Провадження №2/761/5728/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 жовтня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Піхур О.В.

при секретарі: Харитоновій
К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ПАТ "Дочірнє
підприємство Сбербанк Росії" про
визнання договору недійсним,
зобов'язання вчинити дії та стягнення
моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до
Шевченківського районного суду м.
Києва з позовом до ПАТ "Дочірнє
підприємство Сбербанк Росії" (далі -
відповідач) про визнання договору
недійсним, зобов'язання вчинити дії та
стягнення моральної шкоди.

Свої позовні вимоги позивач
обґрунтовує тим, що 20.12.2012 року між
позивачем та відповідачем було
укладено кредитний договір
№20810-ФО/2012/98. Також разом з підписанням
кредитного договору був підписаний
договір НОМЕР_1/980/2 щодо відкриття
поточного рахунку НОМЕР_1 та здійснення
розрахунково-касового обслуговування
на умовах, передбачених цим договором
та відповідними пунктами Умов,
встановлених банком. Позивачкою
подавалися заяви та вносились кошти на
рахунок, визначений у кредитному
договорі, для погашення боргу по
кредитному договору. Банком
протиправно було стягнуто всупереч
положенням кредитного договору
комісію в розмірі 10 грн. щомісяця за
розрахунково-касове обслуговування
рахунку НОМЕР_1, який зазначено у
кредитному договорі та на який
вносились кошти для погашення кредиту,
як єдина можливість погасити кредит, та
операцій щодо погашення боргу за
кредитом. Банком протиправно стягнуто
всупереч положенням договорів комісії
31,13 грн. за нібито поповнення рахунку
іншою особою, що відбувалось 19.09.2013 року
та 18.10.2013 року. Банком протиправно
нараховано та стягнуто з сум, які
внесені на погашення заборгованості за
кредитним договором, пеню за нібито
невиконання позивачем зобов'язань по
кредитному договору. Дана ситуація
утворилась унаслідок грубих порушень з
боку відповідача прав споживача, вимог
нормативних документів, положень
кредитного договору та прямого
введення позивача в оману. Тому позивач
просила суд визнати недійсним договір
НОМЕР_1/980/2 від 20.12.2013 року як укладений
внаслідок нечесної ділової практики та
введення в оману споживача; зобов'язати
відповідача визначити рахунок для
здійснення платежів за кредитним
договором, з якого дійсно не будуть
стягуватися комісії, як це передбачено
кредитним договором та внести зміни до
кредитного договору, передбачивши в
ньому відповідно до вимог нормативних
актів НБУ положення щодо про відкриття
банківського рахунку, відкритого з
метою зарахування на нього суми
наданого кредиту або надання кредиту
за рахунком (овердрафт), умови
відкриття, ведення та закриття такого
рахунку, тарифи та всі суми коштів, які
споживач має сплатити за договором
банківського рахунку у зв'язку з
отриманням кредиту, його
обслуговуванням і погашенням;
відновити становище, яке існувало до
протиправного списання коштів з сум,
призначених на погашення боргу за
кредитом шляхом зобов'язання
відповідача здійснити перерахування
процентів за кредитом, сум погашення
основного боргу та несплачений залишок
боргу по кредитному договору НОМЕР_1/980/2
від 20.12.2013 року відповідно до дат та сум
внесення позивачем коштів щодо
погашення кредиту, наведених без
врахування протиправно стягнутих сум
пені та комісій на момент прийняття
рішення суду; стягнути моральну шкоду у
розмірі 50000 грн.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав та
просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав, суду
пояснив, що списання коштів з поточного
рахунку позивачки, спрямовуються на
сплату комісійної винагороди
відповідно до п. 5 договору НОМЕР_1/980/Р
щодо обслуговування на умовах пакету
продуктів та послуг «Універсальний» в
рамках договору щодо банківського
обслуговування за комплекс послуг, в
т.ч. можливість погашення кредиту у
системі дистанційного банківського
обслуговування без відвідування
відділення, використання карткового
рахунку з послугою «SMS- інформування», а
не на підставі кредитного договору
№20810-ФО/2012/98 за внесення коштів на
погашення кредиту, як про це зазначає
позивачка. Розмір і умови сплати
зазначеної комісії передбачені п. 1
договору НОМЕР_1/980/Р щодо
обслуговування на умовах пакету
«Універсальний» в рамках договору щодо
банківського обслуговування та
Умовами банківського обслуговування
фізичних осіб, з якими позивачка
ознайомлена перед підписанням самого
договору, а також повністю з ними
погодилась, що засвідчила своїм
підписом в кінці договору. Крім того,
позивачці неодноразово роз'яснювалось
відповідачем про можливість
скасування комісії в т.ч. відповіддю на
її скаргу від 04.11.2013 року при умові
подання відповідної заяви позивачкою.
Однак, з незрозумілих причин до цього
часу позивачка заяву так і не подала.
Тому просив суд відмовити в
задоволенні позову.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача,
дослідивши матеріали справи, приходить
до висновку, що позов не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи,
20.12.2012 року між позивачем та
відповідачем було укладено кредитний
договір №20810-ФО/2012/98 (далі - кредитний
договір), згідно до п.4.4. якого Банк
відкриває позивальнику поточний
рахунок НОМЕР_1, згідно з відповідним
договором щодо відкриття поточного
рахунку НОМЕР_1/980/Р від 20.12.2012 року (далі
- рахунок), з метою зарахування на нього
суми кредиту. Сторони домовились, що
умови відкриття, ведення та закриття
поточного рахунку позичальника в банку
зазначаються в вищезазначеному
договорі щодо відкриття поточного
рахунку. Тарифи та всі суми коштів, які
позичальник має сплатити за договором
щодо відкриття поточного рахунку у
зв'язку з наданням, обслуговування та
погашенням кредиту, зазначені в цьому
договорі та/або додатку №1 до договору,
а в п.9.4 кредитного договору
встановлена черговість погашення
заборгованості.

