Справа № 301/2568/14-ц
У х в а л а

про залишення позовної
заяви без руху

"13" жовтня 2014 р.
м.Іршава

Суддя Іршавського районного
суду Закарпатської області Сойма М.М.,
ознайомившись із позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення
режиму окремого проживання подружжя,

В С Т А
Н О В И Л А:

Позивач звернулася в суд з
позовом до відповідача про
встановлення режиму окремого
проживання подружжя.

Відповідно до п. п. 3-7 ч.2 ст. 119 ЦПК
України «Позовна заява повинна
містити: зміст позовних вимог; ціну
позову щодо вимог майнового характеру;
виклад обставин, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги; зазначення
доказів, що підтверджують кожну
обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування; перелік
документів, що додаються до заяви».
Відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК України "До
позовної заяви додається документ, що
підтверджує сплату судового збору" .
Частина перша статті 120 ЦПК України
передбачає, що позивач повинен додати
до позовної заяви її копії та копії
всіх документів, що додаються до неї,
відповідно до кількості відповідачів.

Згідно ч.1 ст. 119 Сімейного кодексу
України за заявою подружжя або позовом
одного з них суд може постановити
рішення про встановлення для подружжя
режиму окремого проживання у разі
неможливості чи небажання дружини і
(або) чоловіка проживати спільно.

В пункті 12 Постанови № 11 Пленуму
Верховного Суду України від 21 грудня 2007
року «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» зазначено,
що «… підставою для встановлення
режиму окремого проживання подружжя є
неможливість чи небажання дружини і
(або) чоловіка проживати спільно. За
відсутності взаємної згоди подружжя на
встановлення сепарації волевиявлення
одного з них має бути обґрунтованим.
Режим окремого проживання може
встановлюватися судом не тільки за
позовом одного з подружжя, а й за заявою
подружжя, яке досягло спільної згоди.
Вирішуючи заяву в порядку ст.119 СК, суд
повинен встановити фактичні взаємини
сторін і переконатися в доцільності
сепарації для того, щоб узаконений
спосіб окремого проживання не був
формальним засобом вирішення спірних
майнових питань.

Вказана позовна заява не
відповідає вищенаведеним вимогам
ст.ст. 119, 120 ЦПК України. Зокрема, у
позовній заяві не зазначено доказів, що
підтверджують викладені обставини,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги,
а саме доказів неможливості спільного
проживання та доцільності сепарації,
висновку органу опіки та піклування
щодо подальшого проживання дітей,
окремо один від одного.

Крім того, позивачем не додано до
позовної заяви її копії та копії всіх
документів, що додаються до неї, для
відповідача.

Враховуючи наведене, вважаю, що до
даної позовної заяви слід застосувати
правила ст. 121 ч.1 ЦПК України і залишити
її без руху, надавши позивачу строк для
усунення недоліків позовної заяви.

Керуючись ст. 121 ч.1 ЦПК
України,

У Х В А Л Ю Ю:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
встановлення режиму окремого
проживання подружжя залишити без руху.

Повідомити позивача ОСОБА_1 про
необхідність усунення недоліків
позовної заяви в строк, який не може
перевищувати п'яти днів з дня отримання
позивачем копії ухвали суду, та
роз'яснити позивачу, що в противному
разі позовна заява буде вважатися
неподаною і повернута їй.

Копію ухвали надіслати для
виконання позивачу ОСОБА_1.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Суддя:
М. М. Сойма