Справа № 587/1963/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 року Сумський районний суд
Сумської області під головуванням
судді Дашутіна І.В., при секретарі
Макошенець С.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Суми
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ВАТ «Сумсько-Степанівський
цукрокомбінат», третя особа:
Степанівська селищна рада про визнання
дійсним договору купівлі-продажу
нежитлового приміщення та визнання
права власності на нього,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним
позовом, в якому просив визнати дійсним
договір купівлі-продажу нежитлового
приміщення магазину, розташованого в
АДРЕСА_1, яке складається з магазину
«А-1» пл. 256,1 кв.м, тамбуру «а» пл. 6,0 кв.м,
тамбуру «а1» пл. 5,9 кв.м, ганка «а2» пл.1,5
кв.м, ганка «а3» пл.1,5 кв.м, огорожі «№-1»,
огорожі «№-2», замощення «І»,
укладеного між ним та ВАТ
«Сумсько-Степанівський цукрокомбінат»
11 червня 1997 року та визнати за ним право
власності на нього.

В судове засідання позивача не
з'явивсь, в письмовій заяві позов
підтримав та просив розглянути справу
без його участі.

Представники відповідача та третьої
особи в судове засідання не з'явились, в
письмових поясненнях проти позову не
заперечували.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає повному
задоволенню.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_1 з 1978 р. постійно проживає в
АДРЕСА_1. В червні 1997 р. до позивача від
адміністрації
ВАТ«Сумсько-Степанівський
цукрокомбінат» надійшла пропозиція
придбати належну йому будівлю колишніх
магазинів «Кулінарія» та «Книги», з
метою покращення торгового
обслуговування населення селища
Степанівки. На час придбання
приміщення колишні магазини
цукрокомбінату не працювали,
знаходились у занедбаному та в
напівзруйнованому стані. З пропозицією
адміністрації придбати нежитлове
приміщення колишніх магазинів позивач
погодився.

Між ОСОБА_1 та адміністрацією
цукрокомбінату була досягнута згода по
всім суттєвим умовам договору
купівлі-продажу приміщення.

11 червня 1997 року відбулось спільне
засідання профкому
Сумсько-Степанівського цукрокомбінату
та адміністрації цукрокомбінату, на
якому було вирішено питання продажу
ОСОБА_1 нежитлового приміщення
колишніх магазинів за 2665 карбованців
(а.с. 6, 7). Оскільки ОСОБА_1 був згоден з
обумовленою ціною вартості приміщення,
тому в цей же день, 11.06.1997 р. в касу
Сумсько-Степанівського цукрокомбінату
ним були внесені кошти в сумі 2665
карбованців (а.с. 8).

На період фактичного виконання
договору купівлі-продажу був чинним
Цивільний кодекс Української РСР в ред.
1963 р. ст. 44 цього Кодексу при укладенні
договору купівлі-продажу між державною
організацією з громадянином
передбачала тільки письмову форму, без
його нотаріального посвідчення.
Оскільки всі умови договору
купівлі-продажу були сторонами були
виконані, тому позивач вважав себе
власником придбаних нежитлових
приміщень і з моменту його придбання,
тобто з 11.06.1997 р. став володіти,
користуватися придбаним нежитловим
приміщенням та підтримувати його в
належному стані.

Відразу ж, після передачі позивачу
приміщення, ним за власні кошти був
здійснений капітальний ремонт
приміщення.

З 1998 р. ОСОБА_1 став займатися
торгівельною діяльністю, а з 1999 р. був
зареєстрований в Сумській ОДПІ, як
підприємець в галузі роздрібної
торгівлі (а.с. 8, 9).

На теперішній час нежитлове приміщення
складається з магазину «А-1» пл. 256,1 кв.м,
тамбуру «а» пл. 6,0 кв.м, тамбуру «а1» пл.
5,9 кв.м, ганка «а2» пл.1,5 кв.м, ганка «а3»
пл.1,5 кв.м, огорожі «№-1», огорожі «№-2»,
замощення «І» (а.с. 10-16).

Факт укладення та виконання умов
договору купівлі-продажу відповідачем
не оспорюється. Але після придбання
приміщення позивач не звернувся в бюро
технічної інвентаризації по питанню
реєстрації свого права власності,
оскільки тривалий час займався його
капітальним ремонтом. Потім у нього
тяжко захворіла дружина, і він весь час
був вимушений займатись питаннями її
лікування і тому з поважної причини
реєстрацію своєї власності відкладав
(а.с. 17-32). З 2004 р. став діяти Цивільний
кодекс України в новій редакції, який
передбачає обов'язкове нотаріальне
посвідчення договору купівлі-продажу
нерухомості.

З приводу реєстрації прав на нерухоме
майно нежитлове приміщення - магазин,
позивач звертався з заявою до
державного реєстратора Реєстраційної
служби Сумського РУЮ Сумської області.
Рішенням № 16307085 від 07.10.2014 р. у
державній реєстрації права власності
на нежитлове приміщення магазин, йому
було відмовлено на підставі того, що
«подані документи не відповідають
вимогам, або не дають змоги встановити
відповідність заявлених прав
документам, що їх посвідчують».

Оскільки з моменту фактичного
виконання сторонами умов договору
купівлі-продажу пройшло вже більше 17
років, ВАТ «Сумсько-Степанівський
цукрокомбінат» знаходиться в стадії
ліквідації, тому позивач позбавлений
можливості заново укласти цей договір
в установленому законом порядку,
зареєструвати своє право власності на
нерухомість, і тому звернувся з даним
позовом до суду.

Враховуючи викладене, необхідно
визнати дійсним договір
купівлі-продажу нежитлового
приміщення магазину, розташованого в
АДРЕСА_1, яке складається з магазину
«А-1» пл. 256,1 кв.м, тамбуру «а» пл. 6,0 кв.м,
тамбуру «а1» пл. 5,9 кв.м, ганка «а2» пл.1,5
кв.м, ганка «а3» пл.1,5 кв.м, огорожі «№-1»,
огорожі «№-2», замощення «І»,
укладеного між ОСОБА_1 та ВАТ
«Сумсько-Степанівський цукрокомбінат»
11 червня 1997 року та визнати за ОСОБА_1
право власності на нього.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 212 - 215 та 218 ЦПК
України,

В И Р І Ш И В:

Визнати дійсним договір
купівлі-продажу нежитлового
приміщення магазину, розташованого в
АДРЕСА_1, яке складається з магазину
«А-1» пл. 256,1 кв.м, тамбуру «а» пл. 6,0 кв.м,
тамбуру «а1» пл. 5,9 кв.м, ганка «а2» пл.1,5
кв.м, ганка «а3» пл.1,5 кв.м, огорожі «№-1»,
огорожі «№-2», замощення «І»,
укладеного між ОСОБА_1 та ВАТ
«Сумсько-Степанівський цукрокомбінат»
11 червня 1997 року та визнати за ОСОБА_1
право власності на нього.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до апеляційного суду
Сумської області через районний суд
протягом 10-ти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя
І.В. Дашутін