ст.. 14 ЦПК України,
судові рішення, що набрали законної
сили, є обов'язковими до виконання на
всій території України. Невиконання
судових рішень тягне за собою
відповідальність, встановлену
законом.

Відповідно до ст.. 387 ЦПК України, за
результатами розгляду скарги суд
постановляє ухвалу. Уразі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити
вимогу заявника та усунути порушення
або іншим шляхом поновлює його
порушені права чи свободи. Таких
підстав суд не знайшов.

Таким чином, виконавче провадження з
виконання виконавчого листа
Франківського районного суду від 21.09.2009
року по справі 2-2073/09, що перебуває на
примусовому виконання в Личаківському
ВДВС ЛМУЮ відповідає вимогам закону, а
підстави для скасування будь-яких,
документів даного виконавчого
провадження відсутні.

На підставі наведеного , керуючись
ст.ст. 14, 368, 369, 383-389 ЦПК України, суд, -

П О
С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні скарги
представника боржника ПАТ КБ «Надра»
Праскович М.І. на дії заступника
начальника відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції
Гнатишина І.С. щодо не вчинення дій для
скасування заходів примусового
виконання рішення у виконавчому
провадженні № 20408972 за виконавчим
листом №2-2073/09, виданого Франківським
районним судом м.Львова 21 вересня 2009
року, за безпідставністю такої.

Апеляційна скарга на постанову може
бути подана до Львівського
апеляційного суду протягом десяти
днів з дня отримання копії повного
рішення.

Суддя
В. Кузь