Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/4250/14
Головуючий у 1 інстанції: Капустинський
Суддя-доповідач:
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати
з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Запорізької області
у складі:

Головуючого:
Боєвої В.В.,

Суддів Денисенко
Т.С., Коваленко А.І.,

при секретарі: Хомяк
К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 - в особі
представника ОСОБА_3 - на заочне
рішення Кам'янсько-Дніпровського
районного суду Запорізької області
від 11 червня 2014 року в справі за
позовом ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО
ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК
«ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2014 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК»
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Позивач зазначав, що 19.12.2007 року
відповідач отримала кредит у розмірі
3000 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява з умовами надання
банківських послуг, правилами
користування платіжною карткою
складає між ним та банком договір, який
підтверджується підписом у заяві. У
зв'язку з тим, що відповідачем не
виконувалися умови договору станом на
22.11.2013 року має заборгованість в сумі
21490 грн. 10 коп., яка складається з
заборгованості за кредитом в сумі 2679
грн. 82 коп. заборгованості по процентам
за користування кредитом в сумі 10565 грн.
75 коп., заборгованості по комісії за
користування кредитом в сумі 6745 грн. , а
також штрафи: штраф (фіксована частина)
в сумі 500 грн., штраф (процентна
складова) в сумі 999 грн. 53 коп.

Посилаючись на ці обставини, просили
стягнути з відповідача на їх користь
заборгованість в сумі 21490 грн. 10 коп. та
судові витрати в сумі 229 грн. 40 коп.

Останнім заочним рішенням
Кам'янсько-Дніпровського районного
суду Запорізької області від 11 червня
2014 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ
«ПРИВАТБАНК» заборгованість за
кредитним договором у розмірі 21490 грн. 10
коп. , судові витрати у розмірі 229 грн. 40
коп.

Ухвалою Кам'янсько-Дніпровського
районного суду Запорізької області
від 02 вересня 2014 року заява ОСОБА_2 про
перегляд заочного рішення залишена без
задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2
в особі представника ОСОБА_3 подала
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення норм матеріального і
процесуального права, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення по відмову у задоволенні
позовних вимог.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно статті 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог, або змінити
рішення.

Статтею 309 ЦПК України передбачено, що
підставами для скасування рішення
суду першої інстанції і ухвалення
нового рішення або зміни рішення є:
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи;
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими; невідповідність
висновків суду обставинам справи;
порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права.

Відповідно до частини 2 статті 314 ЦПК
України апеляційний суд ухвалює
рішення у випадках скасування судового
рішення і ухвалення нового або зміни
рішення.

При вирішенні спору суд першої
інстанції посилався на положення
статті 625 ЦК України - щодо
відповідальності за порушення
грошового зобов'язання, статей 1048-1050 ЦК
України, якими передбачені можливість
нарахування процентів за договором
позики; обов'язок позичальника
повернути позику та наслідки порушення
договору позичальником та статті 1054
цього Кодексу, згідно якої за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Задовольнивши позовні вимоги
ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА
КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК», суд
виходив з обґрунтованості та
доведеності позовних вимог та при
вирішенні питання щодо розміру
заборгованості посилався на
розрахунок, наданий позивачем.

Основний довід апеляційної скарги
полягає в тому, що судом не застосовано
наслідки спливу позовної давності - про
застосування якої відповідач заявляла
письмово - в запереченнях на позовну
заяву. При цьому апелянт посилається на
правову практику - зокрема, на

Такий довід апеляційної скарги
заслуговує на увагу . виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 19.12.2007 року
відповідач ОСОБА_2 отримала кредит у
розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.
Відповідач також підтвердила свою
згоду на те, що підписана заява з
умовами надання банківських послуг,
правилами користування платіжною
карткою складає між ним та банком
договір, який підтверджується підписом
у заяві (т. 1, а. с. 9-14).

Пунктом 9.12. Умов надання банківських
послуг визначено, що договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо впродовж цього строку
жодна із сторін не проінформує іншу про
припинення дії договору, він
автоматично лонгується на такий же
строк (т. 1, а. с. 13).

З розрахунку заборгованості за цим
кредитним договором, яка надана
позивачем в якості письмового доказу,
вбачається, що 18.02.2008 року було
здійснено погашення заборгованості по
процентам в розмірі 61 грн. Інші платежі
за цим кредитним договором не
здійснювалися, а станом на 22.11.2013 року
утворилася заборгованість в загальній
сумі 21490 грн. 10 коп.

З цієї суми: заборгованість за
кредитом - 2679 грн. 82 коп.;
заборгованість по процентам за
користування кредитом - 10565 грн. 75 коп.;
заборгованість по комісії за
користування кредитом - 6745 грн., штраф
(фіксована частина) - 500 грн., штраф
(процентна складова) - 999 грн. 53 коп. (т.1,
а. с. 4-8)

Оскільки протягом часу його дії
сторони не заявляли про припинення дії
договору, він автоматично був
пролонгований на 12 місяців - до 19.12.2008
року, що є кінцевим терміном повернення
кредиту.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048
ЦК України). Договір є обов'язковим для
виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

За змістом статті 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Постановою судової палати у цивільних
та господарських справах Верховного
Суду України від 06.11.2013 року (справа №
6-116цс13) визначена наступна правова
позиція: у випадку неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором, позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежа.

Аналогічні висновки містяться у
постановах Вищого господарського суду
України від 12 грудня 2012 року та від 7
березня 2013 року.

Статтею 256 ЦК України визначено, що
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Відповідно до частини 1 статті 257 ЦК
України загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.
Згідно частини 5 статті 261 ЦК України
за зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання. За зобов'язаннями, строк
виконання яких не визначений або
визначений моментом вимоги, перебіг
позовної давності починається від дня,
коли у кредитора виникає право
пред'явити вимогу про виконання
зобов'язання. Якщо боржникові
надається пільговий строк для
виконання такої вимоги, перебіг
позовної давності починається зі
спливом цього строку.

Як вбачається зі змісту кредитного
договору № б/н , укладеного сторонами
19.12.2007 року, та з розрахунку
заборгованості, наданого позивачем,
відповідач ОСОБА_2 повинна була в
рахунок погашення заборгованості
кожного місяця здійснювати платіж.
Останній платіж внесено 18.02.2008 року в
розмірі 61 грн. - частково погашено
проценти за кредитним договором, а
тому на думку судової колегії
трирічний строк, протягом якого банк
мав право звернутися до суду з позовом,
закінчився 18.02.2013 року. (т. 1, а. с. 4).

Відповідно до вимог частини 4 статті 267
ЦК України сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідачем письмово заявлено про
застосування строку позовної давності
- у запереченнях на позовну заяву (т. 2, а.
с. 48-50).

Колегія суддів дійшла висновку, що
ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ
КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК»
пропущено строк позовної давності,
оскільки позивач звернувся до суду
15.01.2014 року (понад трирічний строк
позовної давності), а тому в силу вимог
статті 267 ЦК України слід відмовити у
задоволенні позову.

З огляду на вищевикладене судова
колегія вважає, що апеляційна скарга
ОСОБА_2 - в особі представника ОСОБА_3 -
підлягає задоволенню, а судове рішення
- скасуванню з ухваленням нового
рішення - про відмову у задоволенні
позовних вимог ПУБЛІЧНОГО
АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ
БАНК «ПРИВАТБАНК».

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - в особі
представника ОСОБА_3 - задовольнити.

Заочне рішення
Кам'янсько-Дніпровського районного
суду Запорізької області від 11 червня
2014 року скасувати. Ухвалити нове
рішення наступного змісту: Відмовити у
задоволенні позову ПУБЛІЧНОГО
АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ
БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржено безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: