Головуючий у 1 інстанції: Чорна С.З.
Провадження № 22-ц/783/5075/14
Доповідач в 2-й інстанції: Бермес І. В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

Головуючого: Бермеса І.В.

суддів: Мусіної Т.Г.,
Савуляка Р.В.

за участі секретаря: Азенко М.В.

з участю: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Сихівського районного суду
м. Львова від 02 червня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя
особа - Львівське комунальне
підприємство «Новий Львів» про
відшкодування матеріальної шкоди, -

встановила:

Оскаржуваним рішенням Сихівського
районного суду м. Львова від 02 червня 2014
року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5
15969,00 матеріальної шкоди та 2234,20 судових
витрат.

В решті вимог відмовлено.

Дане рішення оскаржила ОСОБА_3.

В апеляційній скарзі зазначає, що
рішення суду не відповідає дійсним
обставинам справи, прийняте з
порушенням норм матеріального і
процесуального права. Вважає, оскільки
на думку позивача дах знаходиться в
неналежному стані, то він повинен був
звернутися до ЛКП «Новий Львів» для
проведення необхідних робіт, а у
випадку неналежного виконання ЛКП
«Новий Львів» своїх обов'язків та
облаштування нового даху за власний
рахунок, звернутися до наймодавця про
повернення коштів, затрачених на
ремонт або із заявою про зарахування її
в рахунок квартплати. Зазначає, що
також викликає сумнів й визначений
судом розмір матеріального шкоди. Крім
того, вказує, що висновок суду щодо
залиття квартири позивача не
відповідають дійсним обставинам
справи, оскільки ґрунтуються лише на
показах позивача, не має жодного акту
обстеження квартири, де б було б
зазначено коли саме та з яких причин
квартиру було залито. Відповідно до
акту ЛКП «Новий Львів» від 17.06.2010 року,
комісією було встановлено лише
пошкодження даху та
димовентиляційного каналу, і жодним
словом не згадано про будь-які залиття
приміщень будинку - ні квартири, ні
загального коридору.

Просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким у позові відмовити
повністю.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на
підтримання апеляційної скарги,
пояснення ОСОБА_2 на заперечення
апеляційної скарги, перевіривши в
межах доводів апеляційної скарги та
пред'явлених позовних вимог законність
і обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
відхилити з таких підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК
України, під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції лише в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Статтями 10, 60 ЦПК України, встановлено,
що цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін і, що
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Встановлено, що позивач звернулася до
суду з позовом, у якому після уточнення
позовних вимог, просила стягнути із
відповідача на її користь майнову
шкоду в сумі 15 959,00 грн., моральну шкоду в
сумі 3000,00 грн. та судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог
покликалася на те, що вона є
співвласником квартири АДРЕСА_1.
Квартиру АДРЕСА_2, яка знаходиться по
сусідству із її квартирою, 18.03.2010 р. було
придбано ОСОБА_3 та ОСОБА_6 Після
придбання квартири відповідачем -
ОСОБА_3, без дотримання архітектурних
та будівельних норм, та без відповідних
дозволів було проведено реконструкцію
придбаної квартири, шляхом її
реконструкції. Внаслідок
некваліфікованих робіт при
реконструкції квартири було
пошкоджено дах будинку, що знаходиться
над її квартирою, зруйновано димохід,
тому під час сильного буревію, що мав
місце 04.06.2010 року було залито її
квартиру, забито вентиляційні
канали. Добровільно відповідач
відмовила відшкодувати завдану шкоду.
Відповідно до висновку експерта
вартість відновлювального ремонту
покрівлі будинку АДРЕСА_1 становить
8766,00 грн., загалом відповідачкою
завдано майнову шкоду на суму 15959,00 грн.
Крім того, внаслідок таких дій
відповідача змушена була звертатися
протягом 2 років у різні установи для
захисту своїх прав, оскільки самобуд
загрожував життю та здоров'ю її сім'ї,
що спричинило їм моральні страждання
на суму 3000,00 грн. Крім того, так як під
час розгляду справи за її клопотанням
було проведено будівельно-технічну
експертизу, тому судові витрати
просила стягнути із відповідача.

Згідно до ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльність
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 є одним із
співвласників квартири АДРЕСА_1.

На підставі договору купівлі-продажу
від 18.03.2010 р., ОСОБА_3 та ОСОБА_6 було
придбано квартиру АДРЕСА_2.

Встановлено, що під час сильного
буревію, що мав місце 04.06.2010 р. через
руйнування покрівлі будинку було
залито квартиру позивача та забито
вентиляційні канали.

Із акту ЛКП «Новий Львів» від 17.06.2010 р.
вбачається, що причиною руйнування
покрівлі будинку АДРЕСА_1 стало те, що
мешканці квартири АДРЕСА_2 провели
заміну металевої покрівлі, порушивши
при цьому технічні умови конструкції, а
саме не закріпивши коньком, що з'єднує
нову та стару сторони покрівлі,
внаслідок чого під час сильного
буревію було задерто вітром металеву
конструкцію та зруйновано комин.

Із листа Сихівської районної
адміністрації від 02.07.2010 р. встановлено,
що на мешканку квартири квартири
АДРЕСА_5 - ОСОБА_3 складався протокол про
адміністративне правопорушення щодо
самочинної реконструкції квартири.

Рішенням Сихівського районного суду
м.Львова від 17.02.2012 р., яке залишене без
змін ухвалою апеляційного суду
Львівської області від 25.06.2012 р.
встановлено, що ОСОБА_3 на горищі
будинку АДРЕСА_1 здійснено самочинну
надбудову над належною їй квартирою №3,
чим створено перешкоди ОСОБА_7 у
користуванні спільною власністю. Отже
відповідачкою було здійснено
самовільну реконструкцію квартири
АДРЕСА_2, із заміною покрівлі даху над
вказаною квартирою.

З врахуванням наведеного та того, що
згідно із ст.61 ЦПК України, обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших прав, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини, суд
прийшов до вірного висновку, що
позивачу спричинено шкоду внаслідок
дій відповідачки, які виразилися у
неналежному проведенні заміни
покрівлі даху будинку, проведених нею
станом на час проведення ремонтних
робіт - липень-серпень 2010 р.

Суд вірно не прийняв до уваги посилання
відповідача на те, що пошкодження
покрівлі даху та залиття квартири
сталося внаслідок буревію, що є
стихійним лихом, та що вона не може
нести відповідальність за шкоду
завдану стихійним лихом, встановивши,
що в акті ЛКП «Новий Львів» від 17.06.2010 р.
вказано причиною спричинення шкоди
саме вищевказані дії відповідача.

З врахуванням висновку
будівельно-технічного експертизи № 04/13
від 14.08.2013 р. суд встановив, що вартість
відновлювальних ремонтних робіт
покрівлі будинку становить 7193,00 грн.;
вартість відновлювальних ремонтних
робіт, які необхідно провести для
ліквідування пошкоджень квартири
позивачки станом на час проведення
дослідження становить 8776,00 грн., а тому
суму 15 969,00 грн. завданої матеріальної
шкоди стягнуто із відповідача на
користь позивача.

Також встановлено, що ЛКП «Новий Львів»
проводило роботи з підтримуючого
ремонту покрівлі, а тому повний ремонт
за свої кошти провела позивач (.а.99).

Зокрема про це вказано в листі
Сихівської РА Львівської МР №34/З-М-13892
від 4.08.2010 року та вбачається з
фотографії на якій відображено
тимчасове встановлення одного листа
бляхи на даху будинку без його
закріплення, яке провело ЛКП «Новий
Львів» (а.с.8, 39).

В засіданні судової колегії
представник позивача пояснила, що цей
тимчасовий частковий ремонт ЛКП «Новий
Львів» був неякісний, а тому позивач
змушена була сама провести ремонт даху.

Посилання апелянта на те, що
позивач повинен був звернутися до ЛКП
«Новий Львів» для проведення
необхідних робіт, а у випадку
неналежного виконання ЛКП «Новий
Львів» своїх обов'язків та
облаштування нового даху за власний
рахунок, звернутися до наймодавця про
повернення коштів, затрачених на
ремонт або із заявою про зарахування її
в рахунок квартплати, не заслуговують
на увагу з врахуванням того, що вини ЛКП
«Новий Львів» у заподіянні шкоди
позивачу не встановлено.

Безпідставними є і посилання
апелянта на те, що висновок суду щодо
причини залиття квартири позивача не
відповідають дійсним обставинам
справи, так як судом в судовому
засідання 2.06.20154 року був допитаний
експерт ОСОБА_8, який підтвердив? що
причиною залиття квартири позивача
стало протікання покрівлі.

З технічного запису та журналу
судового засідання встановлено, що
експерт давав пояснення та відповідав
на запитання в судовому засідання 2.06.2014
року з 15 год. 18 хв. до 15 год. 56 хв.(а.с.109-110).

