Справа № 712/9762/14-ц
Провадження № 6/712/1615/14
УХВАЛА

21 липня 2014 року Соснівський районний
суд м. Черкаси в складі:

Головуючого - судді -
Дерунець О.А.

при секретарі - Сагун Я.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання державного
виконавця Центрального відділу
державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції Топора А.І. про тимчасове
обмеження у праві виїзду громадянина
України ОСОБА_2 за кордон до повного
виконання своїх зобов'язань,-

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець Центрального
відділу державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції звернувся до суду з поданням
про тимчасове обмеження у праві виїзду
громадянина України ОСОБА_2 за межі
України вказуючи, що на виконанні у
Центральному відділі ДВС Черкаського
міського управління юстиції перебуває
виконавче провадження № 43253488 на
виконання виконавчого листа
Придніпровського районного суду м.
Черкаси від 29.04.2014 року по справі №
711/7270/13ц за позовом ПАТ КБ «Приватбанк»
до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості. Станом на 23.06.2014 року
ОСОБА_2 так і не виконав свої
зобов'язання перед ПАТ КБ «Приватбанк»
в сумі 37668,22 грн..

Статтею 11 Закону "Про виконавче
провадження" державному виконавцю в
процесі виконавчого провадження
надано право у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього виконавчим
документом, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за виконавчим документом.

Відповідно до ч.2 ст.377-1 ЦПК України
подання судом розглядається негайно,
без виклику та повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Судом встановлено, що рішенням
Придніпровського районного суду м.
Черкаси з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» стягнуто заборгованості
в сумі 37668 грн. 22 коп .

Постановою державного виконавця
Центрального відділу ДВС Черкаського
міського управління юстиції відкрито
виконавче провадження від 08.05.2014 року
№ 43253488.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначення
випадків тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлення порядку розв'язання
спорів у цій сфері регулює Закон
України від 21 січня 1994 року "Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України". Зокрема п. 2 ст. 5
зазначеного Закону передбачає, як
підставу для тимчасового обмеження у
праві виїзду за кордон громадянинові
України, якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням.

Так, п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України "Про
виконавче провадження" передбачено, що
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право, зокрема, у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням.

Таким чином, право державного
виконавця на звернення з поданням до
суду про тимчасове обмеження права
виїзду за межі України виникає
винятково у випадку доведення фактів
умисного ухилення боржника від
виконання покладених на нього рішенням
суду зобов'язань.

Подання про тимчасове обмеження права
особи на виїзд за межі України має
містити докази, що підтверджують
умисне ухилення боржника від виконання
своїх зобов'язань або перешкоджання
його в цьому.

Законом передбачено юридичні санкції у
вигляді тимчасового обмеження у праві
виїзду не за наявності факту
невиконання зобов'язань, а за ухилення
від їх виконання. У зв'язку з цим, з
метою всебічного і повного з'ясування
всіх обставин справи, встановлення
дійсних прав та обов'язків учасників
спірних правовідносин, суду належить
з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не
виконувала належні до виконання
зобов'язання в повному обсязі або
частково, тобто має змогу виконати
зобов'язання у повному обсязі або
частково, але не робить цього з
неповажних причин.

Як вбачається з подання державного
виконавця Топора А.І. таке
обґрунтування відсутнє, доказів того,
що ОСОБА_2 є боржником, який ухиляється
від виконання рішення суду в
матеріалах подання немає, що є
підставою для відмови у задоволенні
подання.

Зокрема, у поданні не надано докази
обізнаності боржника щодо виконавчого
провадження - отримання постанови
боржником, чи запитувались виконавцем
відомості адресно-довідкого бюро щодо
зареєстрованого місця проживання
боржника на час здійснення виконавчого
провадження, в чому конкретно
виявилось ухилення боржника від
виконання рішення - чи вживались
заходи щодо звернення до суду для
примусового проникнення до житла
боржника.

Сама по собі наявність у боржника
невиконаних зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням не є підставою
для встановлення тимчасового
обмеження у праві виїзду за межі
України та в'їзду на територію України,
підставою чого законом передбачено
ухилення від виконання даних
зобов'язань.

Таким чином судом не було встановлено
фактів, що ставлять під загрозу питання
примусового виконання судового
рішення та потребують тимчасового
обмеження права виїзду боржника за
межі України.

Керуючись Законом України "Про
виконавче провадження", ст. 377-1
Цивільного Процесуального кодексу
України, п. 5 ч. 1, ч. 4 ст. 6 Закону України
"Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України", суд -

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні подання
державного виконавця Центрального
відділу державної виконавчої служби
Черкаського міського управління
юстиції Топора А.І.. про тимчасове
обмеження у праві виїзду громадянина
України ОСОБА_2 за кордон до повного
виконання своїх зобов'язань.

Ухвалу може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Черкаського
апеляційного суду через суд першої
інстанції в 5-денний строк.

ГОЛОВУЮЧИЙ: