Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2014 року
місто
Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд
Закарпатської області в складі:

головуючого: Івашковича І.І.

при секретарі: Гайданка Г.В.

з участю представників: ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «ПриватБанк» в особі
Ужгородського центрального відділення
філії «Закарпатське регіональне
відділення Публічного акціонерного
товариства Комерційного банку
«ПриватБанк» про визнання недійсним
договору в частині підвищення
відсоткової ставки,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася в суд із даним
позовом, посилаючись на те, що 29.06.2006
року між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк» був
укладений договір про надання
банківських послуг, згідно з умовами
якого йому банком видавалася платіжна
пластикова карта (дебетна) з правом
користування кредитним лімітом.

18.08.2011 року банк звернувся до суду з
позовною заявою про стягненя
заборгованості з ОСОБА_3, що виникла
внаслідок невиконання останнім умов
договору від 29.06.2006 року.

05.09.2011 року Ужгородським міськрайонним
судом було вікрито провадження в
справі №2-5895/11 за позовом ПАТ КБ
«ПриватБанк»до ОСОБА_3 про стягнення
боргу. У підтвердження своїх позовних
вимог банк до позовної заяви додав
розрахунок заборгованості за
договором станом на 20.04.2011 року. Із
наданого розрахунку ОСОБА_3 стало
відомо, що 10.06.2008 року відсоткова ставка
за користування кредитним лімітом була
збільшена в односторонньому порядку із
18% на 20,4% та стягується 40,8% за
прострочення заборгованості.

Зазначає, що дані умови сторонами не
погоджувалися, про існування ставки в
розмірі 40,8% за прострочення
заборгованості йому відомо не було, а
про збільшення відсоткової ставки його
належним чином повідомлено не було.

Звертає увагу на те, що в Умовах та
правилах надання банківських послуг
зазначається, що договір про надання
банківських послуг складається із
належним чином заповненої заяви, яка
підписана клієнтом, Пам'ятки клієнта,
Умов та правил надання банківських
послуг та Тарифів.

Згідно ст. 11 Закону України «Про
захист прав споживачів» договір про
надання споживчого кредиту
укладається між кредитодавцем та
споживачем, відповідно до якого
кредитодавець надає кошти (споживчий
кредит) або бере зобов'язання надати їх
споживачеві для придбання продукції у
розмірі та на умовах встановлених
договором, а споживач зобов'язується
повернути їх разом з нарахованими
відсотками.

Відповідно до ч.4 ст. 11 вищевказаного
Закону договір про надання споживчого
кредиту укладається у письмовій формі,
один з оригіналів якого передається
споживачеві. Обов'язок доведення того,
що один з оригіналів договору був
переданий споживачеві, покладається на
кредитодавця.

ОСОБА_3 зазначає, що незважаючи на
вищесказане примірник договору йому не
надавався, що свідчить про порушення
норм законодавства про захист прав
споживачів.

Пункт 4.2 Умов та правил надання
банківських послуг передбачає, що до
обов'язків банку належить
обслуговування карткового рахунку в
порядку і на умовах передбачених
договором, правилами міжнародної
платіжної системи, по якій
обслуговуються картки за чинним
законодавством.

Оскільки договір складається із заяви,
Умов та правил надання банківських
послуг, пам'ятки клієнта та Тарифів, то
всі істотні умови зазначаються у цих
документах.

Відповідно до ст. 11 ЗУ «Про захист прав
споживачів» у договорі про надання
споживчого кредиту зазначаються: сума
кредиту, детальний розпис загальної
вартості кредиту для споживача, дата
видачі кредиту або, якщо кредит
видаватиметься частинами, дати і суми
надання таких частин кредиту та інші
умови надання кредиту,право
дострокового повернення кредиту, річна
відсоткова ставка за кредитом, інші
умови, визначені законодавством.

Так, у заяві про видачу дебетної картки
зазначено, що процентна ставка: складає
1.5% на місяць.

Проте, у рахунку заборгованості, який
надав суду ПАТ КБ «ПриватБанк» до
позовної заяви про стягнення
заборгованості зазначається також
відсоткова ставка 20.4% та 40.8%.

Такий розмір відсоткової ставки не
вказується ні в Заяві про видачу
дебитної картки, ні в Умовах та
правилах надання послуг, ні в тарифах
банку.

За змістом ст. ст. 536 та 1054 ЦК України
необхідною умовою кредитного договору
є розмір процентної ставки, тобто це є
істотною умовою,щодо якої сторони
повинні дійти згоди в належній формі.

Проте, сторони не узгоджували таку
відсоткову ставку як 20.4% та 40.8% за
прострочення заборгованості, ні в
усній, ні в письмовій формах. Така
вимога суперечить чинному
законодавству.

Законом України «Про захист прав
споживачів» (ст. 11 ч.4) передбачається :
«Споживач не зобов'язаний сплачувати
кредитодавцеві будь-які збори,
відсотки або інші вартісні елементи
кредиту, що не були зазначені у
договорі».

Розділ 5 Умов та правил надання
банківських послуг визначає права
банку. Так, в п. 5.3 зазначається, що
банк вправі змінювати тарифи, а також
інші умови обслуговування рахунків.
При цьому банк зобов'язаний не менш ніж
за 7 днів до введення змін
проінформувати клієнта, зокрема у
виписці по картковому рахунку.

У виписці, яка надається Банком клієнту
відсутня інформація щодо відсотків, а
лише зазначається рух коштів на
рахунку.

Згідно із ч. 4 ст 11 ЗУ «Про захист прав
споживачів» (у редакції, чинній на час
укладення договору) у договорі про
надання споживчого кредиту може
зазначатися, що відсоткова ставка за
кредитом може змінюватися залежно від
зміни облікової ставки Національного
банку України або в інших випадках. Про
зміну відсоткової ставки за споживчим
кредитом споживач повідомляється
кредитодавцем письмово протягом семи
календарних днів з дати її зміни. Без
такого повідомлення будь-яка зміна
відсоткової ставки є недійсною.

Проте, банк, порушуючи умови договору
про надання банківських послуг від
29.06.2006 року та всупереч норм чинного
законодавства, не повідомив клієнта
про зміну відсоткової ставки.

Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умовах договору.

Істотними умовами договору є умови про
предмет договору, умови, що визначені
законом як істотні або є необхідними
для договорів даного виду, а також усі
ті умови, щодо яких за заявою хоча б
однієї із сторін має бути досягнуто
згоди.

Належною формою кредитного договору на
підставі ч.1 ст. 1055 ЦК України є письмова
форма. Наслідком недодержання
письмової форми такого договору є його
нікчемність (ч.1 ст. 218, ч.2 ст.1055 ЦК
України).

Отже, у разі недосягнення сторонами
кредитного договору згоди у письмовій
формі щодо нового розміру процентної
ставки умова кредитного договору, що
передбачає такий розмір, є нікчемною
(ч.2 ст.215,ч.2 ст.236 ЦК України ). Вказівка
закону на нікчемність договору є

імперативною (ч. 2 ст 215 ЦК України ) і
такий договір (чи його істотна умова) є
недійсним з моменту його укладення
(ст.204, ч.1 ст. 236 ЦК України ) незалежно
від того, чи виконали сторони його
умови.

Просить визнати договір про надання
банківських послуг від 29.06.2006 року,
укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк»та
ОСОБА_3 недійсним в частині зміни
відсоткової ставки з 18% на 20,4% за
користування кредитним лімітом та в
частині встановлення 40,8% ставки за
прострочену заборгованість, визнати
неправомірними дії банку в цій частині.

У судовому засіданні позов підтримано

Предстваник відповідача вважає
позовні вимоги безпідставними.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши
матеріали справи, суд констатує
наступне.