Експерт ОСОБА_8 підтвердив доводи
викладені у висновку
будівельно-технічного експертизи № 04/13
від 14.08.2013 р. , в якому зафіксовано, що
під час огляду квартири АДРЕСА_1 були
зафіксовані наступні пошкодження
вказаної квартири: у приміщенні кухні
на поверхні стелі та стін біля вікна
помітні плями від вологи, що свідчать
про намокання даних поверхонь; у
приміщенні ванної кімнати помітні
плями на поверхні підшивної
конструкції гіпсокартонної стелі, що
свідчить про їх локальне намокання; у
приміщенні житлової кімнати на
вертикальній поверхні гіпсокартонної
конструкції, що розташована у
найнижчій частині мансардного
приміщення, наявні плями - сліди від
потрапляння вологи у неї зі сторони
покрівлі, крім того у даному приміщенні
на поверхні підшивки вагонки
конструкції даху також присутні плями,
що свідчать про намокання даної
конструкції; у приміщенні комори на
перегородці, що межує з конструкцією
димовентиляційного каналу у стіні,
виконано демонтаж електропроводки,
світильника - бра з конструкційної
перегородки, демонтаж існуючої
штукатурки, листів гіпсокартону і
нанесено нову штукатурку та
встановлено нові гіпсокартонні листи у
зв'язку із їх намоканням.

Тому судова колегія вважає, що суд
підставно прийняв до уваги висновок
будівельно-технічного експертизи № 04/13
від 14.08.2013р., яким стверджено, що була
зірвана покрівля будинку АДРЕСА_1.
Пошкодження зафіксовані у даній
квартирі свідчать про проникнення
вологи у конструкцію стін та стель із
сторони покрівлі будинку, тобто
причиною виникнення даних пошкоджень є
протікання покрівлі. Внаслідок задертя
(зівання) стальних листів покрівлі
можливе порушення цілісності швів. Під
час того, як частина покрівлі є
задертою, відбувається прямий доступ
атмосферних опадів до конструкцій
будинку під покрівлею. Повернення
сталевих листів покрівлі у
першочергове положення після їх
задертя не забезпечує повний захист
покрівлею конструкцій будинку від
атмосферних чинників. Оскільки
порушені фальци можуть протікати -
покрівля може протікати. При цьому вода
з атмосферних опадів потрапляє під
конструкцію покрівлі, внаслідок чого
відбувається намокання елементів
конструкції даху та конструкції
будинку під місцем протікання вологи.
Крім того, руйнування конструкції
димовентиляційного комину могло
спричинити пошкодження місць
примикання покрівлі до конструкції
комина. Внаслідок чого відбувається
протікання покрівлі.

Ці ж обставини вбачаються з оглянутих
судовою колегією фотографій, які
зроблені експертом при проведенні
вказаної експертизи.

Тому безпідставними є посилання
апелянта на те, що суд при не дослідив
та не встановив причини залиття
квартири позивача.

Таким чином суд належно
перевірив доводи відповідача щодо
відсутності її вини в заподіянні шкоди
та прийшов до вірного висновку, що
відповідач не довела, що шкода завдана
не з її вини.

Судова колегія враховує при цьому і те,
що представник відповідача приймала
участь в судовому засіданні 2.06.2014 року
та задавала питання експерту. Жодних
клопотань про проведення повторної
експертизи відповідач та її
представник не заявляли, як в місцевому
суді, так і не заявили в судовому
засіданні апеляційного суду.

З врахуванням вказаного висновку
будівельно-технічного експертизи № 04/13
від 14.08.2013 р. суд також не прийняв до
уваги посилання відповідача на те, що
позивачем у позовній заяві зазначено,
що сума витрачених нею коштів на
перекриття даху становить 4420 грн., що
значно відрізняється від уточнених
позовних вимог.

В засіданні судової колегії
представник позивача пояснила, що при
подачі позовної заяви позивач
вказувала лише приблизну розрахункову
суму коштів на ремонт згідно
специфікації, а потім цю суму уточнила.

При таких обставинах суд прийшов до
вірного висновку про задоволення
позову в частині відшкодування
матеріальної шкоди.

Інші доводи апелянта не спростовують
висновків суду, такі не ґрунтуються на
законі спростовуються вищенаведеним.

Отже, висновки суду відповідають
обставинам справи, суд правильно
застосував норми матеріального та
процесуального права, а тому підстав
для скасування його рішення немає.

Судом також встановлено, що
позивачем у судовому засіданні не
доведено, не надано жодних доказів
того, що в результаті неналежного
проведення відповідачем заміни
покрівлі даху та ремонтно-будівельних
робіт позивачу спричинена моральна
шкода, відтак в задоволенні позовних
вимоги в цій частині відмовлено.

Рішення суду в цій частині не
оскаржується, а тому не є предметом
апеляційного розгляду.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1ч.1ст.
314, ст.315, ст.317 ЦПК України, колегія
суддів,-

ухвалила :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Сихівського районного суду м.
Львова від 02 червня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвали законної сили.

Головуючий:
Бермес І.В.

Судді:
Мусіна Т.Г.

Савуляк Р.В.