Справа 303/5766/14-ц
Провадженні № 2/303/3095/2014
Номер рядка стат. звіту 4
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2014 року
м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний
суд Закарпатської області

В складі: головуючої
Маргитич О.І.

при секретарі
Уста Е.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Мукачево цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, про усунення перешкод в
користуванні квартирою та вселення.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, про усунення
перешкод в користуванні квартирою
шляхом надання їй ключів від вхідних
дверей та вселення її в квартиру.

Свої вимоги позивач мотивує тим, що є
співвласником квартири АДРЕСА_1. що
підтверджується свідоцтвом про право
на спадщину та свідоцтвом про право
власності. З часу успадкування частини
квартири відповідачами вони
перешкоджали і продовжують
перешкоджати їй користуватись
належною на праві приватної власності
квартирою. Відповідачі відмовляються
надавати їй ключі від вхідних дверей
квартири, чим самим позбавляють її
можливості користуватись своєю
часткою квартири. З урахуванням
наведеного позивач просить усунути їй
перешкоди в користуванні квартирою
шляхом надання їй ключів та вселення в
квартиру.

Позивач у судове засідання не з'явилася
подала до суду заяву про розгляд справи
в її відсутності, позовні вимоги
підтримала в повному обсязі.

Відповідачі також, звернулися до суду з
заявою про розгляд справи в їх
відсутності, при цьому, в частині
вселення позовні вимоги не визнали.

За таких обставин, на підставі ч.4 ст.169
ЦПК України, суд вирішує справу на
підставі наявних у ній даних та
доказів.

Враховуючи, що розгляд справи
відбувається у відсутність сторін,
відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи суд
приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони є
співвласниками квартири АДРЕСА_1. Так,
зокрема відповідно до наданих суду
копій свідоцтва про право власності
від 12 листопада 2008 року та свідоцтва
про право на спадщину від 20 грудня 2008
року позивач є власником 5/8 частин
квартири, а у власності відповідачів -
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4, є по 1/4
частині квартири.

Згідно відомостей, які містяться в
позовній заяві ОСОБА_1 постійно
проживає в АДРЕСА_3.

Відповідно до ч. ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

За правилами ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

2 із 2

В свою чергу нормами матеріального
права, що підлягають до застосування до
даних правовідносин є відповідні норми
ЦК України та ЖК України.

Гарантуючи захист права власності,
закон надає власнику право вимагати
усунення будь-яких порушень його права
хоч би ці порушення і не були поєднані з
позбавленням володіння. Об'єктом
власності особи може бути, зокрема
житло, житловий будинок, садиба,
квартира (ст.ст.379,382 ЦК України). Права
власника житлового будинку, квартири
визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК
України, які передбачають право
власника використовувати житло для
власного проживання, проживання членів
сім'ї, інших осіб і розпоряджатись
своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання у права
власника можливе лише з підстав,
передбачених законом.

Так, ст.ст.316,317 ЦК України передбачено,
що власнику належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном, яке здійснюється відповідно до
закону своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Відповідно до ст. 155 ЖК України жилі
будинки (квартири), що є в приватній
власності громадян, не може бути в них
вилучено, власника не може бути
позбавлено права користування жилим
будинком (квартирою).

Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Також, нормою статті 150 ЖК України
передбачено, що громадяни, які мають у
приватній власності будинок (частину
будинку), квартиру, користуються ним
(нею) для особистого проживання і
проживання членів їх сімей і мають
право розпоряджатися цією власністю на
свій розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.

Крім того, ст.41 Конституції України та
ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, до якої Україна приєдналася 17
липня 1997 року відповідно до Закону
України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР
«Про ратифікацію Конвенції про захист
прав людини і основоположних свобод 1950
року, Першого протоколу та протоколів
№ 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено
принцип непорушності права приватної
власності, який означає право особи на
безперешкодне користування своїм
майном та закріплює право власника
володіти, користуватися і
розпоряджатися належним йому майном,
на власний розсуд вчиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб. (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК
України).

З урахуванням того, що позивач, як
власник житла, позбавлена можливості
безперешкодно користуватися своєю
власністю, оскільки у зв'язку з
відсутністю у неї ключів вона не може
потрапити до квартири, та відмови
відповідачів добровільно надати
позивачу ключі від вхідних дверей, суд
приходить до висновку про існування
підстав для задоволення позову в цієї
частині.

Щодо вимог позивача про вселення суд
приходить до наступного.

Згідно ст.358 ЦК України, право спільної
часткової власності здійснюється
співвласниками за їхньою згодою.
Співвласники можуть домовитися про
порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю. Кожен із співвласників має
право на надання йому у володіння та
користування тієї частини спільного
майна в натурі, яка відповідає його
частці у праві спільної часткової
власності. У разі неможливості цього
він має право вимагати від інших
співвласників, які володіють і
користуються спільним майном,
відповідної матеріальної компенсації.
Якщо договір між співвласниками про
порядок володіння та користування
спільним майном відповідно до їхніх
часток у праві спільної часткової
власності посвідчений нотаріально, він
є обов'язковим і для особи, придбає
згодом частку в праві спільної
часткової власності на це майно.

Судом не встановлено, що між
співвласниками квартири досягнуто
згоди, домовленості щодо порядку
володіння та користування квартирою,
що є їхньою спільною частковою
власністю.

Таким чином, вимога позивача ОСОБА_1 про
вселення в спірну квартиру передчасна,
тому задоволенню не підлягає.
Наявність заявленої та задоволеної
судом вимоги щодо зобов'язання
відповідачів не чинити перешкоди в
користуванні належною їй на праві

3 із 3

власності часткою квартири, дає
позивачу після набрання чинності
судовим рішенням достатні

правові підстави для вільного доступу
та користування належною їй часткою
квартири, у тому числі шляхом вселення
до останньої.

Судові витрати віднести за рахунок
сторін.

Керуючись ст.ст.10,60,88,208,209,212-218 ЦПК
України, ст.ст.150,156 ЖК України,
ст.ст.316-321,358,379,382,383,391 ЦК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, про усунення перешкод в
користуванні квартирою та вселення -
задовільнити частково.

Усунути ОСОБА_1, перешкоди у
користуванні власністю 5/8 частинами
квартири, що розташована за адресою:
89600, АДРЕСА_1, шляхом передачі їй ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ключів від вхідних
дверей.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 мешканця
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_3, мешканки АДРЕСА_4,
ОСОБА_4 мешканця АДРЕСА_5, на користь
ОСОБА_1, мешканки АДРЕСА_3 по 40 (сорок )
грн.. 60 коп. сплачених нею судових
витрат.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційний суд Закарпатської області
через Мукачівський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. У разі постановлення
рішення суду без участі особи, яка його
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення суду.

Головуюча
О.І. Маргитич