Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.08.2014 Справа №607/7964/14-ц
Тернопільський міськрайонний суд
Тернопільської області

в складі :

головуючого
Ромазана В.В.

з участю секретаря
Буцик О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
коштів,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів
за договором уступки вимоги боргу,
посилаючись на те, що від 24 березня 2014
року уклав угоду уступки вимоги боргу з
ОСОБА_3 стосовно договору позики на
суму 160 000 гривень від 25 березня 2011 року,
яку він уклав із відповідачем. Отримані
за позикою кошти ОСОБА_2 зобов»язувався
повернути у строк до 25 травня 2001 року,
однак належним чином зобов»язання не
виконав. Після укладення договору
уступки вимогу боргу, відповідач 01
квітня 2014 року частково повернув борг
позикодавцю ОСОБА_3, не доплативши при
цьому 800 гривень. Враховуючи те, що
боржник ОСОБА_2 порушив зобов»язання за
договором позики, тому просить
стягнути із відповідача завдані
кредиторові збитки, а саме 86 400 гривень,
вигоду, яку б він отримав за розміщення
кредитором суми боргу на депозиті в
державному ощадному банку України під
18 % річних, а також 18 560 гривень
інфляційні нарахування за три роки
прострочки та 14 400 гривень - три
проценти річних від простроченої суми
за весь час прострочення. Всього
просить стягнути із відповідача 120 160
гривень.

Представник позивача ОСОБА_4 в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримав та просить суд їх
задовольнити з мотивів викладених у
позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_5 в
судовому засіданні позов не визнав, у
задоволенні його просить суд
відмовити, оскільки відповідачу не
було відомо про перевід боргу із
кредитора ОСОБА_3 на ОСОБА_1 Крім цього,
зазначив, що борг 01 квітня 2014 року у
сумі 160 000 гривень було повернуто ОСОБА_3
у повному обсязі.

Дослідивши та оцінивши докази по
справі, суд встановив.

Як вбачається із розписки від 25
березня 2011 року, ОСОБА_2 взяв у позику у
ОСОБА_3 160 000 гривень, які він
зобов»язувався повернути в строк до 25
травня 2011 року.

Як слідує із представленого
договору уступки вимоги від 24 березня
2014 року, ОСОБА_3 (Кредитор) та ОСОБА_1
(новий кредитор) уклали договір
відповідно до якого, кредитор уступає
новому кредитору право вимоги за
розпискою від 25 березня 2011 року на суму
160 000 гривень, які позичив ОСОБА_2
(Божник). Новий кредитор також має право
на стягнення з боржника за весь час
прострочення інфляційних нарахувань, 3
проценти річних, а також моральної
шкоди за порушення правового
зобов»язання. Пунктами 2.1, 2.2.
зазначеної угоди передбачено, що
протягом 3-х днів з дня укладення цього
договору кредитор має повідомити свого
боржника про уступку права вимоги.
Одночасно з укладенням цієї угоди
кредитор передає новому кредитору
оригінал розписки.

Як вбачається із квитанції №ПН6620
від 31 березня 2014 року, ОСОБА_2
перераховано 160 000 гривень на платіжну
картку ОСОБА_3 160 000 гривень боргу, який
виник на підставі договору позики від
25.03.2011 року.

Як слідує із представленого
копії листа від 24.03.2014 року,
адресованому ОСОБА_2 (АДРЕСА_1), ОСОБА_3
та ОСОБА_1 ставлять до відома, що 24.03.2014
року між ними укладено договір уступки
вимоги за розпискою від 25.03.2011 року по
позиці на суму 160 000 гривень.

Допитаний в судовому засіданні
свідок ОСОБА_3 підтвердив суду ту
обставину, що ним 01 квітня 2014 року на
свою платіжну картку було отримано від
відповідача суму боргу за договором
позики від 25.03.2011 року у розмірі 159 200
гривень, які він використав цього ж дня,
що підтверджено випискою руху коштів
по його банківській картці, виданій ПАТ
КБ «Приватбанк».

Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК
України, кредитор у зобов»язанні може
бути замінений іншою особою внаслідок:
передання ним свої прав іншій особі за
правочином (відступлення права вимоги).

Згідно із ч.1 ст.514 ЦК України, до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов»язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

В силу вимог ст.517 ЦК України,
первісний кредитор у зобов»язанні
повинен передати новому кредиторові
документи, які засвідчують права, що
передаються, та інформацію, яка є
важливою для їх здійснення. Боржник має
право не виконувати свого обов»язку
новому кредиторові до надання
боржникові доказів переходу до нового
кредитора прав у зобов»язанні.

Частиною 2 ст.518 ЦК України
передбачено, що якщо боржник не був
письмово повідомлений про заміну
кредитора у зобов»язанні, він має право
висунути вимоги проти вимоги нового
кредитора заперечення, які він мав
проти первісного кредитора на момент
пред»явлення йому вимоги новим
кредитором або, якщо боржник виконав
свій обов»язок до пред»явлення йому
вимоги новим кредитором, - на момент
його виконання.

Суд вважає, що позов ОСОБА_1 не
підлягає до задоволення, оскільки
позивачем не представлено суду
доказів, які підтверджують надання
ОСОБА_2 доказів переходу до нового
кредитора прав у зобов»язанні. Крім
цього, суд зазначає ту обставину, що
відповідачем борг, який виник у нього
перед ОСОБА_3 по договору позики від
25.03.2011 року у сумі 160 000 гривень було
повернуто останньому 31 березня 2014 року,
які в подальшому ним було використано.
Також, суд не бере до уваги інформацію
представлену позивачем по процентних
ставках по депозитах фізичних осіб, як
доказ неодержаного доходу у розмірі 86400
гривень, оскільки така інформація
датується з 12 травня 2014 року, тобто
після погашення боргу відповідачем.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст. 10, 60, 88, 213, 214, 215 ЦПК України, ст.ст.
512, 516, 517, 518 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовної заяви
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів
відмовити.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ
В.В.РОМАЗАН