Справа № 621/2809/14-ц
Провадження № 2/621/1076/14
УХВАЛА

17.10.2014
року

м. Зміїв

Суддя Зміївського районного суду
Харківської області Бережна Н.М.,
розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

01.10.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду із
позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
зареєстрованого 13.08.2011 року виконкомом
Трибусівської сільської ради
Піщанського району Вінницької області.

Позивач ОСОБА_1 у позові зазначила, що
шлюбні відносини із відповідачем
фактично припинено з 2012 року, з того
часу вона проживає у ІНФОРМАЦІЯ_1 з
іншим чоловіком, від якого вона вагітна
та очікує дитину.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 110 СК України
позов про розірвання шлюбу не може бути
пред'явлений протягом вагітності
дружини та протягом одного року після
народження дитини, крім випадків, коли
один із подружжя вчинив протиправну
поведінку, яка містить ознаки
кримінального правопорушення, щодо
другого з подружжя або дитини. Чоловік,
дружина мають право пред'явити позов
про розірвання шлюбу протягом
вагітності дружини, якщо батьківство
зачатої дитини визнане іншою особою.

Аналогічні роз’яснення містяться у п. 9
Постанові Пленуму «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» від 21.12.2007 року № 11.

Для пред’явлення до суду позову про
розірвання шлюбу під час вагітності
дружини необхідна наявність
обов’язкової умови – визнання
батьківства іншим чоловіком. Дане
визнання повинно бути доказано
належним чином оформленим письмовим
доказом.

Позивачем ОСОБА_1, всупереч вимог ст. ст.
10, 60 ЦПК України, не зазначено, якими
належними та допустимими доказами
підтверджується визнання батьківства
зачатої дитини, оскільки Акт
обстеження, складений депутатом
міської ради не є достатнім доказом в
даному випадку.

За таких обставин суд приходить до
висновку, що позивачем всупереч
вимогам ст. ст. 10, 60 ЦПК України не
доведено наявність передбачених ст. 110
СК України підстав для можливості
пред'явлення позову про розірвання
шлюбу в період її вагітності.

Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 121 ЦПК України
позовна заява повертається у випадках,
коли подана заява про розірвання шлюбу
під час вагітності дружини або до
досягнення дитиною одного року без
дотримання вимог, встановлених
Сімейним кодексом України.

Враховуючи викладене, суд прийшов до
висновку, що позовна заява ОСОБА_1 про
розірвання шлюбу не може бути подана до
суду та підлягає поверненню, оскільки
позивач перебуває в стані вагітності, а
батьківство дитини не визнано іншим
чоловіком.

Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про судовий
збір», сплачена сума судового збору
повертається за ухвалою суду у разі
повернення заяви або скарги.

Керуючись ст. 110 СК України, ст. 121 ЦПК
України, суддя –

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу – повернути позивачу.

Позивачу роз’яснити, що повернення
позовної заяви не перешкоджає
повторному зверненню із заявою після
усунення обставин, що стали підставою
для повернення позову.

Зобов’язати Управління Державної
казначейської служби України у
Зміївському районі Харківської
області здійснити повернення ОСОБА_1
суму сплаченого судового збору по
квитанції від 30.09.2014 року № 90 на суму 243
(двісті сорок три) грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п’яти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя:
Н.М. Бережна