Справа № 487/4762/14-ц
Провадження № 2/487/1951/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2014 року Заводський районний суд м.
Миколаєва

у складі: головуючого-судді Агєєвої Л.І.

при секретарі Ткаченко І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права
власності на земельну ділянку, -

В С
Т А Н О В И В:

13.05.2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
про визнання права власності на
земельну ділянку площею 103,37 кв.м., в
тому числі під будівлями - 52,2 кв.м., під
землею - 51,15 кв.м., яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1.

У судове засідання представник
позивача не з'явилася, надала до суду
заяву про розгляд справи у її
відсутність, позовні вимоги підтримала
і просила задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 у судове засідання не з'явилися,
надали до суду заяви про розгляд справи
у їх відсутність, позовні вимоги
визнали.

Представники третіх осіб -
Реєстраційної служби Миколаївського
міського управління юстиції та
Миколаївської міської ради надали до
суду заяви про розгляд справи у їх
відсутність, проти задоволення позову
не заперечували.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного:

Судом встановлено, що позивач
ОСОБА_1 є власником 1/4 частини житлового
будинку АДРЕСА_1 на підставі договору
купівлі- продажу від 01.10.1985 року за
№2-3984.

28.11.1997 року рішенням виконавчого
комітету Миколаївської міської ради
№716 передано у сумісну власність
(співвласникам житлового будинку
АДРЕСА_1) ОСОБА_5, ОСОБА_1 та ОСОБА_6 для
обслуговування індивідуальних
житлових будинків, господарських
будівель земельну ділянку, площею 870
кв.м., що розташована по АДРЕСА_1.

На підставі вищевказаного
рішення, 29.01.1998 року Миколаївською
міською радою було видано громадянам
України ОСОБА_5, ОСОБА_1, ОСОБА_6
державний акт на право сумісної
власності на землю серії І-МК №025398 від
29.01.1998р., зареєстрований в книзі записів
державних актів за №1417, розміром 0,0870 га
за адресою: АДРЕСА_1.

Судом також встановлено, що
станом на січень-лютий 1998 року в
Миколаївській міській раді були
відсутні бланки державних актів на
право сумісної власності у зв'язку із
чим, посадовими особами Миколаївської
міської ради, видавались державні акти
на право сумісної власності на землю на
бланках державних актів на право
приватної власності на землю, шляхом
внесення коректування засобами
машинописного друку в слово
«приватна», та заміну його на
«сумісна».

19.10.2012 року рішенням Заводського
районного суду м. Миколаєва було
визначено частки співвласників у праві
спільної сумісної власності на
земельну ділянку площею 0,0870 га,
розташовану у АДРЕСА_1, у наступному
порядку: ОСОБА_5 - 42/100 часток, ОСОБА_1 -
22/100 часток, ОСОБА_6 - 36/100 часток. Визнано
за ОСОБА_3 право власності на 18/100 часток
земельної ділянки, що розташована по
АДРЕСА_1. Рішення набрало законної сили
30.10.2012р.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла
співвласниця земельної ділянки ОСОБА_5,
про що в книзі реєстрації актів про
смерть 21.11.2001р. зроблено актовий запис
№5485. її спадкоємцем є відповідачка
ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла
співвласниця земельної ділянки ОСОБА_6,
про що в книзі реєстрації актів про
смерть 21.08.2008р. зроблено актовий запис
№3951. її спадкоємцями є відповідачі
ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

22.11.2013 року рішенням Заводського
районного суду м. Миколаєва було
розділено між співвласниками ОСОБА_1,
ОСОБА_7, ОСОБА_3 Миколаївсною, ОСОБА_4
земельну ділянку загальною площею 0,0870
га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.
Виділено ОСОБА_1 земельну ділянку
площею 103,37 кв.м., в тому числі під
будівлями - 52,2 кв.м., під землею 51,15 кв.м.
Рішення набрало законної сили 03.12.2013р.

Згідно ст. 372 ЦК України, майно, що
є у спільній сумісній власності, може
бути поділене між співвласниками за
домовленістю між ними.

У разі поділу майна між
співвласниками право спільної
сумісної власності на нього
припиняється. Тобто власник отримує
призначену йому частку у приватну
власність.

10.12.2013 року вищевказаній
земельній ділянці присвоєно
кадастровий номер :01:012:0019, що
підтверджується відповідною довідкою.

При зверненні до Реєстраційної
служби Миколаївського міського
управління юстиції представника
позивача із заявою про державну
реєстрацію права власності на земельну
ділянку, їй було усно відмовлено у
прийнятті документів на підставі ч. 2.
ст. 17 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», згідно якої не
приймаються для державної реєстрації
прав та їх обтяжень документи з
підчищеннями або дописками,
закресленими словами та іншими не
обумовленими в них виправленнями,
заповнені олівцем, а також з
пошкодженнями, які не дають змоги
однозначно тлумачити їх зміст.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»,
обов'язковій державній реєстрації
підлягають речові права та обтяження
на нерухоме майно, розміщене на
території України, що належить
фізичним та юридичним особам, державі в
особі органів, уповноважених управляти
державним майном, іноземцям та особам
без громадянства, іноземним юридичним
особам, міжнародним організаціям,
іноземним державам, а також
територіальним громадам в особі
органів місцевого самоврядування, а
саме право власності на нерухоме майно,
тобто право власності на земельну
ділянку.

Відповідно до п. 57 Постанови КМУ
№868 від 17.10.2013р. «Про затвердження
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку
надання інформації з Державного
реєстру речових прав на нерухоме
майно», державна реєстрація права
власності на об'єкт нерухомого майна,
що утворився у результаті поділу,
виділу частки з об'єкта нерухомого
майна або об'єднання об'єктів
нерухомого майна, проводиться
державним реєстратором органу
державної реєстрації прав з видачею
свідоцтва на кожний новостворений
об'єкт нерухомого майна.

Пунктом 59 вказаного Порядку №868,
встановлено, що для проведення
державної реєстрації права власності з
видачею свідоцтва на новосформовану
земельну ділянку в разі формування
земельної ділянки шляхом поділу або
об'єднання раніше сформованих
земельних ділянок заявник подає
документ, що підтверджує виникнення
права власності на раніше сформовану
земельну ділянку.

У відповідності до ч. 1 ст. 22 Закону
України «Про Державний земельний
кадастр», документи, які є підставою
для внесення відомостей до Державного
земельного кадастру, мають відповідати
таким вимогам документи не мають
містити підчищення або дописки,
закреслені слова чи інші не обумовлені
в них виправлення, орфографічні та
арифметичні помилки, бути заповнені
олівцем, а також з пошкодженнями, які не
дають змоги однозначно тлумачити їх
зміст.

Згідно п. 2.4. Інструкції про
порядок складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
власності на землю і право постійного
користування землею, договорів на
право тимчасового користування землею
(в тому числі на умовах оренди),
затвердженої наказом Державним
комітетом України по земельних
ресурсах N28 від 15.04.1993р., що діяв на час
складання державного акту про право
сумісної власності від 29.01.1998р., при
заповненні бланків державних актів на
право власності на землю, постійного
користування землею і договорів на
право тимчасового користування землею
(в тому числі на умовах оренди) всі
записи мають бути зроблені чітко і
акуратно, помарки і виправлення не
допускаються.

Відповідно до ч. 2 ст. 19
Конституції України та ч. 3 ст. 24 Закону
України "Про місцеве самоврядування в
Україні", органи місцевого
самоврядування, їх посадові особи
зобов'язані діяти лише на підставі, в
межах повноважень та у спосіб, що
передбачені Конституцією та законами
України. Чинним законодавством України
не передбачено порядку внесення
виправлень до правовстановлюючих
документів, до дублікатів зазначених
документів, в тому числі й до інших
примірників цих документів.

Таким чином, на теперішній час,
орган, що видав державний акт про
сумісне право на землю не може
самостійно внести зміни до такого акту,
що нададуть змогу вважати його дійсним.

Разом з тим, неможливим є й
отримання дублікату або нового
державного акту на землю, оскільки з 1
січня 2013 року набув чинності Закон
України «Про державний земельний
кадастр», відповідно до якого, державні
акти на право власності на землю не
видаються. Документом, що посвідчує
право власності, є свідоцтво на право
власності, отримане у територіальному
органі Державної реєстраційної служби
(Держреєстрі), а також витяг з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно або Державного
земельного кадастру (ст. 30 Закону
України «Про Державний земельний
кадастр», ст. 18 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень", п. 4. ст. 32
Закону України «Про Державний
земельний кадастр»).

Згідно з положеннями статей 55, 124
Конституції України та статті 3 ЦПК
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України
суди розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо: захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин; інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Таким чином, на підставі
викладеного суд вважає, що позовні
вимоги підлягають задоволенню, а саме
за позивачем належить визнати право
власності на земельну ділянку площею
103,37 кв.м., в тому числі під будівлями - 52,2
кв.м., під землею - 51,15 кв.м., яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 13, 209, 212- 215, 218
ЦПК України, суд -

В
И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на земельну ділянку площею 103,37 кв.м., в
тому числі під будівлями - 52,2 кв.м., під
землею - 51,15 кв.м., яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1.

Рішення набуває законної сили
через 10 днів після його проголошення.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційний суд Миколаївської області
через місцевий суд в порядку
визначеному ст. 294 ЦПК України.

Суддя:
Агєєва Л. І.