________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2/520/6303/14
УХВАЛА

10.10.2014 року суддя Київського районного
суду міста Одеси Літвінова І.А.,
ознайомившись з позовною заявою
Управління архітектури та
містобудування Одеської міської ради
до ОСОБА_1, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмету спору
на стороні позивача: Виконавчий
комітет Одеської міської ради,
Київська районна адміністрація
Одеської міської ради про зобов'язання
привести об'єкт у відповідність до
наданих містобудівних умов та
обмежень,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду міста
Одеси надійшла позовна заяві
Управління архітектури та
містобудування Одеської міської ради
за підписом В.о. начальника управління
ОСОБА_2, якою позивач просить «винести
рішення, яким зобов'язати ОСОБА_1 за
власний рахунок здійснити відповідну
перебудову нежитлових приміщень
розташованих по АДРЕСА_1 для приведення
у відповідність до наданих управлінням
містобудівних умов та обмежень
забудови земельної ділянки № 52 від
01.04.2014 р., шляхом демонтажу капітальної
прибудови на фасаді будівлі».

На виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК
України, судом витребувана інформація
з відділу адресно-довідкової роботи ГУ
ДМС України в Одеській області про
зареєстроване у встановленому законом
порядку місце проживання відповідача.

10 жовтня 2014 року, ознайомившись із
одержаною довідкою ВАДР ГУ ДМС України
в Одеській області, встановлено, що гр.
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_2, що співпадає з даними
зазначеними у позові.

За правилами виключної підсудності,
встановленими ч. 1 ст. 114 ЦПК України,
позови, що виникають з приводу
нерухомого майна, пред'являються за
місцезнаходженням майна або основної
його частини.

Нерухоме майно, з приводу якого виник
спір, розташоване за адресою: АДРЕСА_1,
що територіально відноситься до
Київського району міста.

Справа підсудна Київському районному
суду міста Одеси.

Однак, при ознайомлені з позовною
заявою та додатками до неї, виявлені
підстави для залишення позову без руху,
у зв'язку з недодержанням вимог ст.ст.
119, 120 ЦПК України при його оформлені.

Положеннями пункту 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК
України встановлено, що позовна заява
повинна містити ім'я (найменування)
позивача і відповідача, а також ім'я
представника позивача, якщо позовна
заява подається представником, їх
місце проживання (перебування) або
місцезнаходження, поштовий індекс,
номери засобів зв'язку, якщо такі
відомі.

Згідно п. 1.2 «Порядку реєстрації місця
проживання та місця перебування
фізичних осіб в Україні та зразків
необхідних для цього документів»,
затвердженого наказом МВС України №
1077, реєстрація місця проживання або
місця перебування особи - внесення
інформації до Єдиного державного
демографічного реєстру про місце
проживання або місце перебування особи
із зазначенням адреси, за якою з особою
може вестися офіційне листування або
вручення офіційної кореспонденції.

За своєю суттю адреса - це умовна
кодифікація місця знаходження об'єкту,
яка застосовується з метою поштового
зв'язку. Правила написання адреси,
встановлені Міністерством зв'язку, для
забезпечення якнайшвидшого
пересилання, зберігання і доставляння
поштових відправлень. На всіх адресах
пишеться: назва вулиці, номер будинку і
квартири; назва населеного пункту,
міста; назва району; назва області,
індекс.

В адресі відповідача поштовий індекс
відсутній. Крім цього, відсутні номери
засобів зв'язку відповідача,
незважаючи на те, що такі дані
містяться в доданих до позовної заяви
документах.

Наведені обставини свідчать про
неналежне виконання позивачем вимог
чинного цивільного процесуального
законодавства, що потребує внесення
відповідних уточнень до позовної
заяви, оскільки не зазначення такої
інформації ускладнить здійснення в
наступному судових викликів за
правилами ст. 74 ЦПК України.

Пунктом 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України
встановлюється обов'язок позивача
зазначити в позовній заяві докази, що
підтверджують кожну обставину,
наявність підстав для звільнення від
доказування.

Позивач в заяві не зазначає належні
докази досудового звернення до
відповідача з вимогами добровільно
вчинити певні дії. В заяві лише
вказується, що позивач звертався до
відповідача, але останнім вимоги
позивача не виконані.

З доданого до позову копії листа від
08.09.2014 р. № 01-12/378, адресованого ОСОБА_1
взагалі неможливо встановити коли його
було направлено адресату, так само як і
не можливо встановити факт
ознайомлення відповідача з його
змістом. Отже на даний момент не
доведено, що між сторонами дійсно виник
спір, який потребує розв'язання в
судовому порядку.

