АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Провадження № 22-ц/774/7915/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Гречко Ю. В. Доповідач - Рудь В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року м.
Дніпропетровськ колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Ткаченко І.Ю.,
Повєткіна В.В.

при секретарі: Кравець
Є.С.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «Приватбанк» на
заочне рішення Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 20 травня 2014 року за позовом
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «Приватбанк» до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, -

В с т а н о в и л а :

У лютому 2013 року Публічне акціонерне
товариство Комерційний Банк
«Приватбанк» звернулось з позовом до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором(а.с.2-3).

Позивач зазначав, що відповідно до
укладеного договору №DNS0RX07270053 від
15.11.2006 року ОСОБА_3 отримав 15.11.2006 року
кредит у розмірі 1311,20 грн. зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 12,00% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 15.11.2007 року.

Відповідач підтвердив підписом свою
згоду на те, що підписана заява разом з
Умовами надання кредиту фізичним
особам («Розстрочка»)(Стандарт) складає
між ним та банком договір.

Відповідно до умов договору
погашення заборгованості здійснюється
в наступному порядку: щомісяця в період
сплати, позичальник повинен надавати
банку грошові кошти(щомісячний платіж)
для погашення заборгованості за
кредитом, яка складається із
заборгованості за кредитом, за
відсотками, комісією, а також інші
витрати згідно умов. Відповідно до норм
чинного законодавства договором
встановлена позовна давність за
вимогами стягнення кредиту, відсотків
за користування кредитом, винагороди,
неустойки - пені, штрафів за договором
тривалістю 5 років(п.5.5 Умов надання
кредиту фізичним особам
(«Розстрочка»)(Стандарт).

У зв'язку з порушеннями зобов'язань
за кредитним договором відповідач
станом на 30.11.2012 року має
заборгованість 26199,36 грн., яка
складається із наступного: 1311,20 грн. -
заборгованість за кредитом; 8827,92 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 251,76 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; 14084,70 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; а також
штрафи відповідно до п.5.3 Умов та правил
надання банківських послуг: 500,00 грн. -
штраф(фіксована частина); 1223,78 грн. -
штраф(процентна складова).

Посилаючись на викладені обставини,
позивач просив стягнути з відповідача
зазначену заборгованість за кредитним
договором №DNS0RX07270053 від 15.11.2006 року та
судові витрати у сумі 261,99 грн.

Заочним рішенням Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 20 травня 2014 року позов
задоволено частково(а.с.102-103).

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «Приватбанк»
заборгованість за кредитним договором
№DNS0RX07270053 від 15.11.2006 року в розмірі 11139,12
грн., яка складається із наступного:
1311,20 грн. - заборгованість за кредитом;
8827,92 - заборгованість по процентам за
користування кредитом; 1000,00 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором.

Достягнуто з Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «Приватбанк» на користь державий
судовий збір в розмірі 42,27 грн.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «Приватбанк» судові
витрати по сплаті судового збору в сумі
111,39 грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«Приватбанк» просить рішення суду
змінити в частині зменшення вимог про
стягнення заборгованості з пені,
відмови у задоволенні вимог про
стягнення штрафів та заборгованості з
комісї, задовольнити позов цій частині
у повному обсязі, посилаючись на
порушення судом в цій частині норм
матеріального та процесуального права.
В іншій частині рішення суду залишити
без змін(а.с.106-111).

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи ПАТ КБ «Приватбанк» в
задоволенні вимог про стягнення
штрафів та заборгованості з комісї, суд
виходив з того, що поряд з пенею штраф
та комісія є подвійним стягненням за
одну і ту ж послугу, що суперечить
діючому законодавству.

Зменшуючи суму пені за несвоєчасне
виконання кредитних зобов'язань, суд
виходив з того, що визначена позивачем
сума пені значно перевищує суму
заборгованості.

Однак такі мотиви суду не можна
визнати обгрунтованими з огляду на
наступне.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти(ч.1 ст.1048 ЦК
України).

Відповідно до ст.509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Відповідно до ст.527 ЦК України
боржник зобов'язаний виконати свій
обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Згідно ч.1 ст.626 ЦК України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків. Договір є обов'язковим для
виконання сторонами - ст.629 ЦК України.

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) - ст.610 ЦК України.

За положеннями ст.612 ЦК України одним
із видів порушення зобов'язання є
прострочення - невиконання
зобов'язання в обумовлений сторонами
строк.

По справі встановлено, що між
ПриватБанком, назва якого змінена на
Публічне акціонерне товариство
Комерційний Банк «Приватбанк», та
ОСОБА_3 укладено 15.11.2006 року кредитний
договір №DNS0RX07270053, за яким останній
отримав 15.11.2006 року кредит у розмірі
1311,20 грн. на строк до 15.11.2007 року(а.с.6-7).

Умовами договору передбачена сплата
відсотків у розмірі 1,00% на місяць на
суму залишку заборгованості за
кредитом, щомісячної винагороди за
надання фінансового інструменту у
розмірі 20,98 грн., единоразової
винагороди за надання фінансового
інструменту у розмірі 119,2 грн. в обмін
на зобов'язання позичальника з
повернення кредиту, сплати відсотків,
винагороди, комісії в зазначені в заяві
та Умовах надання споживчого кредиту
фізичним
особам(«Розстрочка»)(Стандарт),
строки(а.с.6-7).

Станом на 30.11.2012 року ПАТ КБ
«Приватбанк» у розрахунку
заборгованості за кредитним договором
№DNS0RX07270053 від 15.11.2006 року визначило у
позичальника ОСОБА_3 заборгованість у
сумі 26199,36 грн., яка складається із
наступного: 1311,20 грн. - заборгованість
за кредитом; 8827,92 грн. - заборгованість
по процентам за користування кредитом;
251,76 грн. - заборгованість по комісії за
користування кредитом; 14084,70 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; а також
штрафи відповідно до п.5.3 Умов та правил
надання банківських послуг: 500,00 грн. -
штраф(фіксована частина); 1223,78 грн. -
штраф(процентна складова)(а.с.4-5).

