Провадження № 2/537/794/2014
Справа № 537/3082/14-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.10.2014 року Крюківський районний суд
м.Кременчука Полтавської області в
складі: головуючого судді - Якимець Т.Є.

при секретарі - Курченко С.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Кременчуці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
виконкому Кременчуцької міської ради,
за участю третіх осіб, що не заявляють
самостійних вимог щодо предмету спору,
органу опіки та піклування виконкому
Крюківської районної ради м.
Кременчука, Кременчуцького міського
центру соціальних служб для сім'ї дітей
та молоді про визнання права власності
на житловий будинок в порядку
набувальної давності,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
виконкому Кременчуцької міської ради
про визнання права власності на
житловий будинок в порядку набувальної
давності.

В судовому засіданні позивачка та її
представник позовні вимоги
підтримали, дали пояснення, що
позивачка, будучи зареєстрованою по
АДРЕСА_2, фактично проживає з донькою
ОСОБА_2 та неповнолітніми онуками
ОСОБА_3, опікуном над яким вона
призначена рішенням виконкому
Крюківської районної ради м.Кременчука
від 14.03.2013 року, ОСОБА_4, ОСОБА_4 в будинку
АДРЕСА_1. В цьому будинку позивачка
проживала разом з чоловіком та дітьми
на протязі 20 років, після того, як в
результаті пожежі був знищений їх
власний будинок. Дана земельна ділянка
під забудову була отримана ОСОБА_5 в 1963
році із садибного фонду колгоспу
ім..Орджонікідзе Дзержинської сільради
Кременчуцького району, де вона
працювала ветеринарним фельдшером.
Протягом 1963-1964 р.р. ОСОБА_5 заклала
фундамент під будинок та на його
частині збудувала веранду, придатну
для тимчасового проживання. Після її
смерті ця нерухомість у вигляді
спадщини перейшла її сину ОСОБА_6, який
зареєстрував шлюб з ОСОБА_7 та
продовжили будівництво цього будинку.
В 1966 році ОСОБА_6 загинув, його дружина,
не оформляючи документів на спадщину,
продовжувала користуватися будинком
та значилась в документах як голова
двору. Членом колгоспного двору
значився ОСОБА_8, з яким ОСОБА_7, ставши
вдовою, зареєструвала шлюб та прийняла
його прізвище . В зв'язку з розширенням
меж м.Кременчука та створенням районів
міста територія с.Дзержинка, де
знаходилась садиба ОСОБА_9, була
включена в міську зону. В 1977 році
Кременчуцьким МБТІ в процесі
інвентаризації індивідуальних садиб,
розташованих на землях, включених в
міську зону, буда заведена інвентарна
справа, де згаданому будинку була
присвоєна адреса: АДРЕСА_1. Проживши в
даному будинку декілька років, сім'я
ОСОБА_9 залишила його і поселилась в
будинку, який належав на праві
власності ОСОБА_8 та знаходився в
кращому стані, чим спірний будинок.
Позивачка, залишившись без житла, за
згодою ОСОБА_9 в 1992 році разом з сім'єю
поселились в будинку АДРЕСА_1. В 1995 році
за взаємною домовленістю з ОСОБА_9 без
оформлення договору купівлі-продажу на
умовах поступової виплати вартості
будинку позивачка придбала будинок
АДРЕСА_1. Оформити належним чином
договір купівлі-продажу сторони не
змогли за відсутністю
правовстановлюючих документів. В
будинку АДРЕСА_1 позивачка проживає з
членами своєї сім'ї з 1992 року. На даний
час будинок не підключений до
електромережі. На земельній ділянці є
трубчатий колодязь. Обігрів будинку
проводиться шляхом спалювання дров в
печі, для приготування їжі
користуються зрідженим газом.
Відповідно до технічного паспорту на
садибі розташовані житловий будинок з
прибудовами літ.»А,а, а-1, аг», сарай
літ.»Д», питна колонка літ.»К»,
фундамент під господарське приміщення
літ.»Ж» та вбиральня літ.»Г». Оскільки
позивачка з членами сім'ї більше 20
років відкрито, безпереревно
користується будинком АДРЕСА_1,
прохають суд в порядку набувальної
давності визнати за ОСОБА_1 право
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями,
розташований в АДРЕСА_1, що складається
з житлового будинку з прибудовами
літ.»А,а, а-1, аг», сараю літ.»Д», питної
колонки літ.»К», фундамента під
господарське приміщення літ.»Ж» та
вбиральні літ.»Г».

Представник відповідача
виконкому Кременчуцької міської ради
в послідуюче судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи належним чином повідомлені,
прохають суд розглянути справу в
відсутність представника,
покладаються на розсуд суду.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору, органу опіки та
піклування виконкому Крюківської
районної ради м. Кременчука в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи належним чином
повідомлені, прохають суд розглянути
справу в відсутність представника,
покладаються на розсуд суду.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору, Кременчуцького
міського центру соціальних служб для
сім'ї дітей та молоді в судове
засідання не зявився, про час та місце
розгляду справи належним чином
повідомлені.

Суд, вивчивши матеріали справи,
заслухавши позивачку, її представника,
свідків ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_10,
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню.

В судовому засіданні встановлено,
що відповідно до запису № 719 в
господарській книзі № 10 Дзержинської
сільської ради за 1967, 1968,1969 р.р.
с.М.Кохнівка за ОСОБА_7 зареєстрований
житловий будинок ,1963 року забудови,
розташований на 0,07 га землі, в будинку
також проживав її чоловік ОСОБА_8.

Це також підтверджується довідкою
Потоківської сільської ради
Кременчуцького району Полтавської
області від 19.06.2014 року за № 26-02/627.

Із технічного паспорту на житловий
будинок АДРЕСА_1, виготовленого станом
на 24.03.2014 року, вбачається, що на
території земельної ділянки
розташовані житловий будинок з
прибудовою, 1964 року побудови, та
прибудови,1986 року побудови, а також
вбиральня, сарай, фундамент, ганок,
вимощення, колонка питна, огорожа.

Згідно висновку експертного
будівельно-технічного дослідження №
69-14 від 18.07.2014 року будівлі житлового
будинку літ. »А, а,а1,аг», сараю літ.»Д»
та фундаменту літ.»Ж» домоволодіння,
розташованого в АДРЕСА_1, відповідають
вимогам будівельних норм та правил.
Конструктивні елементи будівель
житлового будинку літ. »А, а,а1,аг»,
сараю літ.»Д» та фундаменту літ.»Ж»
домоволодіння, розташованого в
АДРЕСА_1, знаходяться в задовільному
стані та можуть експлуатуватися.

КП «Кременчуцьке МБТІ» листом за № 61/6753
віл 29.07.2014 року повідомило суд, що
станом на 28.12.2012 року право власності
на будинок АДРЕСА_1 за власником не
зареєстровано .

Допитаний в судовому засіданні в
якості спеціаліста представник КП
«Кременчуцьке МБТІ» при огляді судом
інвентарної справи на будинок АДРЕСА_1
пояснив, що інвентарна справа заведена
за заявою гр-ки ОСОБА_9 від 14.07.1977 року
про виготовлення технічного паспорту.
В цьому технічному паспорті , на даний
час погашеному, посилання на
правовстановлюючі документи відсутні.
20.03.2014 року за заявою ОСОБА_1 був також
виготовлений технічний паспорт, але в
нього були вже внесені зміни щодо
побудованих та знесених будівель.
Відповідно до даних інвентарної справи
житловий будинок був побудований в 1964
році, самовільним не значиться.

Із листа архівного відділу
виконавчого комітету Кременчуцької
міської ради Полтавської області за №
205/01-26 від 23.07.2014 року, рішення
виконавчого комітету Кременчуцької
міської ради № 728 від 23.12.1976 року «Про
упорядкування адресних номерів
існуючих домоволодінь та часткове
переіменування вулиць в Крюківському
районі міста» вбачається, що
відповідно до зазначеного рішення
провулок Радянської Армії був
переіменований на провулок
Господарський.

Із інформації № 3 реєстру прав
власності на нерухоме майно від 03.10.2014
року та інформаційної довідки з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого
майна вбачається, що відомості на
об'єкт нерухомого майна в реєстрі прав
власності на нерухоме майно та у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно на будинок АДРЕСА_1
відсутні.

Позивачкаю суду надані також копії
розписок про передачу нею ОСОБА_9
коштів за будинок, але ці розписки не
підтверджують факт відчудження та
придбання будинку АДРЕСА_1. В судовому
засіданні позивачка підтвердилп, що
будь-якого письмового документу про
відчудження їй ОСОБА_9 будинку АДРЕСА_1
не існує.

Згідно листа Центрального відділу
державної реєстрації актів цивільного
стану реєстраційної служби
Кременчуцького міського управління
юстиції ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, без
відповідного місця проживання, померла
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_2- дочка позивачки, ОСОБА_12, ОСОБА_4
- онуки позивачки пояснили, що в будинку
проживають постійно з дня народження,
відповідно з 1979 та 1992 р.р..

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що позивачку
знає з 1969 року, знає, що вона поселилась
в будинок АДРЕСА_1 з дозволу ОСОБА_9, яка
проживала там раніше, та виплачувала
їй частинами кошти за будинок, чи
складалась розписка при виплаті
вартості будинку, їй невідомо. В
зазначеному будинку позивачка
проживає постійно до цього часу.

Відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України
особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років або рухомим
майном - протягом п'яти років, набуває
право власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено ЦК.

В постанові Пленуму Вищого
Спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову
практику в справах про захист права
власності та інших речових прав»
зазначено, що можливість пред'явлення
до суду позову про визнання права
власності за набувальною давністю
випливає з положень ст.ст.15, 16 ЦК
України, а також частини четвертої
статті 344 ЦК, згідно з якими захист
цивільних прав здійснюється судом
шляхом визнання права. У зв'язку з цим
особа, яка заявляє про давність
володіння і вважає, що у неї є всі
законні підстави бути визнаною
власником майна за набувальною
давністю, має право звернутися до суду
з позовом про визнання за нею права
власності.

Відповідачем за позовом про визнання
права власності за набувальною
давністю є попередній власник майна
або його правонаступник. У разі якщо
попередній власник нерухомого майна не
був і не міг бути відомим давнісному
володільцю, то відповідачем є орган,
уповноважений управляти майном
відповідної територіальної громади
(п.13).

Виходячи зі змісту ч.1 ст.344 ЦК України,
відсутність державної реєстрації
права власності на нерухоме майно не є
перешкодою для визнання права
власності на це майно у зв'язку зі
спливом строку набувальної давності,
оскільки така державна реєстрація може
бути здійснена після визнання права
власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили,
про задоволення позову про визнання
права власності за набувальною
давністю є підставою для реєстрації
права власності в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно (пункт 5
частини першої статті 19 Закону України
"Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень (п.14)

Відповідно до п.9 цієї ж постанови при
вирішенні спорів, пов'язаних із
набуттям права власності за
набувальною давністю, суди повинні
враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа
при заволодінні чужим майном не знала і
не могла знати про відсутність у неї
підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо
особа не приховувала факт знаходження
майна в її володінні. Вжиття звичайних
заходів щодо забезпечення охорони
майна не свідчить про приховування
цього майна;

- володіння визнається безперервним,
якщо воно не переривалось протягом
всього строку набувальної давності .

В листі Вищого Спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ за № 24-753/04-13 від
16.05.2013 року зазначено, що в сільській
місцевості право власності на житловий
будинок за спадкодавцем
підтверджується лише записом в
погосподарській книзі сільської ради
та тривалим фактом володіння цим
майном, а також, що всі
господарсько-побутові будівлі та
споруди у домоволодіннях, які належать
громадянам і були побудовані до Указу
Президії Верховної Ради Української
РСР від 22 січня 1979 року "Про боротьбу з
самовільним будівництвом
господарсько-побутових будівель", і під
час технічної інвентаризації не були
відображені в матеріалах
інвентаризації як самовільні, не
відносяться до категорії самовільних
(самочинних).

В листі Вищого Спеціалізованого Суду
України від 28.01.2013 року

«Про практику застосування судами
законодавства під час розгляду
цивільних справ про захист права
власності та інших речових прав»
зазначено, що при вирішенні спорів,
пов'язаних з правом власності в силу
набувальної давності, судам слід
враховувати наступне:

- право власності на нерухоме майно
можна набувати за набувальною давністю
лише після 01 січня 2011 року;

- задоволення судом вимог про визнання
за володільцем права власності на
нерухоме майно на підставі статті 334 ЦК
можливе лише за наявності необхідних
умов: добросовісності заволодіння,
відкритості, безперервності,
безтитульності володіння;

- за набувальною давністю може бути
набуто право власності на нерухоме
майно, яке не має власника, або власник
якого невідомий, або власник
відмовився від права власності на
належне йому нерухоме майно та майно,
що придбане добросовісним набувачем і
у витребуванні якого його власнику
було відмовлено.

Аналізуючи зібрані докази по справі
суд вважає, що ОСОБА_1 добросовісно
заволоділа, відкрито, безперервно,
безтитульно володіє житловим будинком
з господарськими будівлями по АДРЕСА_1
з 1992 року, спадкоємець за життя
відмовився оформляти на своє ім'я
право власності, на даний час помер,
тому необхідно позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити, визнати за ОСОБА_1 право
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями по АДРЕСА_1 за
набувальною давністю.

Керуючись ст.ст.10,11,60,212,213,215 ЦПК
України, ст.344 ЦК України, суд,

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до виконкому
Кременчуцької міської ради про
визнання права власності на житловий
будинок в порядку набувальної давності
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями по АДРЕСА_1 за набувальною
давністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом 10 днів.

Суддя

Повний текст рішення
виготовлений 16.10.2014 року.