Справа № 504/1992/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2014смт. Комінтернівське

Комінтернівський районний суд
Одеської області у складі:

Головуючого судді - Барвенка В.К.,

при секретарі - Мельниковій В.М.,

за участі позивача - ОСОБА_1,

за участі відповідача - ОСОБА_2, -

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду № 9, смт.
Комінтернівське, позовну заяву ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із
позовом до відповідача, яким просила
розірвати шлюб, зареєстрований 17.07.2010
року Першим Суворовським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Одеського міського управління юстиції,
актовий запис № 470; після розірвання
шлюбу залишити позивачці дошлюбне
прізвище «ОСОБА_1».

Від спільного шлюбу є неповнолітня
дитина - дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
(свідоцтво про народження серії НОМЕР_1,
видане 18.11.2011 року виконавчим комітетом
Красносільської сільської ради
Комінтернівського району Одеської
області, актовий запис № 111), що
унеможливлює розірвання шлюбу через
органи реєстрації актів цивільного
стану.

В мотивування заявлених позовних вимог
позивачка посилається на те, що спільне
життя з відповідачем виявилось
невдалим із-за несумісності
характерів, відсутності
взаєморозуміння, довіри та спільних
інтересів. Вони втратили одне до одного
почуття кохання та поваги. Вони не
підтримують подружніх стосунків, не
ведуть спільне господарство,
проживають окремо, тому надання строку
для примирення є недоцільним, оскільки
подальші сімейні відносини неможливі.

Позивачка вважає, що шлюб має лише
формальний характер, тому просить суд
задовольнити її позов та розірвати між
ними шлюб.

У судовому засіданні позивачка свої
позовні вимоги підтримала, просила їх
задовольнити в повному обсязі з
підстав, викладених у позові.

Відповідач у судовому засіданні
позовні вимоги визнав у повному обсязі,
проти задоволення позову не
заперечував.

У судовому засіданні встановлено, що
між позивачкою та відповідачем не має
спору щодо місця проживання
неповнолітньої дитини разом з матір'ю.

Розглянувши доводи та пояснення
сторін, дослідивши матеріали справи,
оцінивши зібрані по справі докази на
предмет їх належності, допустимості,
достовірності кожного доказу окремо, а
також достатність та взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, суд приходить
до висновку про наявність підстав для
задоволення позову виходячи з
наступного:

Згідно з ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу
України шлюб розривається судом, якщо
буде встановлено, що заява про
розірвання шлюбу відповідає дійсній
волі дружини та чоловіка і що після
розірвання шлюбу не будуть порушені їх
права, а також права їх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного
кодексу України позов про розірвання
шлюбу може бути пред'явлений одним із
подружжя.

Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу
України, суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
і зберігання шлюбу суперечили б
інтересам одного із них, що має істотне
значення.

Судом встановлено, що сторони
припинили подружні стосунки, не ведуть
спільне господарство.

Сумісне життя суперечить інтересам
подружжя.

Надання строку для примирення суд
вважає недоцільним.

При цьому суд приймає також до уваги, що
спору відносно майна між сторонами не
має.

Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду.

Стаття 16 Конвенції про дискримінацію
жінок забезпечує на основі рівності
чоловіків та жінок рівні особисті
права чоловіка і дружини, в тому числі
вибір прізвища, професії, заняття.

Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у
рішенні суду про розірвання шлюбу
зазначається про вибір прізвища тим з
подружжя, який змінив прізвище під час
державної реєстрації шлюбу, що
розривається.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що заявлені позивачкою позовні вимоги
про розірвання шлюбу та присвоєння їй
дошлюбного прізвища «ОСОБА_1» після
розірвання шлюбу грунтуються на
вищевказаних положеннях діючого
законодавства, тому підлягають
задоволенню.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 105, 109 - 113 Сімейного кодексу України,
Стаття 16 Конвенції про дискримінацію
жінок, ст. ст. 10, 11, 15, 57-61, 64, 88, 208, 212 - 215, 218,
223, 235, ст. 293-294, 296 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, який був
зареєстрований 17.07.2010 року Першим
Суворовським відділом реєстрації
актів цивільного стану Одеського
міського управління юстиції, актовий
запис № 470.

Залишити дружині після розірвання
шлюбу дошлюбне прізвище «ОСОБА_1».

Рішення після набрання ним законної
сили направити до відділу державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби
Комінтернівського районного
управління юстиції в Одеській області
для внесення відомостей до Державного
реєстру актів цивільного стану та
поставлення відмітки в актовому записі
про шлюб.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
судове рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після
повернення апеляційної скарги, відмови
у відкритті апеляційного провадження
або набрання законної сили рішенням за
наслідками апеляційного провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області протягом десяти днів
з часу його проголошення через
Комінтернівський районний суд
Одеської області.

Суддя
В. К.
Барвенко