Справа № 551/831/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2014 року Шишацький
районний суд Полтавської області в
складі:

головуючого - судді Сиволапа Д.С.,

при секретарі - Кулинченко О.А.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2.,

третьої особи - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду селища Шишаки
Полтавської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
батьківства,

ВСТАНОВИВ:

07 серпня 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору ОСОБА_3, в якому
просив визнання себе батьком ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та зобов'язати відділ ДРАЦ
Шишацького РУЮ Полтавської області
внести відповідні зміни до актового
запису про народження дитини.

В обґрунтування позовних вимог
зазначив, що з червня 2010 року до жовтня
2013 року підтримував епізодичні інтимні
стосунки з ОСОБА_3, яка на той час
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
відповідачем ОСОБА_2. Рішенням
Шишацького районного суду Полтавської
області від 13 серпня 2012 року шлюб між
ними було розірвано.

З жовтня 2013 року позивач почав
проживати однією сім'єю без реєстрації
шлюбу з ОСОБА_3 та від останньої
довідався, що являється рідним
(біологічним) батьком її доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої в свідоцтві
про народження записано відповідача -
ОСОБА_2. в зв'язку з тим, що вона
народилась в зареєстрованому шлюбі.

Позивач впевнений, що є батьком дитини
оскільки мати дитини - ОСОБА_3 в період
зачаття дитини не мала інтимних ні з
ким крім позивача, в тому числі й зі
своїм, на той час, чоловіком ОСОБА_2.

З метою реалізації свої батьківських
прав та захисту прав дитини позивач
звернувся до суду з вищевказаною
вимогою.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав в повному обсязі, прохав його
задовольнити, надав суду письмові
пояснення аналогічні викладеним ним у
позовній заяві. Вважає, що у проведенні
судово-генетичної експертизи щодо
визначення походження дитини
необхідності не має.

Відповідач ОСОБА_2. позов не визнав,
пояснив, що вважає ОСОБА_4 своєю
донькою, оскільки вона народжена під
час шлюбу та він забирав її з
родильного будинку. Зазначив, що з 1996
року по 2012 рік перебував у шлюбі з
ОСОБА_3 та підтримував з нею шлюбні
стосунки. Не виключає можливості
підтримання ОСОБА_3 стосунків з іншими
чоловіками в зв'язку з тим, що він мав
графік роботи «доба через три» та
періодично був відсутній вдома.

Відповідаючи на запитання головуючого
зазначив, що шлюб було розірвано за
його ініціативною, аліменти на
утримання доньки не призначались, в
добровільному порядку він їх також не
платить.

Після роз'яснення судом порядку
призначення та проведення у справі
судово-генетичної експертизи з приводу
визначення походження дитини, порядку
оплати її вартості та порядку
розподілу судових витрат при
постановленні судового рішення,
клопотань про проведення відповідної
експертизи не заявляв.

Третя особа ОСОБА_3 прохала суд
задовольнити позовні вимоги. Пояснила,
що з вересня 1996 року перебувала у шлюбі
з ОСОБА_2., який в подальшому між ними
був розірваний за рішенням суду.
Пояснила, що через складні сімейні
стосунки починаючи з 2010 року
періодична була вимушена проживати
окремо від чоловіка та винаймати
квартиру. З цього періоду підтримувала
інтимні стосунки з позивачем ОСОБА_1. З
впевненістю стверджує, що останній є
батьком її дитини ОСОБА_4 оскільки вона
підтримувала з ним інтимні стосунки на
час зачаття дитини. Категорично
виключає підтримання у цей період
інтимних стосунків з ОСОБА_2. та іншими
чоловіками. Вказала, що повідомила
відповідачу, що він не є батьком ОСОБА_4
перед судовим засіданням щодо
розірвання шлюбу між ними в 2012 році. З
цієї ж причини між ними була досягнута
домовленість про те, що вона не буде
наполягати на стягненні з колишнього
чоловіка аліментів на утримання
дитини.

На даний час ОСОБА_4, вважає своїм
батьком ОСОБА_1, участі у її вихованні
ОСОБА_2. не приймає та жодних відносин з
нею не підтримує.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 зазначили, що вони
знайомі з усіма учасниками судового
розгляду, але найбільш тісні стосунки
підтримують з ОСОБА_3 Їм обом відомо, що
через негаразди в подружньому житті
ОСОБА_3 починаючи з 2010 року проживала
окремо від чоловіка, винаймаючи житло у
смт. Шишаках та розповідала, що
підтримує стосунки з ОСОБА_1. Через
незначний час після народження доньки
ОСОБА_4, ОСОБА_3 повідомляла їм, що
батьком дитини є ОСОБА_1. Своїм батьком
ОСОБА_4 вважає ОСОБА_1, чи підтримує з
нею відносини ОСОБА_2 свідкам невідомо.

Заслухавши пояснення сторін та третьої
сторони, допитавши в судовому
засіданні свідків, дослідивши
матеріали справи та оцінивши докази в
їх сукупності та взаємозв'язку,
враховуючи те, що вимоги про
застосування до даного спору позовної
давності сторонами у справі не
заявлялись, суд приходить до висновку
про необхідність часткового
задоволення позову виходячи з
наступного

02 вересня 1998 року Таверівською
сільською радою Чутівського району
Полтавської області було
зареєстровано шлюб між ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3,
актовий запис № 01. Рішенням Шишацького
районного суду Полтавської області від
13 серпня 2012 року шлюб між ними було
розірвано (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась ОСОБА_4, батьком
якої зазначено ОСОБА_2, матір'ю - ОСОБА_3,
що підтверджується свідоцтвом про
народження серії НОМЕР_1, виданим ВРАЦС
Шишацького РУЮ Полтавської області 25
липня 2011 року (а.с.8)

Відповідно до ч. 1 ст. 121 СК України права
та обов'язки матері, батька і дитини
ґрунтуються на походженні дитини від
них, засвідченому органом державної
реєстрації актів цивільного стану в
порядку, встановленому статтями 122 та 125
цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст. 122 СК України дитина, яка
зачата і (або) народжена у шлюбі,
походить від подружжя. Походження
дитини від подружжя визначається на
підставі Свідоцтва про шлюб та
документа закладу охорони здоров'я про
народження дружиною дитини.

