АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження № 22-ц/796/9795/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача
Антоненко Н.О.,

суддів
Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І.
при секретарі
Слащуку А.С.

за участю представника
позивача Хитрової Л.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою Шуліки АліниВолодимирівни, яка
на підставі довіреності діє в
інтересах Публічного Акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк», на заочне рішення
Печерського районного суду м. Києва від
3 лютого 2014 року у справі за позовом
Публічного Акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_4 про вилучення та передачу в
заклад предмета застави.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Печерського
районного суду м. Києва від 3 лютого 2014
року у задоволенні позову ПАТ КБ
«Приватбанк» до ОСОБА_4 про вилучення
та передачу в заклад предмета застави
відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що
17.07.2008 між ПАТ КБ «Приват Банк» та
ОСОБА_4 укладено кредитно-заставний
договір №К3V0АК22790172, за умовами якого
відповідач отримала у позивача кредит
у розмірі 32372,70дол. США зі сплатою
відсотків за користування кредитом з
кінцевим терміном повернення 15.07.2011.

В забезпечення виконання зобов'язання
відповідач надала банку в заставу
автомобіль Toyota Avensis,д.н.з. НОМЕР_1, що
належить їй на праві власності.

Заочним рішенням Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
17.10.2011 в рахунок погашення
заборгованості ОСОБА_4 за кредитним
договором №3V0АК22790172 від 17.07.2008 звернено
стягнення на предмет застави -
автомобіль Toyota Avensis,д.н.з. НОМЕР_1.

Виходячи з того, що банк обрав
неналежний спосіб захисту порушених
прав, суд першої інстанції дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення позову.

В апеляційній скарзі представник
позивача просить скасувати заочне
рішення Печерського райсуду м. Києва
від 3 лютого 2014 року та ухвалити нове,
яким позовні вимоги банку задовольнити
у позову обсязі. Посилається на
порушення судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
заявлених у суді першої інстанції
вимог, колегія дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а оскаржуване рішення - залишенню без
змін з огляду на таке.

Предметом спору у даній справі є
вилучення у власника предмета застави
та передача його в заклад банку. В
обгрунтування своїх вимог за даним
позовом представник позивача
посилається на неможливість виконання
рішення суду про звернення стягнення
на предмет застави через те, що банк не
володіє предметом застави.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про
заставу» застава як спосіб
забезпечення зобов'язань виникає на
підставі договору, закону або рішення
суду. Однією з форм застави відповідно
до ст.44 цього Закону є заклад - застава
рухомого майна, при якій майно, що
складає предмет застави, передається
заставодавцем у володіння
заставодержателя.

Як вбачається зі змісту укладеного
сторонами 17.07.2008 кредитно-заставного
договору способом забезпечення
зобов'язань відповідача за цим
договором сторони обрали заставу
рухомого майна.

Відповідно до п.3) ч.2 ст.25 Закону України
«Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» у разі
задоволення судом позову про звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження в рішенні
суду зазначаються, зокрема, заходи щодо
забезпечення збереження предмета
забезпечувального обтяження або
передачі його в управління на період
його реалізації, якщо такі необхідні.

Як вбачається зі змісту рішення
Індустріального райсуду м.
Дніпропетровська від 17.10.2011 про
звернення стягнення заборгованості
ОСОБА_4 за кредитним договором від
17.07.2008 на предмет застави, про вжиття
передбачених п.3) ч.2 ст.25 Закону України
«Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» заходів позивач
не просив і не вважав їх необхідними на
момент розгляду вказаної справи.

Ст.24 Закону України «Про забезпечення
вимог кредиторів та реєстрацію
обтяжень» (далі - Закону) передбачає
звернення стягнення на предмет
забезпечувального обтяження на
підставі рішення суду, виконавчого
напису нотаріуса або в позасудовому
порядку. Обтяжувач, який ініціює
звернення стягнення на предмет
забезпечувального обтяження,
незважаючи на обраний спосіб
звернення, зобов'язанийдо початку
процедури звернення стягнення
зареєструвати в Державному реєстрі
відомості про звернення стягнення на
предмет обтяження, надіслати боржнику
повідомлення про порушення
забезпеченого обтяженням зобов'язання
(ст.27 Закону).

Відповідно до ч.2 ст.28 вказаного Закону
якщо протягом 30 днів з моменту
реєстрації в Державному реєстрі
відомостей про звернення стягнення на
предмет забезпечувального обтяження
зобов'язання боржника, виконання якого
забезпечено обтяженням, залишається
невиконаним і в разі якщо предмет
забезпечувального обтяження
знаходиться у володінні боржника,
останній зобов'язаний на вимогу
обтяжувача негайно передати предмет
обтяження у володіння обтяжувача.

Враховуючи, що зобов'язання боржника
ОСОБА_4, виконання якого забезпечено
обтяженням, залишається невиконаним,
проте, відсутні належні і допустимі
докази на підтвердження дати
реєстрації в Державному реєстрі
відомостей про звернення стягнення на
предмет застави - належний на праві
власності ОСОБА_4 автомобіль, а також
відсутні належні і допустимі докази
пред'явлення боржнику вимоги
обтяжувача про негайну передачу
предмета обтяження, - правильним є
висновок суду першої інстанції про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог банку.

Крім того, не надано суду у
передбаченому ст.ст.10,60 ЦПК України
порядку належних та допустимих доказів
на підтвердження вжитих банком заходів
для виконання рішення Індустріального
райсуду м. Дніпропетровська від 17.10.2011
або неможливості його виконання.

За таких обставин передбачених ст.309
ЦПК України підстав для скасування
оскаржуваного рішення немає.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.303,305,308,313, 315 ЦПК України, колегія

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Шуліки
АліниВолодимирівни, яка на підставі
довіреності діє в інтересах Публічного
Акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк», відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 3 лютого 2014 року залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно, може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня його
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Суддя-доповідач    Н.О. Антоненко

Судді
А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

03110 м. Київ, вулиця Солом'янська, 2-а

Справа №757/21012/13-ц
Головуючий у 1
інстанції Вовк С.В.

Апеляційне провадження № 22-ц/796/9795/2014
Доповідач
Антоненко Н.О.

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(вступна та резолютивна частини)

14 жовтня 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва

у складі судді-доповідача
Антоненко Н.О.,

суддів
Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І.
при секретарі
Слащуку А.С.

за участю представника
позивача Хитрової Л.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою Шуліки АліниВолодимирівни, яка
на підставі довіреності діє в
інтересах Публічного Акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк», на заочне рішення
Печерського районного суду м. Києва від
3 лютого 2014 року у справі за позовом
Публічного Акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк» до
ОСОБА_4 про вилучення та передачу в
заклад предмета застави.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія, керуючись ст.ст.218,317
ЦПК України,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Шуліки
АліниВолодимирівни, яка на підставі
довіреності діє в інтересах Публічного
Акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк», відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 3 лютого 2014 року залишити без
змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили негайно, може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня його
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Суддя-доповідач Н.О. Антоненко

Судді
А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна