Справа № 495/1925/14-ц
У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2014 року
м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області

у складі головуючого - судді
Шевчук Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Білгород-Дністровському
скаргу ОСОБА_1 на дії державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із
зазначеною скаргою, в якій вказує, що
державним виконавцем відділу
Державної виконавчої служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області була винесена
постанова про відкриття виконавчого
провадження від 28.02.2014 року, дії по
складанню якої скаржник вважає
незаконними, та спросить цю постанову
скасувати, а також поновити йому строк
на оскарження цієї постанови, оскільки
він її отримав поштою із запізненням.

Скаржник ОСОБА_1 у судовому засіданні
повністю підтримав доводи своєї скарги
та просив її задовольнити.

Представник відділу Державної
виконавчої служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської у судовому засіданні зі
скаргою не погодився, та пояснив, що
оскаржувана постанова була винесена у
повній відповідності до діючого
законодавства, без жодних порушень,
тому просив суд залишити скаргу без
задоволення.

Вивчивши матеріали справи цієї справи,
заслухавши пояснення скаржника,
представника відділу Державної
виконавчої служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області, вивчивши матеріали
цивільної справи № 1505/8068/2012 за позовом
ОСОБА_1 до Виробничого управління
житлового-комунального господарства
про видачу належним чином оформленої
трудової книжки, дослідивши докази, які
є в матеріалах справи, суд приходить до
наступного.

У провадженні Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
перебувала справа № 1505/8068/2012 за позовом
ОСОБА_1 до Виробничого управління
житлового-комунального господарства
про видачу належним чином оформленої
трудової книжки.

Рішенням Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 21.02.2013 року у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1 до Виробничого управління
житлового-комунального господарства
про видачу належним чином оформленої
трудової книжки та стягнення у зв'язку
з цим середньої заробітної плати за час
вимушеного прогулу було відмовлено, з
ОСОБА_1 стягнуто на користь держави
судовий збір у розмірі 107, 30 гривень.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської
області від 16.05.2013 року вищевказане
рішення Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 21.02.2013 року було залишено без змін.

На підставі цього рішення, яке набрало
законної сили 12.03.2013 року,
Білгород-Дністровським міськрайонним
судом був виданий виконавчий лист про
стягнення з ОСОБА_1 на користь держави
судового збору у розмірі 107, 30 гривень.
Як вказано у самому виконавчому листі,
він може бути пред'явлений до виконання
до 12 березня 2014 року.

Згідно ч. 1, 2 статті 17 Закону України
«Про виконавче провадження» № 606- XIV від
21.04.1999 року, примусове виконання
рішень здійснюється державною
виконавчою службою на підставі
виконавчих документів, визначених цим
Законом. Відповідно до цього Закону
підлягають виконанню державною
виконавчою службою такі виконавчі
документи, як виконавчі листи, що
видаються судами, і накази
господарських судів, у тому числі на
підставі рішень третейського суду та
рішень Міжнародного комерційного
арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті і
Морської арбітражної комісії при
Торгово-промисловій палаті.

Згідно статті 19 Закону України «Про
виконавче провадження» № 606- XIV від
21.04.1999 року, державний виконавець
відкриває виконавче провадження на
підставі виконавчого документа,
зазначеного в статті 17 вищевказаного
Закону :

1) за заявою стягувача або його
представника про примусове виконання
рішення;

2) за заявою прокурора у випадках
представництва інтересів громадянина
або держави в суді;

3) у разі якщо виконавчий лист
надійшов від суду на підставі ухвали
про надання дозволу на примусове
виконання рішення іноземного суду в
порядку, встановленому законом;

4) в інших передбачених законом
випадках.

Згідно ч. 1, 2, 3 статті 22 Закону
України «Про виконавче провадження» №
606-XIV від 21.04.1999 року, виконавчі
документи можуть бути пред'явлені до
виконання в такі строки:

1) посвідчення комісій по трудових
спорах, постанови судів у справах про
адміністративні правопорушення та
постанови органів (посадових осіб),
уповноважених розглядати справи
про адміністративні правопорушення, -
протягом трьох місяців;

2) інші виконавчі документи - протягом
року, якщо інше не передбачено
законом.

Строки, зазначені у частині
першій цієї статті, встановлюються
для:

1) виконання судових рішень - з
наступного дня після набрання рішенням
законної сили чи закінчення строку,
встановленого у разі відстрочки чи
розстрочки виконання рішення, а в разі
якщо судове рішення підлягає
негайному виконанню, - з наступного
дня після його постановлення;

2) виконання рішень комісій по
трудових спорах - з дня видачі
посвідчення на примусове виконання
рішення;

3) інших виконавчих документів з
наступного дня після набрання ними
юридичної сили, якщо інше не
передбачено законом.

