Справа № 646 / 2336 / 13-ц
Провадження № 2 / 646
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.09.2014 року
місто Харків

Червонозаводсьий районний суд
міста Харкова в складі:

головуючого - судді Шуліка Ю.В.

при секретарі - Черняк К.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, 3-і особа: адміністрація
Червонозавіодського району
Харківської міської ради, про
відновлення становища, яке існувало до
порушення права, відшкодування
моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2
звернулись до суду з даним позовом,
який уточнили під час судового
розгляду ( а.с.____). В обґрунтування свого
позову позивачі вказали, що квартира
АДРЕСА_1, належить на праві власності
ОСОБА_2 на підставі договору
купівлі-продажу від 1.07.2005 року. Разом з
власником квартири в ній проживають
чоловік власника квартири ОСОБА_1 та їх
малолітня дитина, ІНФОРМАЦІЯ_1. В
травні 2012 року сусіди з АДРЕСА_2,
відповідачі по справі, квартира яких
знаходиться поруч з квартирою
позивачів, самовільно захватили певну
частину місць спільного користування,
шляхом зведення стіни та встановлення
дверей. З цього приводу вони звертались
до відповідних органів, КП
«Жилкомсервіс», адміністрації
Червонозаводського району м. Харкова,
Харківської міської ради, які
встановили, що має місце самозахват
площі спільного користування 5,6 кв.
метрів. Відповідачів було притягнуто
до адміністративної відповідальності.
З приводу самовільного перепланування
тамбуру між позивачами та
відповідачами почали виникати сварки,
оскільки зведена стіна перешкоджає
заносити та виносити з квартири меблі
та інші об'ємні предмети. Позивачі
просять суд про відновлення становища,
яке існувало до порушення права, а саме
усунули перешкоди у користування
позивачами своїм нерухомим майном
шляхом демонтажу самовільно
збудованих стіни та дверей до АДРЕСА_2,
що належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4

ОСОБА_2 також просить
відшкодувати спричинену їй діями
відповідачів моральну шкоду в розмірі
2000 грн. Позивачка посилається на те, що
вона вимушена терпіти душевні
страждання та переживання, у зв»язку з
протиправною поведінкою відповідачів
щодо себе та членів її сім»ї. Позивач
ОСОБА_1 також просить відшкодувати
спричинену йому моральну шкоду у
розмірі 5000 грн. посилаючись на те, що
внаслідок дій відповідачів погіршився
стан його здоров»я, він вимушений
терпіти душевні страждання через
неправомірні дії відповідачів,
звертатись до суду за захистом своїх
прав.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав
свої позовні вимоги, просив їх
задовольнити.

Позивачка ОСОБА_2 надала суду
заяву про розгляд справи за її
відсутністю, її представник ОСОБА_5
просив позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_6 під час судового розгляду
справи позовні вимоги не визнав та
пояснив, що АДРЕСА_2 належить
відповідачам на підставі свідоцтва про
право власності в порядку приватизації
житла від 1990 року. Самовільну стіну
було побудовано не відповідачами, а
чоловіком ОСОБА_3 в 1991 році за згодою
попереднього власника квартири
АДРЕСА_1, де зараз проживають позивачі.
Він не оспорює, що при занесенні меблів
в свою квартиру у позивачів виникли
складнощі, тому вони просили
відповідачів відтворити двері
самовільного тамбуру для зручного
розвороту меблів при внесенні в
квартиру. Відповідачі не проти
поступали так й далі, коли буде
виникати необхідність. Крім того, вони
вважають, що позивачами пропущено
строк позовної давності, оскільки
позивачка почала проживати в квартирі
у 2008 році, коли їй й стало відомо про
самовільну стіну та двері. На думку
позивачів позивачами не доведено, що
влаштуванням самовільних стіни та
дверей порушуються будь-які будівельні
чи протипожежні норми, тому просять в
задоволенні позову відмовити.

До судового засідання 30.09.2014 року
представник ОСОБА_3 ОСОБА_6 не з»явився,
про час розгляду справи повідомлений
заздалегідь, належним чином, про що
свідчить розписка про отримання
судової повістки (а.с. 195).

Відповідач ОСОБА_4 до судового
засідання на неодноразові виклики не
з»являвся, про час розгляду справи
повідомлявся своєчасно та належним
чином за відомим місцем проживання та
реєстрації, але судові повістки у
поштовому відділенні не отримує, тому
про судове засідання 30.09.2014 року
повідомлений через засоби масової
інформації.

Представник третьої особи до судового
засідання не з»явились, також про час
розгляду справи повідомлений
своєчасно та належним чином.

За таких обставин, суд вважає за
можливе розглянути справу за
відсутності не з»явившихся осіб.