Із матеріалів справи слідує, що 29.06.2006
року між ЗАТ КБ «ПриватБанк»
(правонаступником якого є ПАТ КБ
«ПриватБанк») та ОСОБА_3 на підставі
заяви останнього та Умов і правил
надання банківських послуг, було
укладено договір №б/н, згідно якого
ОСОБА_3 отримав кредит у вигляді
встановлення кредитного ліміту на
платіжну картку типу «Vіsa Gold основная»,
в розмірі 2 500 дол США зі сплатою
відсотків за користування кредитом в
розмірі 1,5% на місяць на залишок
заборгованості за кредитом (18% річних).

Згідно заяви позивача та п.2 Умов і
правил надання банківських послуг,
форма цього договору, укладеного між
сторонами, складається з заяви,
Пам'ятки клієнта, Умов і правил надання
банківських послуг, Тарифів, які
містять всю необхідну інформацію про
банківські послуги, тобто інформацію
про продукцію (банківські послуги)
відповідно до ЗУ «Про захист прав
споживачів».

Відповідно до п. 4.9 цих Умов, Банк
зобов'язаний не рідше одного разу в
місяць, способом зазначеним у заяві,
надати держателю картки витяги про
стан картрахунку і про проведені за
минулий місяць операції по
картрахунку. При підключенні держателя
до системи Іnternet-banking (Приват24) надання
витягів здійснюється через даний
комплекс. При підключенні клієнта до
комплексу Mobile-banking банк надає
можливість доступу до інформації про
стан рахунку шляхом використання
функцій sms-повідомлень.

Пунктом 5.3 Умов і правил надання
банківських послуг, які є складовою
частиною Договору, визначено, що банк
має право здійснювати зміну Тарифів, а
також інших умов обслуговування
рахунку. При цьому банк, за виключенням
випадків зміни розміру виданого
кредиту (кредитної лінії), зобов'язаний
не менш ніж за сім днів до введення в
дію змін проінформувати клієнта, в
тому числі у виписці по картрахунку
згідно п.4.9 цього договору. Якщо на
протязі 7 днів банк не отримає
повідомлення від клієнта про незгоду
із змінами, вважається, що клієнт
приймає нові умови.

Відповідачем факт підвищення
відсоткової ставки відповідно до п. 5.3
Умов і правил надання банківських
послуг не заперечується.

Згідно ч.1 ст.651 ЦК України зміна або
розірвання договору допускається лише
за згодою сторін, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.4 ст.11 Закону України
«Про захист прав споживачів» у
договорі про надання споживчого
кредиту може зазначатися, що
відсоткова ставка за кредитом може
змінюватися залежно від зміни
облікової ставки Національного банку
України або в інших випадках. Про зміну
відсоткової ставки за споживчим
кредитом споживач повідомляється
кредитодавцем письмово протягом семи
календарних днів з дати її зміни, без
такого повідомлення будь-яка зміна
відсоткової ставки є недійсною.

Матеріали справи доказів належного
повідомлення позивача про підвищення
відсоткової ставки не містять.

З картрахунку, наявного в матеріалах
справи, розмір відсоткової ставки, яка
діяла на період з 03 липня 2007 року по 31
січня 2012 року, втановити неможливо.

Здійснення платежів за підвищеною
відсотковою ставкою не може свідчити
про те, що позивач був належним чином
повідомлений про зміну процентної
ставки.

Доводи відповідача про можливість
отримання ОСОБА_3 інформації про
підвищення відсоткової ставки з
картрахунку суд вважає
необґрунтованими.

У зв»язку з наведеним позовні вимоги
слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.10,11,214,215 ЦПК України,
ст.ст.203,204,215,229,236,536,638,651,1055 ЦК України,
ст. 11 Закону України «Про захист прав
споживачів» суд,-

РІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати недійсним договір про надання
банківських послуг від 29.06.2006 року,
укладений між ПАТ КБ «ПриватБанк»та
ОСОБА_3 в частині зміни відсоткової
ставки з 18% на 20,4% за користування
кредитним лімітом та встановлення 40,8%
ставки за прострочену заборгованість
та неправомірними дії банку в цій
частині.

Стягнути із Публвчного акціонерного
товариства Комерційного Банку
"ПриватБанк" на користь держави,107,30 грн.
судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
Івашкович
І.І.