Рішення про стягнення періодичних
платежів (у справах про стягнення
аліментів, про відшкодування шкоди,
заподіяної каліцтвом чи іншим
ушкодженням здоров'я, втратою
годувальника тощо) можуть бути
пред'явлені для виконання протягом
усього періоду, на який

присуджені платежі.

Згідно ч. 1-6 статті 25 Закону України
«Про виконавче провадження» № 606- XIV від
21.04.1999 року, державний виконавець
зобов'язаний прийняти до виконання
виконавчий документ і відкрити
виконавче провадження, якщо не
закінчився строк пред'явлення такого
документа до виконання, він відповідає
вимогам, передбаченим цим Законом, і
пред'явлений до виконання до
відповідного органу державної
виконавчої служби.

Державний виконавець протягом
трьох робочих днів з дня надходження
до нього виконавчого документа
виносить постанову про відкриття
виконавчого провадження. У постанові
державний виконавець вказує про
необхідність боржнику самостійно
виконати рішення у строк до семи
днів з моменту винесення постанови
(у разі виконання рішення про
примусове виселення боржника - у строк
до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що
у разі ненадання боржником
документального підтвердження
виконання рішення буде розпочате
примусове виконання цього рішення із
стягненням з боржника виконавчого
збору і витрат,

пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій,
передбачених цим Законом. За заявою
стягувача державний виконавець
одночасно з винесенням постанови
про відкриття виконавчого
провадження може накласти арешт на
майно та кошти боржника, про що

виноситься відповідна постанова.
Виконавчий документ, виданий на
підставі рішення, яким надано
відстрочку виконання, приймається
державним виконавцем до виконання
після закінчення строку відстрочки в
межах строку, встановленого для його
пред'явлення.

У разі відкриття виконавчого
провадження за виконавчим документом
про конфіскацію майна, стягнення
періодичних платежів, забезпечення
позовних вимог або якщо рішення
підлягає негайному виконанню строк,
встановлений частиною другою цієї
статті, не

надається. Копії постанови про
відкриття виконавчого провадження
надсилаються не пізніше наступного
робочого дня стягувачу та боржникові.
Постанова про відкриття виконавчого
провадження може бути оскаржена
сторонами у десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Ретельно дослідивши матеріали
справи, заслухавши сторони, суд
приходить до наступних висновків.

На підставі заяви
Білгород-Дністровської об'єднаної
державної податкової інспекції (а.с. 11)
про відкриття виконавчого провадження
на підставі виконавчого листа
державним виконавцем відділу
Державної виконавчої служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області було відкрито
виконавче провадження, про що винесена
відповідна постанова ВП№42263497 про
відкриття виконавчого провадження, що
відповідає вимогам ч. 2 статті 17 та
вимогам статті 19 Закону України «Про
виконавче провадження» № 606- XIV від
21.04.1999 року.

Вищевказана постанова про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 42263497 від 28.02.2014 року була винесена
державним виконавцем відділу
Державної виконавчої служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області на підставі
виконавчого листа №1505/8068/2012 від 21.02.2013
року, виданого Білгород-Дністровським
міськрайонним судом Одеської області
про стягнення з ОСОБА_1 державного мита
у розмірі 107, 30 гривень на користь
держави. У цій постанові зазначено, що
виконавчий документ вступив у законну
силу 12.03.2013 року, заява про примусове
його виконання надійшла 26.02.2014 року,
тобто у строк, встановлений Законом
України «Про виконавче провадження». У
постанові також вказано, що боржнику -
ОСОБА_1 наданий строк для самостійного
виконання цієї постанови - до 06.03.2014
року.

Далі, у відповідності до статті 25
Закону України «Про виконавче
провадження» № 606- XIV від 21.04.1999 року,
оскаржувана ОСОБА_1 постанова була
надіслана боржнику, що підтверджується
відповідним супровідним листом (а.с. 13)
а також копією журналу реєстрації
вихідної кореспонденції за 2014 рік
(а.с.21).

Таким чином, твердження скаржника про
те, що по справі, по якій був виписаний
виконавчий лист, мав місце трудовий
спір, і тому він не має сплачувати
судові витрати, спростовується
рішенням Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 21.02.2013 року, яке було залишено без
змін Ухвалою Апеляційного суду
Одеської області від 16.05.2013 року, яким
у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Виробничого управління
житлового-комунального господарства
про видачу належним чином оформленої
трудової книжки та стягнення у зв'язку
з цим середньої заробітної плати за час
вимушеного прогулу було відмовлено, з
ОСОБА_1 стягнуто на користь держави
судовий збір у розмірі 107, 30 гривень.

Далі, посилання скаржника на те, що він
отримав оскаржувану ним постанову лише
15 березня 2014 року, тобто з пропуском
строку, який встановлений для
самостійного виконання цієї постанови,
і це є підставою для її скасування, не
може бути прийнятий судом до уваги,
оскільки, ч. 1 статті 25 Закону України
«Про виконавче провадження» чітко
визначені підстави для скасування
постанови про відкриття виконавчого
провадження, а статтею 26 Закону України
«Про виконавче провадження»
встановлені підстави для відмови у
відкритті виконавчого провадження, і
вказана позивачем підстава - отримання
постанови про відкриття виконавчого
провадження з пропуском строку для її
самостійного виконання не є підставою
ані для її скасування ані для відмови у
відкритті виконавчого провадження,
тобто це посилання скаржника не
ґрунтується на Законі.

Стосовно посилань скаржника на той
факт, що виконавчий документ
пред'явлений до відділу Державної
виконавчої служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області з пропуском строку
пред'явлення, тобто не має юридичної
сили, оскільки рішення суду було
винесено у 2012 році, виконавчий лист був
виданий 21.02.2013 року, а пред'явлений до
виконання 28 лютого 2014 року,
спростовуються матеріалами
по-перше,самими виконавчий листом, в
якому вказано, що він може бути
пред'явлений до виконання у строк до 12
березня 2014 року. Заява про відкриття
виконавчого провадження була подана до
відділу Державної виконавчої служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області 28 лютого 2014 року, і у
той же день відкрито виконавче
провадження, про що винесена
відповідна постанова від 28.02.2014 року,
тобто з дотриманням строку для
пред'явлення виконавчого документу для
виконання.

Далі, що стосується посилань скаржника
на той факт, що державний виконавець
відділу Державної виконавчої служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області вказав в
оскаржуваній ОСОБА_1 постанові про
стягнення з ОСОБА_1В державного мита у
розмірі 107,30 гривень у той час, як вже
діяв Закон України «Про судовий збір»
також не можуть бути прийняті судом до
уваги як підстава для скасування
постанови про відкриття виконавчого
провадження, оскільки таке посилання
скаржник не ґрунтується на Законі.

Таким чином, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
винесена державним виконавцем відділу
Державної виконавчої служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області постанова про
відкриття виконавчого провадження ВП
№ 42263497 від 28.02.2014 року, на підставі
виконавчого листа №1505/8068/2012 від 21.02.2013
року, виданого Білгород-Дністровським
міськрайонним судом Одеської області
про стягнення з ОСОБА_1 державного мита
у розмірі 107, 30 гривень на користь
держави винесена без порушень, тобто у
відповідності до діючого
законодавства, тому суд вважає, що
вимоги скарги ОСОБА_1 на дії державного
виконавця відділу Державної
виконавчої служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області є недоведеними,
необґрунтованими, та такими, що не
підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 387 ЦПК України,
якщо оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність прийняті або вчинені
відповідно до закону, в межах
повноважень державного виконавця або
іншої посадової особи державної
виконавчої служби і права чи свободи
заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

Згідно статті 1 ЦПК України,
завданнями цивільного судочинства є
справедливий , неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод та інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Згідно статті 10,11 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін, при цьому
суд розглядає цивільні справи не
інакше як в межах заявлених позовних
вимог і на підставі наданих сторонами
доказів.

Кожна сторона повинна довести
ті обставин, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 6
цього Кодексу, тобто тягар доказування
лежить на сторонах цивільно-правового
спору.

Захист права власності від
порушення, не пов'язаних із
позбавленням володіння, передбачений
статтю 391 ЦК України.

Згідно ч.ч. 1,2,3 статті 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
ЦПК України. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Скаржник не надав суду достатніх,
належних і допустимих доказів
існування обставин, на які він
посилається як на підставу своїх
позовних вимог.

Згідно статті 212 ЦПК України, суд оцінює
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Згідно статті 213 ЦПК
України, рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Керуючись ст.ст. 17, 19, 22, 25, Законом
України «Про виконавче провадження» №
606- XIV від 21.04.1999 року, ст. ст. 1,10, 11, 58, 60,
213-215, 387 ЦПК України, суд, -

У X В А Л И В:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії
державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Білгород-Дністровського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається до апеляційного суду
Одеської області через суд першої
інстанції протягом п'яти днів з дня її
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення судової
ухвали, можуть подати апеляційну
скаргу протягом п'яти днів з дня
отримання копії цієї ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційний судом.

СУДДЯ :