В той же час позивач та третя особа,
наголошують на тому, що на час зачаття
дитини її матір ОСОБА_3 шлюбні
відносини зі своїм чоловіком ОСОБА_2. не
підтримувала, проживала окремо від
нього, а отже останній фізіологічно не
можу бути батько її дитини ОСОБА_4.

Позивач та третя особа з впевненість
стверджують те, що на час зачаття
дитини ОСОБА_3 підтримувала інтимні
стосунки виключно з позивачем ОСОБА_1 в
зв'язку з чим останній і являється
фізіологічним батьком ОСОБА_4.

Вказані обставини частково
підтверджуються також поясненнями
допитаних в судовому засіданні свідків
ОСОБА_5. та ОСОБА_6. та
описово-мотивувальною частиною
рішення Шишацького районного суду
Полтавської області від 13 серпня 2012
року, яке набрало законної сили в
частині того, що шлюб між сторонами
розірвано через те, що подружнє життя
між ними не склалось, вони не
підтримують подружніх відносин,
проживають окремо, шлюб має формальний
характер.

Згідно ч.1 ст. 129 СК України особа, яка
вважає себе батьком дитини, народженої
жінкою, яка в момент зачаття або
народження дитини перебувала у шлюбі з
іншим чоловіком, має право пред'явити
до її чоловіка, якщо він записаний
батьком дитини, позов про визнання
свого батьківства.

Згідно абзацу 2 п. 6 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3
«Про застосування судами окремих норм
сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» у випадках коли
батьком дитини записано конкретну
особу, вимоги про визнання батьківства
мають розглядатись одночасно з
вимогами про виключення відомостей про
цю особу як батька з актового запису
про народження дитини.

Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 60
ЦПК України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Суд вважає, що обставини, на які
посилається позивач, підтверджуються
належними та допустимими доказами,
дослідженими судом в судовому
засіданні, в той же час відповідачем не
надано жодних належних доказів, що
підтверджують необґрунтованість чи
безпідставність позовних вимог.

Клопотання про призначення у справі
судово-генетичної експертизи
сторонами не заявлялось, її проведення
в даному випадку не є обов'язковим, що
унеможливлює її призначення за власною
ініціативою суду відповідно до вимог
ст. 143-145 ЦПК України.

За таких обставин суд приходе до
висновку про те, що батьківство ОСОБА_1
стосовно ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
підтверджується всебічно перевіреними
судом даними, а отже позов в цій
частині та в частині внесення
відповідних змін до актового запису
про народження дитини підлягає
задоволенню.

В той же час суд визнає
необґрунтованими вимоги позивача
зобов'язати ДРАЦС Шишацького РУЮ
Полтавської області, який до того ж не є
учасником даного судового розгляду,
внести вищевказані зміни до актового
запису.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 134 СК України
на підставі рішення суду орган
державної реєстрації актів цивільного
стану вносить відповідні зміни до
актового запису про народження,
складеного органами державної
реєстрації актів цивільного стану
України, та видає нове Свідоцтво про
народження.

Таким чином, прийняття судом рішення
про встановлення батьківства особи
стосовно дитини є достатньою підставою
для внесення відповідних змін органами
РАЦС до актового запису про народження
дитини, а тому додатково зобов'язувати
органи РАЦС на вчинення цих дій суд
вважає непотрібним.

Судові витрати у справі становлять 243,60
грн., сплаченого позивачем судового
збору під час подання позовної заяви.

Питання про розподіл судових витрат
суд вирішує відповідно до вимог ст. 88
ЦПК України та повністю покладає їх на
відповідача.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 121, 122, 129, 134 СК України, ст.ст. 10, 11,
60, 62, 88, 209, 212-215, 218 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання батьківства - задовольнити
частково.

Визнати ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця
та мешканця АДРЕСА_1, громадянина
України батьком ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Внести зміни до актового запису
відділу ДРАЦС Шишацького РУЮ
Полтавської області № 41 від 25 липня 2011
року про народження ОСОБА_4, записавши
батьком дитини громадянина України
ОСОБА_1, змінити прізвище дитини з
«ОСОБА_4» на «ОСОБА_4», по батькові з
«ОСОБА_4» на «ОСОБА_4».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця с. Таверівка Чутівського
району Полтавської області мешканця
АДРЕСА_2, паспорт НОМЕР_2, виданий 01.02.2001
Шишацьким РВ УМВС, ІПН НОМЕР_3 на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця
та мешканця АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_4,
виданий 17.03.2002 Шишацьким РВ УМВС, ІПН
НОМЕР_5 судові витрати у сумі 243 (двісті
сорок три) грн.. 60 коп. на відшкодування
сплаченого позивачем судового збору.

Копію судового рішення, після набрання
ним законної сили, направити до відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби Шишацького
районного управління юстиції у
Полтавській області

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо воно не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Полтавської області
через Шишацький районний суд в 10 денний
строк з дня його проголошення, а
особами, які не були присутні під час
проголошення судового рішення - у той
же строк з дня отримання його копії.

Головуючий суддя
Д.С. Сиволап