РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2014 р. Московський районний суд
м.Харкова у складі головуючого судді
Оксененко В.А., з участю секретаря
Дмитрієвої Є.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ПАТ «АВТРАМАТ» про стягнення
остаточного розрахунку та
відшкодування моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 11.07.2014 р. звернулась до
Московського суду м. Харкова з позовом
до ПАТ «АВТРАМАТ» про стягнення
середнього заробітку за час затримки,
відшкодування моральної шкоди,
вказавши наступне.

З 02.01.2003 р. по 30.04.2014 р. вона працювала в
ПАТ «АВТРАМАТ»; та була звільнена за
ст.36 п.1 КЗпП України. В день звільнення
остаточного розрахунку з нею не
проведено та порушені її трудові права,
у зв*язку з чим просить суд стягнути з
відповідача заробітну плату в розмірі
2352 гр. 77 коп. та середній заробіток за
вісь час затримки виплати остаточного
розрахунку за період з 30.04.2014 р. по
01.08.2014.р.

Представник відповідача визнав
позовні вимоги частково і вказав суду,
що ОСОБА_2 працювала на їх підприємстві
та була звільнена наказом 162к від 30.04.2014
р. за п.1 ст.36 КЗпП України. У зв*язку зі
фінансовим становищем провести
розрахунок з позивачкою підприємство
не змогло, але, їх вини у цьому немає,
оскільки, підприємство фактично
зупинилось. Моральну шкоду позивачки
ними не спричинено.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши
письмові докази, приходить до
наступного.

З 02.01.2003 р. по 30.04.2014 р. ОСОБА_1 вона
працювала в ПАТ «АВТРАМАТ»; звільнена
наказом 162к від 30.04.2014 р. за ст.36 п.1 КЗпП
України.

Відповідно до вимог ст. 116 КЗпП України
«При звільненні працівника виплата
всіх сум, що належать йому від
підприємства, установи, організації,
провадиться в день звільнення. Якщо
працівник в день звільнення не
працював, то зазначені суми мають бути
виплачені не пізніше наступного дня
після пред'явлення звільненим
працівником вимоги про розрахунок. Про
нараховані суми, належні працівникові
при звільненні, власник або
уповноважений ним орган повинен
письмово повідомити працівника перед
виплатою зазначених сум.»

Статтею 117 цього Кодексу
встановлюється відповідальність
підприємства за затримку розрахунку
при звільненні.

Так, «в разі невиплати з вини власника
або уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.»

Сторонами в суді підтверджено,
остаточний розрахунок з позивачкою не
проведено, заборгованість становить 2352
гр. 77 коп.

В Постанові Верховного Суду України
від 21.11.2011 р. зазначено,що у разі
непроведення розрахунку у зв'язку з
виникненням спору про розмір належних
до виплати сум вимоги про
відповідальність за затримку
розрахунку підлягають задоволенню у
повному обсязі, якщо спір вирішено на
користь позивача або такого висновку
дійде суд, що розглядає справу. При
частковому задоволенні позову
працівника суд визначає розмір
відшкодування за час затримки
розрахунку з урахуванням спірної суми,
на яку той мав право, частки, яку вона
становила у заявлених вимогах,
істотності цієї частки порівняно із
середнім заробітком та інших
конкретних обставин справи.

Це рішення в порядку статті 360-7 ЦПК
України для суду є обов*язковим для
застосування.

Матеріали справи свідчать про те, що
нарахована та не отримана сума
заробітної плати для ОСОБА_1 є істотною
порівняно із середнім заробітком
останньої.

Тому, суд, враховуючі наведене та
конкретні обставини справи, приходить
до висновку що є підстави для
задоволення позову і стягнення за
користь позивачки середнього
заробітку в розмірі 5629 гр. 80 коп. за час
затримки остаточного розрахунку за
період з 01.05.2014 р. по 01.08.2014 р.

Позивачка також просила суд
відшкодувати моральну шкоду в сумі 5000
гр.: у зв*язку з не виплатою заробітної
плати вона не має грошей на утримання
неповнолітнього сина, не може
виплачувати кредит, сім*я знаходиться у
скрутному матеріальному стані.

З оглядом на те, що за приписами ст. 60
ЦПК України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, суд у відшкодуванні
моральної шкоди відмовляє - позивачем
не надано доказів її спричинення,
обґрунтування та розрахунок.

Суд також вважає, що стягнення на
користь позивачки середнього
заробітку за час затримки розрахунку є
достатньою грошовою компенсацією за
порушення її трудових прав.

Керуючись ст.212-215,88 ЦПК України,
ст.ст.116-117, 237-1 КЗпП України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ПАТ «АВТРАМАТ» на користь
ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1) 2352 гр. 77 коп. в рахунок
заробітної плати; 5629 гр. 80 коп. за час
затримки в остаточному розрахунку за
період з 01.05.2014 р. по 01.08.2014 р.

У стягненні моральної шкоди- відмовити.

Стягнути з ПАТ «АВТРАМАТ» на користь
держави 243 гр. 60 коп. в рахунок сплати
судового збору.

Рішення бути оскаржено до
апеляційного суду Харківської області
через Московський районний суд
протягом десяти днів.

Суддя: В.А.ОКСЕНЕНКО.