Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 22-ц/778/2792/14
Головуючий у 1-й інстанції Козлова Н.Ю.
Суддя-доповідач Воробйова І.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого Кримської О.М.

суддів Воробйової І.А.,

Маловічко С.В.

при секретарі Книш С.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу з
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на заочне
рішення Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 12 березня 2014 року у
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Мета банк» до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року ПАТ «Метабанк»
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову, позивач
зазначав, що відповідно до укладеного
договору № 91А від 16 лютого 2011 року
ОСОБА_6 отримав кредит в сумі 29834,49 грн.
строком до 16 лютого 2012 року зі сплатою
відсотків відповідно до умов договору.
Погашення кредиту позичальник
зобов'язався здійснювати шляхом
внесення на картрахунок № 21 суми
згідно додатку №1 до кредитного
договору щомісячно в період часу з 01 по
25 число кожного місяця.

В забезпечення виконання кредитного
договору між банком та ОСОБА_4 було
укладено договір поруки № 902 від 16
лютого 2011 року, за яким вона виступає
поручителем за виконання зобов'язання
ОСОБА_6

Також, в забезпечення виконання
зобов'язання за вказаним кредитним
договором між банком та ОСОБА_5 16 лютого
2011 року укладений договір поруки №
903, за яким він виступає
поручителем за виконання зобов'язання
позичальником ОСОБА_6

Відповідач ОСОБА_6 порушив взяті на
себе зобов'язання, щодо своєчасної
сплати кредиту у зв'язку з чим станом на
21 листопада 2013 року він має
заборгованість у розмірі 55539,63 грн., яка
складається із заборгованості за
кредитом; заборгованості по процентам
за користування кредитом та пені за
несвоєчасну оплату кредиту та
відсотків

На підставі викладеного, позивач
просив суд, стягнути з відповідачів
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 55539,63 грн., а також судові
витрати, які були ними понесені у
зв'язку зі зверненням із позовом до
суду у вигляді судового збору в розмірі
555,40 грн.

Заочним рішенням Ленінського
районного суду м. Запоріжжя від 12
березня 2014 року позовні вимоги ПАТ
«Метабанк» задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ПАТ
«Метабанк» заборгованість за
кредитним договором № 91А від 16
лютого 2011 року в сумі 55539,63 грн. 63 коп.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ
«Метабанк» судовий збір в розмірі 555,40
грн. 40 коп.

В частині стягнення заборгованості за
кредитним договором з поручителів
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3
подав апеляційну скаргу, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просить
скасувати рішення суду в частині
стягнення з ОСОБА_3 заборгованості за
кредитним договором та судового збору,
в іншій частині рішення залишити без
змін.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, обговоривши
доводи апеляційної скарги,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи
16.02.2011 року між Публічним акціонерним
товариством «МетаБанк» та ОСОБА_3 було
укладено кредитний договір №91А,
за яким ОСОБА_3 отримав кредит в сумі
29834,49 гривень строком до 16.02.2012 року зі
сплатою відсотків відповідно до умов
кредитного договору.

Відповідно до п.1.2 Кредитного договору
Позичальник зобов»язався здійснювати
погашення частини кредиту та сплату
відсотків за користування кредитом
шляхом внесення на картрахунок суми
згідно додатку №1 щомісячно в період з
01 по 25 число кожного місяця.

На забезпечення виконання зобов»язань
за вказаним кредитним договором між
Банком та ОСОБА_4 та між Банком та
ОСОБА_5 були укладені договори поруки.

Ст. 1049 ЦК України визначено, що
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно ст. 1048 ЦК України Позикодавець
має право на одержання від
позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором.

Відповідно до Кредитного договору
Банк надає позичальнику кредит на
термін з 16.02.2011 року по 16.02.2012 року.

ОСОБА_3 в порушення умов Кредитного
договору свої зобов'язання щодо
погашення кредиту та сплати відсотків
не виконував належним чином, що
підтверджується розрахунком
заборгованості по непогашеному
кредиту та нарахованим відсоткам, у
зв'язку з чим станом на 21 листопада 2013
року він має заборгованість у розмірі
55539,63 грн., яка складається із
заборгованості за кредитом - 29833,62 грн.;
заборгованості по процентам за
користування кредитом - 2270,21 грн. та
пені за несвоєчасну оплату кредиту та
відсотків - 23435,8 грн.

Згідно до ст. 526 ЦК зобов'язання мають
виконуватись належним чином
відповідно до умов договору.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову, суд обґрунтовано
виходив з положень ст.ст. 1049, 1050, 1054, 526,
554, 610,611, 629 ЦК України, умов кредитного
договору, укладеного сторонами та
прийшов до правильного висновку про
стягнення з відповідача ОСОБА_3 суми
заборгованості.

Рішення суду першої інстанції в
частині відмови в задоволені позову
щодо стягнення заборгованості з
поручителів сторонами не
оскаржувалося.

Отже висновки суду щодо стягнення
заборгованості з ОСОБА_3 відповідають
вимогам закону та обставинам справи.

Рішення суду постановлено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, підстав до його
скасування при апеляційному розгляді
справи не встановлено.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

З урахування наведеного колегія суддів
вважає, що рішення суду постановлено з
додержанням вимог закону та відповідає
матеріалам справи і підстав для його
скасування не вбачається.

Керуючись ст.ст. 307,308,317 ЦПК України,
колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Ленінського районного
суду м. Запоріжжя від 12 березня 2014 року
у цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий:

Судді: