Справа №442/6765/13-ц
Провадження №2/442/147/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2014 року
Дрогобицький міськрайонний суд
Львівської області в складі:
головуючої - судді Гарасимків Л.І.

при секретарі - Петрів
В.М.

за участю позивача: ОСОБА_1

представника відповідача :
Городіна О.М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Дрогобичі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
Державний Експортно-імпортний банк
України, Публічного акціонерного
товариства Державний
Експортно-імпортний банк України у м.
Львові про повернення коштів з
банківського вкладу та стягнення
моральної шкоди

в с т а н
о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
Дрогобицького міськрайонного суду з
врахуванням уточнених позовних вимог
до Публічного акціонерного товариства
Державний Експортно-імпортний банк
України, Публічного акціонерного
товариства Державний
Експортно-імпортний банк України у м.
Львові про повернення коштів з
банківського вкладу та стягнення
моральної шкоди, мотивуючи позов тим,
що є інвалідом 1 групи. Його мати
проживала в Росії, і після її смерті
продав квартиру в Іркутській області ,
а отримані кошти перерахував на свій
банківський рахунок НОМЕР_1 в банк
відповідача по справі в Дрогобицьке
відділення. Коли 17.09.2012 року прийшов у
відділення банку йому було
запропоновано обміняти російській
рублі на долари США та залишити валюту
на депозиті . Про що 24.09.2012 року він
уклав з банком строковий банківський
договір на 14.000 США із сплатою процентів
після закінчення строку вкладу «
Класичний» на термін 45 днів з
пролонгацією на 4,2 % річних. Згідно
цього договору отримував проценти в
банку один раз 72 долари США і другий
раз отримав 04.03.3013 року 175 доларів США .
Коли прийшов в банк з наміром отримати
кошти з рахунку, так як мав намір
придбати квартиру , йому сказали, що
грошей в банку немає. На його письмову
вимогу йому відповідали, що договір із
ним банк не укладав і депозитні рахунки
не відкривалися. Такими
неправомірними діями працівниками
банку йому було завдану і моральну
шкоду , яку оцінює 15 000 грн.

В судовому засідання позивач
ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав
повністю, посилаючись на обставини
викладені у позовній заяві. Крім того
суду пояснив, що керуюча банком
Публічного акціонерного товариства
Державний Експортно-імпортний банк
України у м. Львові, Дрогобицьке
відділення була його знайома ОСОБА_3, і
яка запропонувала йому укласти
договір з банком та саме вона привозила
йому кошти, проценти з квитанціями
додому. В даний час відносно неї було
порушено кримінальне провадження,
однак він у правоохоронні органи не
звертався , оскільки вважає, що у нього
договірні відносини виникли з банком ,
а не особисто із ОСОБА_3, а тому банк
повинен нести відповідальність за дії
працівників банку. Крім того йому
було заподіяно і моральну шкоду , яка
полягає в нерововому у потрясінні,
втрати квартири, які він підшукав,
погіршився стан здоров»я. Моральну
шкоду оцінює в розмірі 15.000 грн.

Представник відповідача в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнав, посилаючись на долучені
письмові заперечення .

Вислухавши пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи, суд
вважає, що позов до задоволення не
підлягає Публічного акціонерного
товариства Державний
Експортно-імпортний банк України у м.
Львові, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних та юридичних
осіб, поданих відповідно до ЦПК в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України - кожна сторона
зобов»язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч.1 ст. 64 ЦПК України
письмовими доказами є будь-які
документи, акти, довідки, листування
службового або особистого характеру,
що містять відомості про обставини, що
мають значення для справи.

Судом встановлено, що в
обгрунтування своїх вимог Позивачем
ОСОБА_1 надано ксерокопію Договору
Строкового банківського аду із сплатою
Процентів після закінчення строку
вкладу «Класичний» №38875-32501 від 24
вересня 2012р., сторонами якого
зазначено: публічне акціонерне
товариство «Державний експортно- .
імпортний банк України», як банк, та
ОСОБА_1, як вкладник.

Згідно з умовами Договору
банківського вкладу (п.З) вказаний
договір вступає в дію з дня
зарахування суми вкладу на вкладний
(депозитний) рахунок; при цьому номер
вкладного ( депоозитного) рахунку, на
який має бути зарахована сума вкладу,
зазначений в п. 1.1 Договору -
банківського вкладу.

Відповідно до частини першої
статті 1059 Цивільного кодексу України
договір банківського ладу укладається
у письмовій формі. Письмова форма
договору банківського вкладу
вважається держаною, якщо внесення
грошової суми підтверджено договором
банківського вкладу з видачею ощадної
книжки або сертифіката чи іншого
документа, що відповідає вимогам,
встановленим законом, іншими
нормативно-правовими актами у сфері
банківської діяльності (банківськими
правилами) та звичаями ділового
обороту.

