У Х В А Л А

Іменем України

12 серпня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Ігнатюка Б.Ю.

суддів - Кондор Р.Ю., Кожух О.А.

при секретарі - Марчишак Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ужгород справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Рахівського районного суду від 4 червня
2014 року по справі за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Кредитні ініціативи» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості ,-

в с т а н о в и л а :

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» /надалі - товариство/
звернулась до суду з позовною заявою до
ОСОБА_3 про стягнення боргу в 771 241.65 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що між
товариством та ПАТ «АК Промінвестбанк»
17 грудня 2012 року було укладено договір
про відступлення права вимоги, в тому
числі і по кредитному договору від
17.08.2007 р., який було укладено між банком
та ОСОБА_3 Остання умов договору по
поверненню кредиту не виконує і станом
на 01.04.2014 р. утворилась заборгованість в
сумі 41 040 дол. США, за відсотками 24 742,59
дол. США та пеня в сумі 4 342.4 дол. США.
Загальна сума в гривневому еквіваленті
становить 771 241, 65 грн.

Рішенням суду позовні вимоги
задоволено.

З цим рішення ОСОБА_3 не погодилась,
порушила питання про його скасування
та ухвалення нового рішення про
відмову у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована
невідповідністю висновків суду
обставинам справи.

В судовому засіданні представник
апелянтки скаргу з наведених підстав
підтримав.

Представник позивача в судове
засідання не явився, про причину неявки
не повідомив і тому суд розглянув
справу у його відсутності відповідно
до ч.2 ст.305 ЦПК України.

Заслухавши представника апелянта та
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає на підставі
наступного.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції, виходив з того, що між
банком, який відступив своє право
вимоги товариству по договору кредиту,
який було укладено з відповідачкою,
виникла заборгованість на суму позову
і ці вимоги є доведеними.

Апеляційна скарга мотивована такими
доводами: у 2007 році відповідачці
виповнилось лише 18 років і вона не
зверталась до банку по питанню
отримання кредиту; зазначеного
договору кредиту не укладала і грошей
по ньому не отримувала.

Але ці доводи не можуть бути прийняті
до уваги.

Відповідно до ч.3 ст.10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

В підтвердження своїх доводів,
викладених в апеляційній скарзі,
апелянтка надала копію свого паспорту,
який вона мала до зміни прізвища на
ОСОБА_3. Цим документом підтверджується
правильність заявлення вимог до
апелянтки: номер, дата видачі, місце
видачі паспорта, місце її проживання
апелянтки повністю співпадають із
зазначеним в договорі кредиту місцем
проживання позичальника, з номером,
датою видачі та місцем видачі паспорта,
який зазначено в договорі кредиту від 17
серпня 2007 р. за №1330 та заяві -анкеті
позичальника на отримання кредиту:
серія ВР № 172694, виданий Рахівським РВ
УМВС України в Закарпатській області 05
листопада 2004 року/а.с.5,18,76/. Крім цього,
номер ідентифікаційного коду
позичальника в договорі кредиту та
вказаній заяві-анкеті відповідають
номеру цього коду в картці ОСОБА_3,
копія якої додана до апеляційної
скарги. Тому особа - позичальник по
даному договору кредиту
ідентифікована належним чином. Немає
жодних сумнівів в тому, що саме
особисті дані відповідачки зазначені в
кредитному договорі.

Посилання апелянтки на той факт, що на
час укладення договору кредиту вона
змінила прізвище на ОСОБА_3 не
заперечується, але до уваги для
вирішення даної справи прийматись не
може, оскільки копія паспорту, який
апелянтка мала до зміни прізвища і який
слугував для ідентифікації
позичальника до теперішнього часу є в
наявності у апелянтки, саме якою таку
копію приєднано до апеляційної скарги.

Доказів того, що апелянтка не
підписувала кредитного договору, не
отримувала грошей по ньому не надано.

Крім цього, відповідно до ст.204 ЦК
України правочин є правомірним, якщо
його недійсність прямо не встановлено
законом або якщо він не визнаний судом
недійсним.

Кредитний договір, укладений між
банком та апелянткою,останньою не
оспорювався, він не визнаний недійсним,
відповідно він є правомірним і
відповідальність за його невиконання
встановлено законодавством, норми
якого наведені в рішення суду першої
інстанції.

Тому суд констатує, що зазначені доводи
апеляційної скарги є безпідставними.

Що ж до допущеної в резолютивній
частині рішення описки в зазначенні
місця проживання відповідачки, то її
можливо виправити в порядку ст. 219 ЦПК
України.

Відносно порушення норм
процесуального законодавства відносно
повідомлення відповідачки про час та
місце розгляду справи слід зазначити,
що вона повідомлялась належним чином
по відомому позивачу її місцю
проживання. Більш цього, відповідно до
ч.3 ст.309 ЦПК України порушення норм
процесуального права можуть бути
підставою для скасування або зміни
рішення, якщо це порушення призвело до
неправильного вирішення справи. В
даному ж випадку справа вирішена
правильно.

Інших доводів апеляційна скарга не
містить.

Керуючись ст.ст.307, 308, 314 ЦПК України,
судова колегія,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Рахівського районного суду від
4 червня 2014 року по даній справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді :