Справа №751/8370/14
Провадження №2/751/1486/14
Рішення

Іменем України

11 серпня 2014 року
м. Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с
у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Деркача
О. Г.

при секретарі
Лящинська М. В.

за участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання
дозволу на виїзд дитини за кордон без
згоди батька, -

В С Т А Н
О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про надання дозволу на виїзд за
межі України неповнолітньої дитини -
сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, без згоди
батька. Позовні вимоги обґрунтовує тим,
що вона рятуючись від бойових дій на
Сході України прибула з м. Первомайська
Луганської області до м. Чернігова з
двома синами ОСОБА_4 і ОСОБА_3 та
чоловіком ОСОБА_6 На даний час вони
планують виїхати до її матері, проте
щоб вивезти старшого сина ОСОБА_3 за
межі України, необхідний нотаріальний
дозвіл його батька ОСОБА_2, з яким вона
стосунки не підтримує.

В судовому засіданні позивач позов
підтримала у повному обсязі, просила
суд надати дозвіл на вивіз сина ОСОБА_3
до Російської Федерації без згоди його
батька. Пояснила, що у зв'язку з
бойовими діями на Сході України
змушена тимчасово зі своїм новим
чоловіком Андрієм та двома синами
проживають у м. Чернігові у родичів.
Проте має намір виїхати до своєї матері
- бабусі ОСОБА_3 до Російської
Федерації, а на це необхідна згода
батька дитини, з яким вона стосунків не
підтримує.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином
(а.с.22).

Вислухавши позивача, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що батьками
малолітнього ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
являються ОСОБА_2 та ОСОБА_1, що
підтверджується копією свідоцтва про
народження (а.с.16).

Як вбачається з довідки КП
«Новозаводське» ЧМР від 05.08.2014 № 2853,
позивач та її сім'я проживають з 03.08.2014 в
квартирі АДРЕСА_1 без реєстрації, як
такі, що прибули з території України,
окупованої Російськими
найманцями-терористами (м. Первомайськ
Луганської області) (а.с.9).

Відповідно до ст. 155 Сімейного кодексу
України, здійснення батьківських прав
та виконання обов'язків мають
ґрунтуватися на повазі до прав дитини
та її людської гідності. Батьківські
права не можуть здійснюватися всупереч
інтересам дитини.

Як визначено ст. 3 Конвенції ООН про
права дитини, в усіх діях щодо дітей,
незалежно від того, здійснюються вони
державними чи приватними установами,
що займаються питаннями соціального
забезпечення, судами,
адміністративними чи законодавчими
органами, першочергова увага
приділяється якнайкращому
забезпеченню інтересів дитини. При
цьому переміщення або утримування
дитини розглядаються як незаконні,
якщо: при цьому порушуються права
піклування про дитину, що належать
будь-якій особі, установі або іншому
органу, колективно або індивідуально,
відповідно до законодавства держави, у
якій дитина постійно мешкала до
переміщення або утримування; та у
момент переміщення або утримування ці
права ефективно здійснювалися,
колективно або індивідуально, або
здійснювалися б, якби не переміщення
або утримування.

Статтею 18 Конвенції про права дитини
визначено, що, батьки несуть основну
відповідальність за виховання і
розвиток дитини. Найкращі інтереси
дитини є предметом їх основного
піклування.

Відповідно ч. 3 ст. 313 Цивільного Кодексу
України, фізична особа, яка не досягла
шістнадцяти років, має право на виїзд
за межі України лише за згодою батьків
(усиновлювачів), піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі осіб,
які уповноважені ними.

Порядок виїзду за кордон дітей
громадян України визначено Законом
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадяни України» від
21 січня 1994 року № 3857-ХІІ, постановою КМУ
від 27 січня 1995 року № 57 «Про
затвердження Правил перетинання
державного кордону громадянами
України», Правилами оформлення і
видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон і проїзного
документа дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення, затверджених
постановою КМУ від 31 березня 1995 року №
231.

Правила перетинання державного
кордону громадянами України,
затверджені постановою Кабінету
Міністрів України від 27.01.1995 року № 57,
передбачають, що перетинання
державного кордону для виїзду за межі
України громадянами, які не досягли
16-річного віку, здійснюються лише за
згодою обох батьків (усиновлювачів) та
в їх супроводі або в супроводі осіб,
уповноважених ними, які на момент
виїзду з України досягли 18-річного
віку. Виїзд за межі України громадян,
які не досягли 16-річного віку, в
супроводі одного з батьків або інших
осіб, уповноважених одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою, згода
другого з батьків не вимагається у разі
пред'явлення рішення суду про надання
дозволу на виїзд з України громадянину,
який не досяг 16-річного віку, без згоди
та супроводу другого з батьків.

Згідно з Правилами оформлення і видачі
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон і проїзного документа
дитини, їх тимчасового затримання та
вилучення, затвердженими Постановою
Кабінету Міністрів України від 31.03.1995
року № 231, відомості про дітей, які
їдуть за кордон разом з батьками
(законними представниками), вписуються
в паспорти батьків чи одного з батьків
(законних представників) на підставі
заяви громадянина, у чий паспорт
вписуються діти, у разі потреби
самостійного виїзду дитини, яка
постійно проживає в Україні, за кордон
оформляється проїзний документ, а у
випадках, передбачених пунктом 4 цих
Правил, - паспорт (п. 17); оформлення
паспорта/проїзного документа
здійснюється на підставі заяви батьків
(законних представників батьків чи
дітей), а у разі, коли батьки не
перебувають у шлюбі між собою, - того з
них, з ким проживає дитина, справжність
підпису яких засвідчено нотаріально,
за наявності заперечень одного з
батьків документ може бути оформлено
на підставі рішення суду (п. 18).

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» за
відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.

Сімейне законодавство виходить із
принципу повної рівноправності обох
батьків у всіх правах і обов'язках
відносно своїх дітей. Законодавством
визначено права та обов'язки батьків
щодо виховання дитини, при цьому
пріоритетним та принциповим
визначенням є інтереси дитини, що вони
повинні бути непорушними в
незалежності від стосунків батьків між
собою.

Виїзд за кордон дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в супроводі його матері
ОСОБА_1 з метою захисту його від бойових
дій на Сході України відповідає
інтересам дитини, тому вимога про
надання такого дозволу підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 209, 213 - 215, 218
ЦПК України, суд, -

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання
дозволу на виїзд дитини за кордон без
згоди батька - задовольнити.

Надати дозвіл на виїзд за межі України
до Російської Федерації малолітньої
дитини - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження, за відсутності нотаріально
оформленої згоди батька - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, у супроводі його матері -
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, з дня набрання
рішенням законної сили та до
досягнення ОСОБА_3 шістнадцяти років,
тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
О. Г. Деркач