Номер провадження: 22-ц/785/5157/14
Головуючий у першій інстанції Мишко В.
Доповідач Фальчук В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі:

головуючого - Фальчука В.П.,

суддів Троїцької Л.Л.,
Кварталової А.М.,

секретаря Швець В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Білгород - Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 24 березня 2014 року, в цивільній
справі за позовом заступника Білгород -
Дністровського міжрайонного прокурора
в інтересах Держави в особі Білгород -
Дністровської міської ради та
Інспекції державного архітектурно -
будівельного контролю в Одеській
області до ОСОБА_2, Головного
управління юстиції в Одеській області
про скасування державної реєстрації
права власності, зобов'язання знести
об'єкт самочинного будівництва, та
зобов'язання звільнити самовільно
зайняту земельну ділянку, -

встановила;

27.09.2013 року заступник Білгород -
Дністровського міжрайонного прокурора
звернувся до суду з позовом в інтересах
Держави в особі Білгород -
Дністровської міської ради та
Інспекції державного архітектурно -
будівельного контролю в Одеській
області, в якому просив:

- скасувати державну реєстрацію права
власності за ОСОБА_2 на гараж АДРЕСА_1,
загальною площею 27,6 кв. метрів з
підвалом, площею 27,0 кв. метрів, яка
проведена державним реєстратором;

- зобов'язати ОСОБА_2 знести самочинно
побудований вказаний вище гараж і
підвал;

- зобов'язати ОСОБА_2 звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку
площею 27,6 кв.м., на якій побудований
гараж і підвал;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь Держави
судові витрати посилаючись на наступні
обставини:

При проведені Білгород-Дністровською
міжрайонною прокуратурою перевірки
дотримання ОСОБА_2 вимог земельного
законодавства та будівельних норм і
правил під час будівництва вказаного
вище гаражу і підвалу було встановлено,
що таке будівництво є самочинним, і
збудоване на самовільно зайнятій
земельній ділянці, яка належить
Білгород-Дністровській міській раді.
Нормативна вартість 1 кв. метри
зайнятої земельної ділянки становить 77
грн. 35 коп.. Вказана обставина
підтверджується відповідною довідкою
відділу Держземагенства у м.
Білгород-Дністровському.

З метою визнання права власності на
самовільне будівництво ОСОБА_2
звернувся до Білгород-Дністровського
міськрайсуду з позовом, який рішенням
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 23.10.2012 року (по справі №1505/5637/2012)
задоволений у повному обсязі. За ОСОБА_2
було визнане право власності на
самовільно побудований гараж і підвал.
На підставі рішення суду право
власності відповідача на вказане майно
було зареєстроване у Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Рішенням апеляційного суду
Одеської області від 18.06.2013 року
рішення Білгород-Дністровського
міськрайсуду від 23.10.2012 року було
скасоване, та ухвалене нове рішення,
яким у позовних вимогах ОСОБА_2 про
визнання права власності на самочинне
будівництво відмовлено у повному
обсязі. У зв'язку з тим, що на теперішній
час за відповідачем у встановленому
законом порядку зареєстроване право
власності на самочинне будівництво і
ним же самовільно зайнята земельна
ділянка органу місцевого
самоврядування заступника Білгород -
Дністровського міжрайонного прокурора
і звернувся до суду з цим позовом.

Рішенням Білгород - Дністровського
міськрайсуду від 24.03.2014 року позовна
заява заступника Білгород -
Дністровського міжрайонного прокурора
задоволена у повному обсязі. Суд
скасував державну реєстрація права
власності ОСОБА_2 на гараж АДРЕСА_1,
загальною площею 27,6 кв. метри з
підвалом площею 27,0 кв. метри, і
зобов'язав ОСОБА_2 знести самочинне
будівництво і звільнити самовільно
зайняту земельну ділянку під гаражем
та підвалом. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь Держави судові витрати у
розмірі 114 гривень 70 коп..

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати у зв'язку з
порушенням судом норм матеріального і
процесуального права та ухвалити нове
рішення, яким в задоволенні позовних
вимог заступнику Білгород -
Дністровського міжрайонного прокурора
відмовити у повному обсязі вказуючи, що
на спірну земельну ділянку виконавчим
комітетом Білгород-Дністровської
міської ради наданий дозвіл на
виготовлення проектної документації з
подальшим її затвердженням у
встановленому законом порядку. Крім
того, вказана земельна ділянка
виділена гаражно-будівельному
кооперативу «Сонячний», який в
подальшому надав її в користування
апелянту. Оскільки суд не в повному
обсязі встановив обставини, що мають
значення для розгляду справи то судове
рішення підлягає скасуванню.

За правилами ч.1ст.303 ЦПК України, під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції.

Колегія суддів заслухавши
суддю-доповідача, який доповів зміст
рішення, що оскаржене, доводи
апеляційної скарги, межі, в яких
повинні проводитися перевірка рішення,
встановлюватися обставини і
досліджуватися докази вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, за наступних підстав;

За правилами ст.308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги
заступника Білгород - Дністровського
міжрайонного прокурора в інтересах
Держави в особі Білгород -
Дністровської міської ради та
Інспекції державного архітектурно -
будівельного контролю в Одеській
області суд першої інстанції виходив з
того, що вони ґрунтуються на законі і
доведені наданими позивачем доказами.

Колегія суддів погоджується з
висновками суду першої інстанції, так
як вони відповідають обставинам справи
та нормам матеріального і
процесуального права.

Статтею 182 ЦК України визначено, що
право власності та інші речові права на
нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Пунктом 2.6 «Порядку прийняття і
розгляду заяв про внесення змін до
записів, внесення записів про
скасування державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно та їх
обтяжень та скасування записів
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно», затвердженого Наказом
Міністерства юстиції України №3505/5 від
12.12.2011 року, передбачено, що для
внесення записів про скасування
державної реєстрації прав, скасування
записів Державного реєстру прав
заявник подає рішення суду про
скасування рішення державного
реєстратора, що набрало законної сили,
та копії документів, визначених у
пункті 2.3 цього розділу.

Відповідно до п.1 «Положення про
Головні управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, в областях,
містах Києві та Севастополі»
затвердженого Наказом Міністерства
юстиції України №1707/5 від 23.06.2011 року, у
складі головних управлінь юстиції
діють реєстраційні служби, які є
структурними підрозділами головних
управлінь юстиції, що забезпечують
реалізацію повноважень Державної
реєстраційної служби та
підпорядковані безпосередньо
Укрдержреєстру.

Як вбачається з матеріалів справи,
державна реєстрація права власності
ОСОБА_2 на спірний гараж та підвал
проведена на підставі рішення
Білгород-Дністровського міськрайсуду
від 23.10.2012 року (у справі №1505/5637/2012), яке
в подальшому було скасоване рішенням
апеляційного суду Одеської області від
18.06.2013 року, та ухвалене нове рішення,
яким у позовних вимогах ОСОБА_2 про
визнання права власності на самочинне
будівництво відмовлено у повному
обсязі.

Таким чином, проведена державна
реєстрація права власності ОСОБА_2 на
вказане майно є незаконною, оскільки
відповідач не набув у встановленому
законом порядку права власності на це
майно. Тому скасовуючи державну
реєстрацію права власності суд першої
інстанції виходив з того, що правові
підстави для проведення такої
реєстрації відпали.

Приписами ст.116 Земельного кодексу
України визначено, що громадяни та
юридичні особи набувають право
власності та користування земельними
ділянками із земель державної або
комунальної власності за рішенням
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування в межах їх
повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно ст.125 ЗК України, право власності
та право постійного користування на
земельну ділянку виникає після
одержання її власником або
користувачем документа, що посвідчує
право власності чи право постійного
користування земельною ділянкою та
його державної реєстрації.

Відповідно до ст.212 ЗК України
самовільно зайняті земельні ділянки
підлягають поверненню власникам землі
або землекористувачам без
відшкодування затрат, понесених за час
незаконного користування ними.
Приведення земельних ділянок у
придатний для використання стан,
включаючи знесення будинків, будівель
і споруд, здійснюється за рахунок
громадян, які самовільно зайняли
земельні ділянки. Повернення
самовільно зайнятих земельних ділянок
провадиться за рішенням суду.

Як встановлено судом першої інстанції,
ОСОБА_2 побудував гараж і підвал на
земельній ділянці, яка належить
Білгородській - Дністровській міській
раді. Білгород-Дністровська міська
рада не приймала рішень про передачу
земельної ділянки, на якій
розташований спірний гараж у власність
чи користування відповідача. Ця
обставина підтверджується інформацією
відділу Держземагенства у м.
Білгород-Дністровський за №01-09/2447 від
06.08.2013 року, відповідно до якої у
відділі відсутні відомості щодо
реєстрації правовстановлюючих
документів, що посвідчують право
власності або користування земельною
ділянкою, яка розташована у АДРЕСА_1 за
ОСОБА_2.

Оскільки відповідач побудував вказані
приміщення на земельній ділянці, яка не
була відведена йому для цієї мети, від
зобов'язаний привести земельну ділянку
у придатний для використання стан, в
тому числі і шляхом знесення
самовільно побудованих об'єктів, і
повернути земельну ділянку її
власнику.

Задовольняючи позовні вимоги
заступника прокурора
Білгород-Дністровського міськрайсуду
в цій частині суд першої інстанції
правомірно виходив з того, що заявлені
вимоги ґрунтуються на законі і
доведені наданими позивачем доказами.

Доводи апеляційної скарги не можуть
бути прийняті судом до уваги, оскільки
висновків суду першої інстанції не
спростовують, та не містять правових
підстав, передбачених ст.309 ЦПК України
для скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
про відмову позивачу в задоволенні
позову. Колегія суддів не приймає до
уваги посилання апелянта на те, що
спірна земельна ділянка надана йому в
користування у встановленому законом
порядку, оскільки належних доказів
того, що ця земельна ділянка передана
йому в користування ним не надано. Тому
правових підстав для скасування
рішення суду немає.

Керуючись ст.304, п.1ч.1ст.307, ст.308 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області, -

ухвалила;

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Білгород - Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 24 березня 2014 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, та може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, на протязі двадцяти днів, з дня
набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської
області:
В.П.Фальчук

А.М.Кварталова

Л.Л.Троїцька