АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________
Справа № 646/4749/14.
Головуючий І інст.: - Чудовський Д.О.
Провадження №22-ц/790/6830/14.
Суддя-доповідач: - Кокоша В.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 жовтня 2014 року. Судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - судді: - Кокоші
В.В.,

суддів: - Шевченко Н.Ф.,
Пономаренко Ю.А.,

при секретарі: - Остапович Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на рішення
Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 20 серпня 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_6 - про
визнання дій неправомірними, усунення
перешкод у користуванні власністю,
зобов'язання звільнити приміщення та
вчинити певні дії,

в с
т а н о в и л а:

У травні 2014 року ОСОБА_8 звернувся в
суд із вказаним позовом.

В обґрунтування своїх вимог
зазначав, що є власником квартири
АДРЕСА_1, загальною площею 31,7 кв. м., до
якої входить кухня літ. «1-а» площею 3,9
кв. м.

Власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_6

В належній йому квартирі він
постійно не мешкав, а лише до неї
навідувався.

У грудні 2012 року йому стало відомо, що
ОСОБА_6 самовільно зайняв приміщення
кухні літ. « 1-а» площею 3,9 кв. м.,
встановив в ньому вхідні двері.

Добровільно звільнити належну йому
кухню відповідач відмовляється, що
спонукає його звернутися з позовом до
суду.

Посилаюсь на вказані обставини,
ОСОБА_8 просив суд визнати дії ОСОБА_6 по
самовільному зайняттю кухні літ. « 1-а»
площею 3,9 кв. м. в квартирі АДРЕСА_1 та
встановленню дверей неправомірними;
зобов'язати ОСОБА_6 усунути йому
перешкоди у користуванні приміщенням
кухні літ. « 1-а» площею 3,9 кв. м. в
квартирі АДРЕСА_1 шляхом звільнення від
власних речей та демонтування дверей;
стягнути понесені ним витрати.

Відповідач ОСОБА_6 позов не визнав.

При цьому посилався на те, що
приміщення кухні літ. « 1-а» площею 3,9 кв.
м., приміщення коридору літ. І площею 3,9
кв. м. квартир №18 та АДРЕСА_1 є місцями
загального користування.

Позивач неправомірно приватизував
приміщення кухні літ. « 1-а» площею 3, 9
кв. м., чим позбав його можливості
користуватися спірною кухнею.

Рішення Червонозаводського
районного суду м. Харкова від 20 серпня
2014 року позов задавлено.

Визнано дії ОСОБА_6 по самовільному
зайняттю приміщення кухні літ. « 1-а»
площею 3,9 кв. м. в АДРЕСА_1 та
встановлення дверей у кухні
-неправомірними.

Зобов'язано ОСОБА_6 усунути перешкоди
у користуванні ОСОБА_8 приміщенням
кухні літ. « 1-а» площею 3,9 кв. м. в
АДРЕСА_1 шляхом звільнення приміщення
кухні літ. « 1-а» площею 3,9 кв. м. в
АДРЕСА_1 від власних речей та зняття
(демонтування) дверей у кухні.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8
судовий збір в розмірі 246 грн. 30 коп.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_6 - ОСОБА_7, посилаючись на
порушення судом норм матеріального і
процесуального права, просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення, яким відмовити ОСОБА_8 у
задоволенні позову.

Апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Згідно ст. 308 ЦПК України апеляційний
суд відхиляє апеляційну скаргу і
залишає рішення без змін, якщо визнає,
що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Задовольняючи позов, суд виходив з
того, що відповідач неправомірно
користується приміщенням кухні, яка є
власністю позивача, а тому порушене
право позивач підлягає захисту.

Такий висновок суду відповідає
нормам матеріального і процесуального
права.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 321 ЦПК України
визначено, що право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

З матеріалів справи вбачається, що
на підставі свідоцтва про право
власності на нерухоме майно, видане
відділом приватизації житлового фонду
управління комунального майна та
приватизації Департаменту економіки
та комунального майна виконавчого
комітету Харківської міської ради 18
січня 2012року за р. №9-12-316263-Ц2, позивач
ОСОБА_8 є власником квартири АДРЕСА_1,
загальною площею 31,7 кв. м. (а. с. 7).

Згідно технічного паспорту на
квартиру АДРЕСА_1, виданого КП
«Харківське міське бюро технічної
інвентаризації» 12 січня 2012 року,
зазначена квартира складається з 1
кімнати житловою площею 17,2 кв. м., кухні
площею 7,0, кухні площею 3,9 кв. м.,
коридору 2,1 кв. м. Коридор літ. І площею
3, 9 кв. м. є приміщенням спільного
користування (а. с. 8-9).

Відповідно до договору
купівлі-продажу, посвідченого
приватним нотаріусом Харківського МНО
19 лютого 2010 року за р. №970, власником
квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_6

У пункті 3 договору купівлі-продажу
вказано, що квартира, яка відчужується
за цим договором, має загальну площу 24,
8 кв. м., складається із однієї кімнати
житловою площею 19,9 кв. м. (а. с. 38-40).

Згідно технічного паспорта на
квартиру АДРЕСА_2, виданого КП
«Харківське міське бюро технічної
інвентаризації» 11 лютого 2010 року,
зазначена квартира складається з 1
кімнати житловою площею 19,8 кв. м.,
вбиральні площею 1,1 кв. м., вбудованої
шафи площею 1,7 кв. м. (а. с. 43-44).

До площі вказаної квартири не
включено приміщення кухні літ. «а-1»
площею 3,9 кв. м.

Наведене свідчить, що приміщення
кухні літ « 1-а» площею 3,9 кв. м.
відноситься до квартири АДРЕСА_1,
власником якої є ОСОБА_8, а тому власник
квартири АДРЕСА_2 ОСОБА_6 безпідставно
зайняв приміщення кухні літ «а-1»
площею 3,9 кв. м. та використовує його
без належних правових підстав.

З огляду на викладене, суд першої
інстанції правильно дійшов висновку
про те, що ОСОБА_6 порушив право
власності на квартиру ОСОБА_8, оскільки
неправомірно користується кухнею, яка
входить до складу квартири ОСОБА_8 та
обґрунтовано задовольнив позовні
вимоги.

Вирішуючи спір, суд з'ясував дійсні
обставини справи, перевірив доводи та
заперечення сторін, дослідив надані
сторонами докази, дав їм належну оцінку
та ухвалив законне й обґрунтоване
рішення.

Доводи апеляційної скарги
представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 про те, що
при вирішенні спору суд першої
інстанції не врахував, що під час
приватизації квартири відділ
приватизації житлового фонду
управління комунального майна та
приватизації Департаменту економіки
та комунального майна виконавчого
комітету Харківської міської ради
незаконно включив до загальної площі
квартири ОСОБА_8 2 кухні площею 7,0 кв. м.
та площею 3,9 кв. м., не можуть бути
прийняті до уваги колегії суддів.

На час розгляду справи судами
свідоцтво про право власності на
квартиру АДРЕСА_1, видане 18 січня 2012
року відділом приватизації житлового
фонду управління комунального майна та
приватизації Департаменту економіки
та комунального майна виконавчого
комітету Харківської міської ради на
ім'я позивача ОСОБА_8 є чинним та не
визнано судом недійсним за позовом
зацікавлених осіб.

Інші доводи апеляційної скарги
представника ОСОБА_6-ОСОБА_7, не є
суттєвими та висновків суду першої
інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч. 1 ст. 307,
ст. ст. 308, 313, п. 1. ч. 1 ст. 314, ст. ст. 315, 317,
319 ЦПК України, судова колегія,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_6 - ОСОБА_7 - відхилити.

Рішення Червонозаводського
районного суду м. Харкова від 20 серпня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: