АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 177/616/14-ц
Категорія № 48 (1)
№ 22-ц/774/2084/К/14
У Х В А Л А

Іменем України

08 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді - Соколан Н. О.

суддів - Бондар Я. М., Зубакової В. П..

при секретарі - Бондарі Ю. А.

за участю: позивача ОСОБА_2 та її
представника ОСОБА_3,

відповідача ОСОБА_4 та його
представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4
на рішення Криворізького районного
суду Дніпропетровської області від 29
серпня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про стягнення
аліментів на утримання малолітньої
дитини, -

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_4 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини. В обґрунтування позову
зазначила, що з відповідачем вони
перебували у шлюбі, від якого мають
неповнолітню дитину - сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який мешкає разом з
позивачем. Фактичні шлюбні стосунки
припинені між сторонами з жовтня 2012
року, відповідач грошей на утримання
сина не надає, Тому, просила стягнути
на її користь аліменти на утримання
дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів
заробітку (доходу) відповідача.

Рішенням Криворізького районного суду
Дніпропетровської області від 29 серпня
2014 року позов задоволений в повному
обсязі, стягнуто з ОСОБА_4 аліменти в
розмірі 1/4 частини з усіх видів
заробітку (доходу) але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячного, на
утримання неповнолітньої дитини, сина
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, до досягнення ним
повноліття, на користь ОСОБА_2,
починаючи стягнення з 05.03.2014 року.

Стягнуто з ОСОБА_4 судовий збір в сумі
243,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4
ставить питання про скасування рішення
суду в зв'язку з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
та ухвалення нового рішення про
відмову в задоволенні позову, оскільки
суд не повно з'ясував всі обставини
справи, не врахував, що сторони
фактично проживають спільно, син із
батьком мешкають в одній кімнаті,
батько опікується дитиною та витрачає
кошти на її утримання, тому позов є
безпідставним.

Перевіривши законність і
обгрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
вимог, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі,
від якого мають неповнолітню дитину -
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 та
стягуючи на її користь з відповідача
аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх
видів його заробітку (доходу) на
утримання дитини, суд першої інстанції
виходив з обов'язку батьків утримувати
їх до досягнення ними повноліття та
дійшов висновку про те, що відповідач
може надавати матеріальну допомогу
саме у такому розмірі.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 1 ст. 182 Сімейного Кодексу
України передбачено, що при визначенні
розміру аліментів суд враховує: 1) стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів; 3)
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші
обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу
України частка заробітку (доходу)
матері, батька, яка буде стягуватися
як аліменти на дитину, визначається
судом.

При визначенні розміру аліментів суд
врахував вимоги ч. 1 ст. 182 Сімейного
Кодексу України та обгрунтовано дійшов
висновку про стягнення з відповідача
на користь позивача аліментів у
розмірі 1/4 частини з усіх видів
заробітку (доходу) батька дитини на
утримання останнього, до досягнення
ним повноліття.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_4 про
те, що дитина проживає з ним в одній
кімнаті, на думку колегії суддів, не є
належними та обґрунтованими доказами
для відмови у задоволенні позовних
вимог.

Посилання відповідача на те, що він
опікується дитиною не можуть бути
прийняті до уваги, оскільки суд першої
інстанції вірно визначив, що виховання
дитини є обов'язком батька, і не
позбавляє останнього обов'язку
матеріально забезпечувати сина.

В порушення вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК
України, відповідачем не надано
належних та допустимих доказів на
підтвердження його доводів про те, що
він витрачає кошти на утримання сина.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду ухвалене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального законодавства, у
зв'язку з чим апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а рішення суду
першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303,307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х
В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Криворізького районного суду
Дніпропетровської області від 29 серпня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:
/підпис/

Судді:
/підписи/