Справа № 462/7467/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

03 жовтня 2014 року Залізничний
районний суд м. Львова в складі:

головуючого - судді
Боровкова Д.О.

при секретарі Щур Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м. Львові
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 в інтересах якого на підставі
довіреності діє ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
усунення перешкод у здійсненні права
власності та виселення,

встановив:

Позивач звернувся до суду із позовом, у
якому просить усунути перешкоди у
здійсненні ОСОБА_1 права власності на
квартиру АДРЕСА_1 шляхом виселення
ОСОБА_3 із вказаної квартири без
надання іншого житлового приміщення.
Свої вимоги мотивує тим, що відповідно
до свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 06.05.2011 р., ОСОБА_1
успадкував від свого брата ОСОБА_4
квартиру АДРЕСА_1. Згідно витягу про
державну реєстрацію прав, виданого ОКП
ЛОР «БТІ та ЕО» від 09.12.2011 р. позивач є
єдиним власником вказаної квартири, у
якій ніхто не зареєстрований. Однак
скористатись своїм правом він не має
можливості у зв'язку із тим, що у
квартирі з дозволу покійного брата
проживає відповідачка. Зважаючи на те,
що він не надавав своєї згоди на
проживання відповідача у вказаній
квартирі, звернувся до відповідача з
вимогою звільнити займану нею
квартиру, але вона не тільки
відмовилась виселятися з квартири, але
ще й поміняла вхідні замки, просить суд
позов задовольнити.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримав, дав
пояснення аналогічні вищенаведеному,
просить позов задовольнити.

Суд ухвалив справу розглядати без
участі відповідача, яка будучи
належним чином повідомлена про час і
місце розгляду справи через оголошення
в пресі /а.с.125/, у судове засідання не
з'явилася без поважних на те причин, а
матеріалів справи достатньо для
прийняття рішення по суті.

Заслухавши пояснення представника
позивача, вивчивши матеріали справи,
суд вважає, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 150 ЖК України
громадяни, які мають у приватній
власності будинок /частину будинку/,
квартири, користуються ним для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.

Згідно ст. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном.

Судом встановлено, що відповідно до
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом спадкоємцем майна ОСОБА_4 є
ОСОБА_1 Спадщина, на яку видано це
свідоцтво складається з квартири
АДРЕСА_1 /а.с.6/. На час розгляду справи
спірна квартира належить позивачеві на
праві власності /а.с.7/.

У судовому засіданні встановлено, що
фактично у квартирі АДРЕСА_1 проживає
ОСОБА_3, місцем реєстрації якої є
АДРЕСА_3, яка не допускає до квартири
позивача, що підтверджується актом ЛКП
«Левандівка» /а.с.98/. ОСОБА_3 не
перебувала з попереднім власником
будинку у родинних відносинах, проте
проживала у спірній квартирі зі згоди
останнього. Крім цього відповідачка не
є членом сім'ї ОСОБА_1 в розумінні ст. 64
ЖК України.

Договір найму між ОСОБА_3 та
відповідачем не укладався. Також
відповідачка не подала до суду жодних
належних та допустимих доказів, які б
свідчили про те, що вона має право
проживати у спірному житлі та
користуватись ним на законних
підставах.

Згідно із ч 1 ст. 156 ЖК України члени
сім'ї власника жилого будинку
/квартири/, які проживають разом з ним у
будинку /квартирі/, що йому належить,
користуються жилим приміщенням
нарівні з власником будинку /квартири/,
якщо при їх вселенні не було іншої
угоди про порядок користування цим
приміщенням.

З аналізу вказаних норм ЖК України
слідує, що чинним законодавством не
передбачено перехід прав та обов'язків
попереднього власника до нового
власника в частині збереження права
користування житлом особами, які
заселились до нього зі згоди
колишнього власника, у випадку зміни
власника.

Виникнення права особи на користування
житлом та обсяг цих прав залежить від
наявності у особи, зі згоди якої він
вселився, права власності на це житло, а
отже, припинення права власності цієї
особи на житло припиняє право особи,
який з її згоди був вселений, на
користування житлом.

Право відповідача, яка не є власником
спірної квартири на користування нею
було похідним від прав колишнього
власника цієї квартири, а з припиненням
його права власності, припинилось й
право користування житлом відповідача.

Окрім цього, після смерті колишнього
власника квартири ОСОБА_4 до якого була
вселена відповідачка, а ОСОБА_1 набув
право власності на спірну квартиру,
відповідачка стала тимчасовим жильцем.

Відповідно до ч. 2 ст. 98 ЖК України
тимчасові жильці на вимогу наймача або
членів сім'ї, які проживають разом з
ним, зобов'язані негайно звільнити
приміщення, а в разі відмовлення -
підлягають виселенню в судовому
порядку без надання іншого жилого
приміщення.

Таким чином, судом встановлено, що у
зв'язку з припиненням права власності
ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1, та
відсутністю у відповідачки договірних
відносин з новим власником квартири,
відповідачка втратила право
користування цією квартирою, а тому
підлягає виселенню без надання іншого
жилого приміщення. Крім цього
відповідачка чинить позивачеві
перешкоди у володінні та користуванні
квартирою, а відтак останній має право
вимагати усунення порушення своїх
прав, як це передбачено ст. 391 ЦК
України.

Крім того на користь позивача з
відповідача слід стягнути сплачений
ним судовий збір.

Керуючись ст.ст. 10,11,60-62,88,209,212-215,224-227 ЦПК
України суд -

вирішив:

Позов задовольнити.

Усунути перешкоди у здійсненні ОСОБА_1
права власності на квартиру АДРЕСА_1
шляхом виселення ОСОБА_3 зі зазначеної
квартири без надання іншого житлового
приміщення.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 114
гривень 71 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Залізничний районний суд м. Львова
шляхом подачі в десяти денний строк з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його постановив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
10-ти днів з дня отримання його копії.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя:
Боровков Д.О.