АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/6933/14
Головуючий 1 інстанції -
Справа № 646/9406/14-ц
Доповідач - Пилипчук Н.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - судді:
Пилипчук Н.П.

суддів: Крилової Т.Г.,
Кірсанової Л.І.

при секретарі - Асєєвій В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Харкові
справу

за апеляційною скаргою начальника
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції Дудки І.М.

на ухвалу Червонозаводського
районного суду міста Харкова від 26
серпня 2014 року за поданням старшого
державного виконавця Жовтневого
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції Чипурнюк А.А. про примусове
проникнення до житла ОСОБА_3,-

В С Т А Н О В И Л А :

Ухвалою Червонозаводського районного
суду міста Харкова від 26 серпня 2014 року
подання старшого державного виконавця
Жовтневого ВДВС Харківського міського
управляння юстиції Чипурнюк А.А.
залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою,
начальник Жовтневого ВДВС ХМУЮ подав
апеляційну скаргу, просив зазначену
ухвалу скасувати, направити справу до
суду першої інстанції на новий розгляд.
В обґрунтування апеляційної скарги
посилається на неповне з'ясування
судом обставин справи, на порушення
судом норм процесуального права.
Вказує, що божник має невиконані
зобов'язання на території України та
ухиляється від виконання таких
зобов'язань, не надає доступу до майна
на яке можна звернути стягнення, що
знаходиться за адресою його місця
проживання, систематично перешкоджає
повноцінному проведенню виконавчих
дій, а невиконання рішень суду, у свою
чергу, призводить до порушення прав та
законних інтересів стягувача та
неповнолітньої дитини, на утримання
якої не сплачуються аліменти у повному
обсязі.

Колегія суддів, вислухавши
суддю-доповідача, заявника, дослідивши
матеріали справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

При цьому колегія суддів виходить з
наступного.

Відмовляючи у задоволенні подання, суд
першої інстанції виходив з того, що
державний виконавець не надав суду
доказів вжиття всіх заходів щодо
виконання рішення суду, які б вказували
на доцільність примусового
проникнення до житла боржника, а також
не надано доказів належності вказаної
квартири саме боржнику, що в свою чергу,
у разі надання дозволу на примусове
проникнення, може порушити
конституційне право третіх осіб, щодо
недоторканості житла.

Судова колегія з такими висновками
суду погоджується.

Відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України,
питання про примусове проникнення до
житла фізичної особи, у якої
знаходиться майно боржника чи майно та
кошти, належні боржникові від інших
осіб, при виконанні судових рішень
вирішується судом за
місцезнаходженням житла за поданням
державного виконавця.

Судом встановлено, що на примусовому
виконанні у Жовтневому ВДВС ХМУЮ
знаходиться виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
документа по справі №2-1150/1998 від 10.05.1998
року про стягнення з ОСОБА_3 аліментів у
розмірі ? частини з усіх видів
заробітку щомісяця на користь ОСОБА_4

Державний виконавець наполягає, що був
позбавлений можливості надати докази
на обґрунтування свого подання,
оскільки суд першої інстанції
розглянув порушене питання за
відсутності державного виконавця.

Судова колегія не встановила порушень
норм процесуального права, які б
призвели до неправильного вирішення
справи, оскільки приймаючи участь в
судовому засіданні суду апеляційної
інстанції державний виконавець також
відповідних доказів обґрунтованості
подання суду не надав.

Так, матеріали справи не містять
доказів того, що боржником отримана
копія постанови про відкриття
виконавчого провадження з пропозицією
добровільно виконати рішення суду.
Постанова про відкриття виконавчого
провадження вважається врученою
боржнику за адресою, зазначеною у
виконавчому документі за умов,
передбачених для вручення судових
повісток (рекомендованим листом з
повідомленням про вручення).

Державний виконавець наполягає на
тому, що боржник не з*являється на
виклики до виконавчої служби, однак
доказів того, що такі виклики ОСОБА_4
отримував матеріали справи та
матеріали виконавчого провадження не
містять.

У поданні державний виконавець просить
надати дозвіл на примусове проникнення
до житла боржника за адресою АДРЕСА_1,
при цьому за матеріалами виконавчого
провадження місцем проживання ОСОБА_4
значиться адреса АДРЕСА_2. Відомостей
про відношення боржника до квартири 5-а
за вказаною адресою суду не надано.

За таких обставин, правильним є
висновок суду першої інстанції про
необґрунтованість подання.

Доводи апеляційної скарги не є
суттєвими, і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели до неправильного
вирішення справи.

Відповідно до ст.ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319
ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу начальника
Жовтневого відділу державної
виконавчої служби Харківського
міського управління юстиції Дудки І.М.
відхилити.

Ухвалу Червонозаводського районного
суду міста Харкова від 26 серпня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду Харківської
області набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних та кримінальних справ
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили.

Головуючий суддя -

Судді колегії -