Пунктом 1.4 Положення про
порядок здійснення банками України
вкладних (депозитних) операцій з
юридичними і фізичними особами,
затвердженого постановою Правління
Національного банку України від 3
грудня 2003 року № 516, передбачено, що
залучення банком вкладів (депозитів)
юридичних і фізичних осіб
підтверджується: договором
банківського рахунку; договором
банківського вкладу (депозиту) з
видачею ощадної книжки; договором
банківського вкладу (депозиту) з
видачею ощадного (депозитного)
сертифіката; договором банківського
вкладу ( депозиту) з видачею іншого
документа, що підтверджує внесення
грошової суми або банківських металів
і відповідає вимогам, установленим
законом, іншими нормативно-правовими
актами у сфері банківської діяльності
(банківськими правилами) та звичаями
ділового обороту.

Відповідно до пункту 2.3 глави 2
розділу IV Інструкції про ведення
касових операцій банками в Україні,
затвердженої постановою Правління
Національного банку України від 01.06.2011
року № 174 і зареєстрованої в
Міністерстві юстиції України 25.06.2011
року за №790/19528, (в редакції чинній
станом на 24.09.2012 року), банк (філія,
відділення) здійснює приймання готівки
іноземної валюти від клієнтів за
такими прибутковими касовими
документами: і заявою на переказ
готівки - від юридичних осіб -
резидентів, фізичних осіб - підприємців
та представництв -нерезидентів для
зарахування на власні поточні рахунки;
від уповноваженого представника
нерезидента - суб'єкта господарювання
для зарахування на розподільчий
рахунок в іноземній валюті, відкритий
цим банком (філією, відділенням)
резиденту - суб'єкту господарювання;
від фізичних осіб - на поточні, вкладні
(депозитні) рахунки та переказ без
відкриття рахунку; а прибутковим
касовим ордером - від працівників та
клієнтів банку (філії, відділення) за
внутрішньобанківськими операціями; за
документами, установленими
відповідною платіжною системою, - від
фізичних осіб на відправлення
переказу, який приймається в
готівковій формі.

Виходячи зі змісту статті 1059 ЦК
України, пункту 1.4 Положення, пункту 2.3
глави 2 розділу Інструкції письмова
форма договору банківського вкладу
(депозиту) вважається додержаною, що
внесення грошової суми підтверджено
договором банківського вкладу з
видачею ощадної книжки (сертифіката) чи
іншого документа, що відповідає
вимогам, встановленим законом, іншими
нормативно-правовими актами у сфері
банківської діяльності (банківськими
правилами) та звичаями ділового
обороту, які у свою чергу, є
підтвердженням внесення готівки у
відповідній платіжній системі.

Відповідно до ч. 2 статті 1059
Цивільного кодексу України
недодержання письмової форми :
договору банківського вкладу цей
договір є нікчемним.

Відповідно до ч. 2 статті 215
Цивільного кодексу України недійсним є
правочин, якщо його дійсність
встановлена законом (нікчемний
правочин). У цьому разі визнання такого
правочину дійсним судом не
вимагається.

Відповідно до ч. 1 статті 216
Цивільного кодексу України недійсний
правочин не створює юридичних
наслідків, крім тих, що пов'язані з його
недійсністю.

Оскільки позивачем ОСОБА_1 не
долучено жодного документу, що
відповідає вимогам, встановленим
законом, іншими нормативно-правовими
актами у сфері банківської діяльності
(банківськими правилами) та звичаями
ділового обороту, та підтверджує факт
внесення Позивачем вкладу (на
виконання Договору банківського
вкладу) на вкладний (депозитний)
рахунок НОМЕР_2, зазначений у п. 1.1
Договору банківського вкладу, відтак
відсутні докази укладення Договору
банківського вкладу позивачем з банком
та розміщення банківського вкладу,
повернення якого і сплати процентів за
яким вимагає позивач. А тому в
задоволенні його вимог про повернення
коштів банківського вкладу, слід
відмовити

Що стосується позовних вимог
про стягнення моральної шкоди, то
відповідно до частини 2 статті 23
Цивільного кодексу України моральна
шкода полягає: у приниженні честі та
гідності фізичної особи, а також
ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Відповідно до частини 1 статті 1167
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Оскільки в судовому засіданні як
поясненнями сторін так і дослідженими
доказами у матеріалах справи вина
Публічного акціонерного товариства
Державний Експортно-імпортний банк
України у м. Львові Дрогобицького
відділення не встановлена , позивач
відповідних доказів на підтвердження
своєї вимоги не надав, не довів
настання негативних наслідків
протиправної, на його думку
бездіяльності відповідача, а тому суд
приходить до висновку, що у задоволенні
позову в частині моральної шкоди теж,
слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 214-215 ЦПК
України, ст.ст. 215, 216, 1059,1166, 1167 ЦК
України суд, -

в и р і ш и в

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства Державний
Експортно-імпортний банк України,
Публічного акціонерного товариства
Державний Експортно-імпортний банк
України у м. Львові про повернення
коштів з банківського вкладу та
стягнення моральної шкоди, відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
судовому палату по цивільних справах
апеляційного суду Львівської області
через Дрогобицький міськрайонний суд
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення суду.

Головуюча суддя : __________________________