Суд, вислухавши позивача ОСОБА_1,
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, вважає позов таким,
що підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що квартира
АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на підставі
договору купівлі-продажу від 1.07.2005
року, посвідченого приватним
нотаріусом ХМНО ОСОБА_7 ( а.с. 17-20).

Квартира АДРЕСА_2 знаходиться
поруч з квартирою позивачів, в ній
проживають та зареєстровані
відповідачі по справі ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
що підтверджується довідкою про склад
сім»ї, виданою КП «Жилкомсервіс» (
а.с.21). Відповідно до пояснень
представника відповідачів, вони є
власниками даної квартири на підставі
свідоцтва про право власності в
порядку приватизації житла від 1990 року.

Відповідачі самовільно, без
необхідних погоджень з відповідними
службами, здійснили самозахват частини
міста спільного користування площею 5,6
кв. метрів, встановивши стіну з
вхідними дверима до їх квартири.

Позивач вказує, що внаслідок
даного переобладнання та самозахвату,
порушені права позивачів, оскільки
значно зменшилась відстань між дверима
квартир АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2, що привело
до випадків, коли відповідачі вдаряли
дверима їх та їх малолітню дитину.
Також стало неможливим вносити в
квартиру габаритні меблі та інші
габаритні предмети, вони позбавлені
можливості користуватись місцем
спільного користування площею 5,6 кв.
метрів. На вимогу відновити попереднє
становище, відповідачі відмовляються.

З приводу порушення своїх право,
позивачі неодноразово звертались до КП
«Жилкомсервіс», прокурора
Червонозаводського району м. Харкова,
адміністрації району, Харківського
міського голови ( а.с.10,11, 14, 15, 16, 23).

Викладене підтверджується актом КП
«Жилкомсервіс» ( а.с. 13), листом
адміністрації Червонозаводського
району м. Харкова ( а.с. 15), протоколом
про притягнення ОСОБА_3 до
адміністративної відповідальності від
26.04.2013 року, яке містить пояснення
ОСОБА_3 про визнання наведеного
правопорушення ( а.с. 24).

Допитані у якості свідків ОСОБА_11 та
ОСОБА_9 пояснили суду, що чоловік ОСОБА_3
дійсно збудував самовільно стіну
перед вхідними дверима до квартири
відповідачів, таким чином з»явився
тамбур. Від ОСОБА_3 їм стало відомо, що
приблизно з 2010 року з сусідами -
позивачами у справі, почали виникати
конфлікти щодо місць спільного
користування, які захопили
відповідачі, а також незручностей
через встановлення самовільної стіни.

Відповідно до вимог ст.. 15, 16 ЦК України,
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
за захистом якого має право звернутись
до суду. Одним з способів відновлення
порушеного права є відновлення
становища, яке існувало до порушення.

Аналізуючи вищенаведене, суд доходить
висновку про те, що діями відповідачів
порушене право позивачів на
користування місцями спільного
користування, яке повинно бути
поновлено відновленням становища, яке
існувало до порушення права, шляхом
демонтажу самовільно збудованих стіни
та дверей до АДРЕСА_2, яка належить
ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Поряд з цим, суд вважає, що діями
відповідачів ОСОБА_2 спричинено
моральну шкоду, як виражається у
душевних стражданнях та переживаннях у
зв»язку з протиправною поведінкою
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 Але, позовні ОСОБА_2
щодо відшкодування моральної шкоди, на
думку суду підлягають частковою
відшкодуванню, у межах доведеності.

Позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають
задоволенню оскільки останній
проживає в квартирі АДРЕСА_1 за згодою
власника квартири ОСОБА_2, як чоловік
останньої, власником квартири ОСОБА_1
не є, у даній квартирі він не
зареєстрований. Виходячи з наведеного
відсутні докази що діями відповідачів
порушується право ОСОБА_1 на
використання місць спільного
користування власників житла у даному
житловому дубинку. За тими самими
підставами суд вважає не доведеними й
позовні вимоги про відшкодування
моральної шкоди. Будь-які докази щодо
погіршення стану здоров»я ОСОБА_1 які
настали внаслідок саме дій
відповідачів, суду також не надано.
Тому в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 суд відмовляє у повному обсязі.

На підставі викладеного й керуючись
ст.ст. 10,11,60, 212, 224-233 ЦПК України, ст.ст. 15,
16, 1167 ЦК України, районний суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити
частково. Відновити становище, яке
існувало до порушення права, шляхом
демонтажу самовільно збудованих стіни
та дверей до АДРЕСА_2, яка належить
ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 в рахунок
відшкодування моральної шкоди 1000 грн. В
задоволенні решти позовних вимог
ОСОБА_2 про відшкодування моральної
шкоди - відмовити.

В задоволенні позову ОСОБА_1
відмовити в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через районний суд протягом 10 днів, а
для осіб які брали участь у справі але
не були присутні при проголошенні
рішення - у той самий строк після
отримання копії рішення.

Суддя
Ю.В.Шуліка