Відповідно до ч.1 ст.546, ст.549 ЦК
України виконання зобов'язання
забезпечується, зокрема, неустойкою,
яка визначається як пеня та штраф і є
грошовою сумою або іншим майном, які
боржник повинен передати кредиторові у
разі порушення зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється
у відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання - ч.2
ст.549 ЦК України).

Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання - ч.3
ст.549 ЦК України.

Тобто пеня і штраф є різними видами
неустойки як засобу юридичної
відповідальності, а не подвійним
стягненням за одну і ту ж послугу, як
зазначив суд.

Умовами надання споживчого кредиту
фізичним
особам(«Розстрочка»)(Стандарт)
передбачено нарахування пені 0,15 % від
суми простроченої заборгованості, але
не менше 1 грн. за кожний день
прострочки платежу, та штрафу
відповідно до п.5.3 вказаних умов у
розмірі 500,00 грн. та 5 % від суми
заборгованості, який застосовується у
випадку порушення позичальником
строків платежів по будь-якому з
грошових зобов'язань, передбачених
договором більш ніж на 30 днів.

Що стосується суми комісії, то, як
видно із зазначених Умов надання
споживчого кредиту, остання визначена
як щомісячна винагорода за надання
фінансового інструменту і є іншим
видом відповідальності від пені та
штрафу.

Суд на зазначене уваги не звернув,
зокрема на те, що штраф, пеня та
заборгованість з комісї відповідно до
умов договору настають при різних
обставинах порушення зобов'язання зі
сторони боржника, а відтак є видами
відповідальності за різні порушення
зобов'язань боржником, у зв'язку з чим
висновок суду про подвійне стягнення
за одну і ту ж послугу, є
необґрунтованим.

Відповідно до ч.3 ст.551 ЦК України
розмір неустойки може бути зменшений
за рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення для справи.

В п.27 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
зазначено, що положення ч.3 ст.551 ЦК
України про зменшення розміру
неустойки може бути застосовано судом
лише за заявою відповідача до
відсотків, які нараховуються як
неустойка. Істотними обставинами в
розумінні ч.3 ст.551 ЦК України можна
вважати, зокрема, ступінь виконання
зобов'язання боржником; майновий стан
сторін, які беруть участь у
зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу (наприклад відсутність
негативних наслідків для позивача
через прострочення виконання
зобов'язання).

В порушення вищезазначених вимог
закону суд першої інстанції не
обґрунтував та не навів істотні
обставини та без достатніх підстав
прийшов до висновку про зменшення
розміру визначеної позивачем пені з
14084,70 грн. до 1000,00 грн. При цьому суд
залишив поза увагою ту обставину, що
відповідач ОСОБА_3 з часу отримання
кредитних коштів не проводив оплату на
погашення заборгованості, з
відповідною заявою до суду з питання
зменшення розміру пені не звертався.

При встановлених обставинах колегія
суддів приходить до висновку, що заочне
рішення Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 20 травня 2014 року на
підставі п.3 ст.309 ЦПК України підлягає
скасуванню в частині зменшення
позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» до
ОСОБА_3 про стягнення станом на 30.11.2012
року заборгованості за кредитним
договором №DNS0RX07270053 від 15.11.2006 року з
пені, та відмови у задоволенні вимог
про стягнення штрафів та
заборгованості з комісії, а також в
частині достягнення з ПАТ КБ
«Приватбанк» на користь держави
судового збору у розмірі 42,27 грн., з
ухваленням в цій частині нового
рішення про стягнення з ОСОБА_3 на
користь ПАТ КБ «Приватбанк» в рахунок
погашення заборгованості, яка склалась
станом на 30.11.2012 року за кредитним
договором №DNS0RX07270053 від 15.11.2006 року у
сумі 16 060,24 грн, яка складається із
наступного: 251,76 грн. - заборгованість по
комісії за користування кредитом; 14084,70
грн. - пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; штрафи
відповідно до п.5.3 Умов та правил
надання банківських послуг: 500,00 грн. -
штраф(фіксована частина); 1223,78 грн. -
штраф(процентна складова).

В іншій частині рішення суду не
оскаржується і не є предметом
апеляційного розгляду.

На підставі ст.88 ЦПК України стягнути
з ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк»
на повернення сплаченого судового
збору 108,33 грн. та на користь держави
стягнути судовий збір у розмірі 42,27 грн.

Керуючись ст.ст.303,307,308,309,316 ЦПК
України колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «Приватбанк» задовольнити.

Заочне рішення Синельниківського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 20 травня 2014 року в частині
зменшення позовних вимог Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «Приватбанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості станом на
30.11.2012 року за кредитним договором
№DNS0RX07270053 від 15.11.2006 року з пені, відмови
у задоволенні вимог про стягнення
штрафів та заборгованості з комісї,
скасувати.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «Приватбанк» в
рахунок погашення заборгованості, яка
склалась станом на 30.11.2012 року за
кредитним договором №DNS0RX07270053 від
15.11.2006 року у сумі 16 060,24 грн, яка
складається із наступного: 251,76 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; 14084,70 грн. - пеня
за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; штрафи
відповідно до п.5.3 Умов та правил
надання банківських послуг: 500,00 грн. -
штраф (фіксована частина); 1223,78 грн. -
штраф(процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «Приватбанк» на
повернення сплаченого судового збору
108,33 грн., на користь держави стягнути з
ОСОБА_3 судовий збір у розмірі 42,27 грн.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржено в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий -

Судді -