Справа №539/2687/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.10.2014

Лубенський
міськрайонний суд

Полтавської
області

В складі: головуючого судді -
Іващенка Ю. А.

при секретарі - Мирна Т.Ф.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Лубни
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
виконавчого комітету Засульської
сільської ради Лубенського району
Полтавської області про визнання
незаконною відмови у відновленні
попередньої оплати праці та
зобов’язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
виконавчого комітету Засульської
сільської ради Лубенського району
Полтавської області про визнання
незаконною відмови у відновленні
попередньої оплати праці та
зобов’язання вчинити певні дії,
мотивуючи свої вимоги тим, що
розпорядженням голови Засульської
сільської ради № 45-к від 22.04.2014 року її
звільнено з посади завідуючої
військовим обліковим бюро виконкому
Засульської сільської ради за власним
бажанням відповідно до ст. 38 КЗпП
України з 22.04.2014 року. Рішенням
Лубенського міськрайонного суду
Полтавської області від 07.07.2014 року її
поновлено на посаді завідуючої
військовим обліковим бюро виконкому
Засульської сільської ради з 22.04.2014
року. Незважаючи на те, що при її
звільненні з посади їй виплачувався
повний посадовий оклад, при виконанні
рішення відповідач призначив лише 0,5
посадового окладу, що на її думку є
незаконним.

На підставі викладеного, позивач
ОСОБА_1 прохала суд : визнати незаконною
відмову відповідача у відновленні
попередньої (до незаконного
звільнення) оплати праці в розмірі
повного посадового окладу (ставки),
зобов»язати відповідача відновити
становище , яке існувало до незаконного
звільнення в частині оплати праці, а
саме призначити оплату праці в розмірі
повного посадового окладу (ставки) в
сумі 1218 грн. згідно штатного розпису
/а.с. 20-21/.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
її представник М»якота В.В. позов
підтримали та прохали його
задовольнити. Позивач вважала, шо
рішення суду, яким її було поновлено на
роботі було виконане не в повному
обсязі, оскільки вона звільнялася із 1,0
ставки, а фактично була поновлена на 0,5
ставки.

Представник відповідача ОСОБА_2 проти
задоволення позову заперечувала,
пояснила, що станом на час поновлення
на роботі не була вільною 1,0 ставки, а
тому ОСОБА_1 було поновлено на 0,5 ставки.
Крім цього, розпорядженням від 17.04.2014
року ОСОБА_1, ще до звільнення була
попереджена про наступне звільнення із
0,5 ставки у зв»язку з перебуванням на
обліку до 1000 військовозобов»язаних та
призовників.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд
своєю ухвалою закриває провадження у
справі, якщо набрали законної сили
рішення суду або ухвала суду про
закриття провадження у справі у зв'язку
з відмовою позивача від позову або
укладенням мирової угоди сторін,
ухвалені або постановлені з приводу
спору між тими самими сторонами, про
той самий предмет і з тих самих підстав.

Судом встановлено, що відповідно до
розпорядження т.в.п. сільського голови
Засульської сільської ради № 125-к від
05.11.2012 року позивача ОСОБА_1 прийнято на
посаду завідуючої військовим
обліковим бюро виконкому Засульської
сільської ради на 1 ставку з посадовим
окладом згідно штатного розпису.

Розпорядженням т.в.п. сільського голови
Засульської сільської ради № 45-к від
22.04.2014 року ОСОБА_1 звільнено з зайнятої
посади за власним бажанням відповідно
до ст. 38 КЗпП України з 22.04.2014 року.

Рішенням Лубенського міськрайонного
суду Полтавської області від 07.07.2014
року позивача ОСОБА_1 поновлено на
посаді завідуючої військовим
обліковим бюро виконкому Засульської
сільської ради з 22.04.2014 року.

Розпорядженням т.в.п. сільського голови
Засульської сільської ради № 87-к від
08.07.2014 року на виконання вказаного
рішення суду позивачку ОСОБА_1
поновлено на посаді завідуючої
військовим обліковим бюро виконкому
Засульської сільської ради з 22.04.2014
року.

Разом із тим, враховуючи розпорядження
т.в.п. сільського голови від 08.07.2014 року
№88-к про звільнення ОСОБА_1 з 0,5 посади
завідувача військово – обліковим бюро
виконавчого комітету Засульської
сільської ради, суд вважає, що
розпорядженням № 87-к від 08.07.2014 року
ОСОБА_1 фактично не було поновлено на
роботі на 1,0 ставки згідно рішення суду,
оскільки вказаний факт не
заперечували і самі сторони, які
вказали в судовому засіданні, що після
поновлення на роботі ОСОБА_1 жодного
дня заробітну плату, виходячи із 1,0
ставки не отримувала.

Вказане також підтверджується і актом
від 08.07.2014 року, складеним двома
депутатами сільради та діловодом (а.с.
15), у якому вказано, що позивачка ОСОБА_1
не була допущена до роботи на 1,0 ставки,
при цьому їй було запропоновано 0,5
ставки.

Відповідно до рішення Лубенського
міськрайонного суду Полтавської
області від 07.07.2014 року позивачку було
поновлено на посаді завідуючої
військовим обліковим бюро виконкому
Засульської сільської ради, повне
виконання якого включає в себе і
вирішення питання щодо відновлення
умов праці, в тому числі і в частині
заробітної плати, які передували її
звільненню.

З матеріалів справи вбачається, що
згідно рішення суду від 07.07.2014 року,
середній заробіток за час вимушеного
прогулу ОСОБА_1 обраховано та стягнуто
виходячи із 1,0 ставки завідуючої
військовим обліковим бюро виконкому
Засульської сільської ради.

Отже, необхідно розмежовувати
невиконання відповідачем рішення суду
щодо відновлення 1,0 ставки та зменшення
відповідачем (переведення позивача) до
0,5 ставки позивачки вже після повного
виконання рішення суду.

В першому випадку, спір щодо
відновлення позивачці на виконання
рішення суду 1,0 ставки повинен
вирішуватися в межах виконання рішення
суду в порядку, передбаченому
розділами 6 та 7 (в залежності від
підстав звернення) ЦПК України.

В іншому випадку спір вирішується
шляхом подачі нового позову.

Враховуючи встановлені обставини, а
саме, що ОСОБА_1 фактично не було
поновлено на роботі на 1,0 ставки згідно
рішення суду, суд вважає, що вирішення
даного спору може проводитися в
порядку належного та повного виконання
вже постановленого судового рішення.

Вирішення питання щодо відновлення
умов праці позивачки на підставі
виконання рішення суду про поновлення
її на роботі, є складовою частиною
належного та повного виконання
судового рішення, а не предметом
окремої цивільної справи, оскільки вже
вирішені позовні вимоги не можуть
повторно бути предметом судового
розгляду.

Оскільки позивачкою фактично заявлено
вимоги, що випливають із неповного
виконання рішення суду про поновлення
її на роботі, суд вважає, що провадження
по справі підлягає закриттю оскільки є
таке, що набрало законної сили рішення
суду, ухвалене з приводу спору між тими
самими сторонами, про той самий предмет
і з тих самих підстав.

Разом із тим виконкомом Засульської
сільської ради подано апеляційну
скаргу до Апеляційного суду
Полтавської області на рішення
Лубенського міськрайонного суду
Полтавської області від 07.07.2014 року.

При вирішенні справи судом
враховується, що на виконання рішення
Лубенського міськрайонного суду
Полтавської області від 07.07.2014 року
ОСОБА_1 виконавчий лист не подавала до
відділу ДВС Лубенського МУЮ для
примусового виконання рішення суду та
даний виконавчий лист не отримувала
взагалі.

Керуючись ст. ст. 205, 209, 210 ЦПК України

УХ В А Л И В:

Провадження по справі за позовом
ОСОБА_1 до виконавчого комітету
Засульської сільської ради
Лубенського району Полтавської
області про визнання незаконною
відмови у відновленні попередньої
оплати праці та зобов’язання вчинити
певні дії на підставі п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК
України - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Полтавської області
протягом 5 днів з дня її проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення ухвали, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 5 днів з дня
отримання її копії.

Суддя Лубенського

міськрайонного
суду

ОСОБА_3