Також 20.12.2012 року між позивачем та
відповідачем було укладено договір
НОМЕР_1/980/Р щодо обслуговування на
умова пакету продуктів та послуг
«Універсальний» в рамках договору щодо
банківського обслуговування,
відповідно до п. 5 якого за відкриття та
обслуговування пакету клієнт сплачує
банку комісійну винагороду у розмірі,
визначеному відповідними розділами
тарифів по пакетам продуктів та послуг,
в порядку передбаченому умовами.
Підпис позивача в даному договорі
підтверджує, що з текстом підрозділів,
пунктів, підпунктів Умов банківського
обслуговування фізичних осіб банку
щодо відкриття та обслуговування
карткового рахунку, поточного рахунку,
надання послуг в системі, в тому числі,
з тарифами, перед укладанням цього
договору ознайомлений, повністю
зрозумів їхній зміст та погоджується з
усім, викладеним у них.

Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором
є домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості. Договір є обов'язковим
для виконання сторонами. (ч.1 ст. 627 ст.629
ЦК України).

Зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК
України).

На звернення позивача, 04.11.2013 року
відповідачем була надана відповідь та
роз'яснено підстави сплати комісійної
винагороди згідно умов договору, а
також повідомлено, що для відмови від
пакетного обслуговування позивач може
написати заяву і щомісячна комісія не
буде стягуватися.

Проте, як встановлено в судовому
засіданні позивач не скористалася
своїм правом та відповідної заяви до
відповідача не подавала.

Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень, а
як вбачається з матеріалів справи
позивачем не було надано доказів на
обґрунтування своїх позовних вимог,
тому в задоволенні позову необхідно
відмовити.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 57, 60, 88, 179, 208, 209, 212-218, 224, 294 ЦПК
України; ст.ст. 626, 628, 629 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ
"Дочірнє підприємство Сбербанк Росії"
про визнання договору недійсним,
зобов'язання вчинити дії та стягнення
моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва через суд першої
інстанції шляхом подання апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя