АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Котули Л.Г.

при секретарі: Круглику В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Солом'янського районного суду м. Києва
від 18 серпня 2014 року

в справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Дельта банк»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2014 р. публічне акціонерне
товариство «Дельта банк» (надалі - ПАТ
«Дельта банк») звернулося у суд з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим,
що відповідачка взяті на себе
зобов'язання за кредитним договором,
укладеним між нею та АКБ
«ТАС-Комерцбанк» належним чином не
виконує, у зв'язку з чим утворилася
заборгованість, яка підлягає стягненню
на користь позивача на підставі
договору про переуступку права вимоги.

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 18 серпня 2014 р. позов
задоволено. Постановлено стягнути з
ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта банк»
заборгованість за кредитним договором,
в сумі 1 477 322 грн. 78 коп. Вирішено питання
розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідачка,
посилаючись на недоведеність обставин,
які суд вважав встановленими,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення та
неправильне застосування норм
матеріального і процесуального права,
просить рішення суду першої інстанції
скасувати й ухвалити по справі нове
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Колегія суддів, заслухавши
відповідача, який підтримав апеляційну
скаргу та просив її задовольнити,
вивчивши матеріали справи, обговоривши
доводи апеляційної скарги, вважає
апеляційну скаргу такою, що не підлягає
задоволенню, з огляду на таке.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 02 квітня 2008 р. між
ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого
є ПАТ «Сведбанк», та ОСОБА_1 укладено
кредитний договір №2621/0408/71-060 про
надання кредиту в сумі 103 000 дол.США, зі
сплатою 11,9% річних, поверненням
кредитних коштів у відповідності до
графіку та кінцевим терміном погашення
до 31 березня 2036 р. /а.с.6-12/.

В подальшому, 29 липня 2010 р. між
сторонами укладено договори про
внесення змін та доповнень до
кредитного договору №1-3, яким
погоджено зміни до останнього /а.с.13-15,
16-24, 63-64/.

25 травня 2012 р. між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ
«Дельта банк» укладено договір
купівлі-продажу прав вимоги, за умовами
якого, зокрема, до останнього перейшло
право за кредитними зобов'язаннями
ОСОБА_1 /а.с.30-37, 38/

17 березня 2014 р. ОСОБА_1 направлено
вимогу банку вих.№31.4-08/2629/14 про
виконання грошових зобов'язань за
кредитним договором та погашення
існуючої заборгованості, яка
відповідачкою залишена без належного
реагування /а.с.28-29/.

Згідно долученого до матеріалів справи
розрахунку заборгованості станом на 02
липня 2014 р. відповідачка мала
непогашену заборгованість перед
банком за тілом кредиту, в сумі 111 365, 84
дол.США, та 13 985, 06 дол.США -
заборгованість по відсотках, а
загальна сума заборгованості
еквівалентна 1 477 322 грн. 78 коп.
/а.с.115/.

Задовольняючи позовні вимоги, районний
суд, з урахуванням вимог ст.525, 526, 530, ч.1
ст.1049, ч.2 ст.1050 ЦК України, виходив з
того, що відповідачка взяті на себе
зобов'язання за кредитним договором не
виконує, у зв'язку з чим утворилася
заборгованість, що підлягає стягненню
на користь позивача, як нового
кредитора у зобов'язанні на підставі
договору про відступлення права
вимоги.

Такі висновки суду першої інстанції
колегія суддів визнає законними й
обґрунтованими. Вони повністю
узгоджуються з сукупністю зібраних у
справі й належно оцінених у рішенні
доказів.

Твердження апеляційної скарги про те,
що банком необґрунтовано заявлено
вимогу про дострокове повернення
кредитних коштів, й підлягає стягненню
сума заборгованості лише за
прострочений період спростовується
наступним.

Положеннями п.9.1 кредитного договору, з
урахуванням змін, внесених додатковою
угодою №3 від 29 липня 2010 р, встановлено
право банку вимагати дострокового
повернення кредиту, сплати процентів
за користування ним у випадку не
виконання позичальником будь-яких
зобов'язань за цим договором… /а.с.61/.

Матеріалами справи доведено та не
оспорюється відповідачкою факту
порушення умов укладеного кредитного
договору, з урахування внесених змін,
що надає банку правові підстави вимоги
дострокового повернення кредитних
коштів.

Доводи апеляційної скарги про
неналежність ПАТ «Дельта банк» права
вимоги за укладеним між нею та ПАТ
«Сведбанк» кредитним договором
спростовуються долученим до
матеріалів справи договором
купівлі-продажу прав вимоги, укладеним
між банками 25 травня 2012 р., що
посвідчено приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_2 та зареєстровано в
реєстрі за №1306.1307, здійсненим у
відповідності до положень п.1 ч.1 ст.512
ЦК України

Враховуючи викладене та оцінюючи
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо,
достатність і взаємний зв'язок у їх
сукупності, колегія суддів вважає
законними й обґрунтованими висновки
районного суду про наявність правових
підстав до задоволення позовних вимог.

Справа судом розглянута повно та
об'єктивно. Норми матеріального і
процесуального права застосовано
правильно.

Викладені у рішенні висновки
відповідають обставинам справи та
долученим до справи доказам й доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 18 серпня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом 20 днів з моменту
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
з розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді:

Справа №760/7156/14-ц

№ апеляційного провадження:
22-ц/796/12013/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Оксюта Т.Г.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Слюсар Т.А.