Позивач не зазначає і наявність
підстав для звільнення від
доказування.

Як роз'яснено в п. 7 Постанови № 2 від 12
червня 2009 року Пленуму Верховного суду
України, позовна заява за змістом
повинна відповідати вимогам статті 119
ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати
особливу увагу, зокрема, на те, що у
позовній заяві повинні не лише
міститися позовні вимоги, а й бути
викладені обставини, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги, і зазначені
докази, що підтверджують кожну
обставину.

До відома позивача - поняття доказів
наводиться у ст. 60 ЦПК України, згідно з
якою доказами є будь-які фактичні дані,
на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Особи, які беруть участь у справі і
вважають, що подання потрібних доказів
є неможливим або у них є складнощі в
поданні цих доказів, мають право
заявити клопотання про забезпечення
цих доказів. У заяві про забезпечення
доказів повинні бути зазначені: докази,
які необхідно забезпечити; обставини,
що можуть бути підтверджені цими
доказами; обставини, які свідчать про
те, що подання потрібних доказів може
стати неможливим або ускладненим, а
також справа, для якої потрібні ці
докази або з якою метою потрібно їх
забезпечити.

Відповідно до ч. 3 ст. 42 та ч. 8 ст.119 ЦПК
України, якщо позовна заява подається
представником позивача, до позовної
заяви додається довіреність чи інший
документ, що підтверджує його
повноваження.

Всупереч вказаній нормі закону до
позовної заяви не додано документу на
підтвердження того, що ОСОБА_2 був
призначений та займав посаду В.о.
начальника управління на час
підписання позову.

Отже, відсутні докази того, що позов
підписаний особою, уповноваженою
вчиняти відповідні дії. Зазначене
унеможливлює перевірку дотримання
правил, встановлених ч. 8 ст. 119 ЦПК
України з метою вирішення питання про
наявність підстав для повернення чи
прийняття позову.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 119 ЦПК України
позовна заява повинна містити перелік
документів, що додаються до заяви.
Перелік документів у позовній заяві не
відповідає фактично доданим до неї. В
перелік не внесені: Витяг про
реєстрацію в Спадковому реєстрі та
Витяг з Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно про реєстрацію
права власності.

Частиною 1 ст. 120 ЦПК України, позивач
зобов'язується додати до позовної
заяви її копії та копії всіх
документів, що додаються до неї,
відповідно до кількості відповідачів
і третіх осіб. Вимоги ч. 1 ст. 120 ЦПК
України не містять виключень,
застережень та є безумовними. Позивач
на це уваги не звернув, та не надав для
направлення відповідачу та третім
особам копії документів, вказаних в п. 9
та п. 11 заяви.

Прецедентна практика Європейського
суду з прав людини виходить з того, що
реалізуючи п.1. ст. 6 Конвенції про
захист прав людини її основоположних
свобод щодо доступності правосуддя та
справедливого судового розгляду, кожна
держава-учасниця цієї Конвенції вправі
встановлювати правила судової
процедури, в тому числі й процесуальні
заборони і обмеження, зміст яких не
допустити судовий процес у безладний
рух.

За вимогами ст. 121 ЦПК України, суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не
сплачено судовий збір, постановляє
ухвалу, в якій зазначаються підстави
залишення заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк
для усунення недоліків, який не може
перевищувати п'яти днів з дня отримання
позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст. 119 - 122 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Залишити без руху позовну заяву
Управління архітектури та
містобудування Одеської міської ради
до ОСОБА_1, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмету спору
на стороні позивача: Виконавчий
комітет Одеської міської ради,
Київська районна адміністрація
Одеської міської ради про зобов'язання
привести об'єкт у відповідність до
наданих містобудівних умов та
обмежень.

Надати позивачу строк для усунення
недоліків, вказаних у мотивувальній
частині цієї ухвали, протягом п'яти
днів з дня отримання позивачем ухвали.

Роз'яснити, якщо позивач відповідно до
ухвали суду у встановлений строк
виконає вимоги, визначені статтями 119 і
120 ЦПК України позовна заява буде
вважатись поданою в день первісного
її подання до суду. Інакше заява
вважається неподаною і повертається
позивачеві, що не перешкоджає
повторному зверненню до суду з цим
позовом у встановленому порядку.

Копію ухвали направити позивачу для
виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя
Літвінова І. А.