Справа № 527/2357/14-ц
номер провадження 2/527/668/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 жовтня 2014 року
Глобинський
районний суд

Полтавської області

в складі : головуючого судді Левицької
Т.В.,

при секретарі Папенко Л.І.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Глобине
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Фрунзівської сільської ради, Агрофірми
«Троїцька» виробничого підрозділу ТОВ
ІПК « Полтавазернопродукт», із
залученням третьої особи:
Реєстраційної служби Глобинського
районного управління юстиції,
Глобинської районної державної
адміністрації, відділу
держземагенства у Глобинському районі
про визнання договору купівлі-продажу
дійсним та визнання права власності на
майно,

встановив :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною
заявою до Фрунзівської сільської ради,
Товариства з обмеженою
відповідальністю агрофірма
«Троїцька», Агрофірми «Троїцька»
виробничого підрозділу ТОВ ІПК
«Полтавазернопродукт», із залученням
третьої особи: Реєстраційної служби
Глобинського районного управління
юстиції, Глобинської районної
державної адміністрації, відділу
держземагенства у Глобинському районі
про визнання договору купівлі-продажу
дійсним та визнання права власності на
майно мотивуючи свої вимоги тим, що в
період з 08.09.1993 року і по 22.08.2000 віна
працювала в КСГП ім. Фрунзе (нині
Агрофірма «Троїцька» виробничий
підрозділ ТОВ ІПК
«Полтавазернопродукт ").

22 січня 2000 року протоколом №?1
загальних зборів уповноважених членів
КСГП ім. Фрунзе по питанню розпаювання
житлового фонду було вирішено:1. внести
перелік житлового фонду, який
знаходиться на балансі КСГП ім. Фрунзе
до майнового пайового фонду при
розпаюванні; 2. дозволити членам
господарства, що проживають в даних
будинках, викупити їх в рахунок
заборгованості по заробітній платі та
також в рахунок майнового паю.

05 лютого 2000 року протоколом №2
загальних зборів уповноважених членів
КСГП ім. Фрунзе затверджено акт
розрахунку пайового фонду з додатками
та затверджені протоколи засідань
комісії по реструктуризації та план
розподілу пайового фонду.

3 липня 2000 року був складений акт
приймання - передачі майна КСГП ім.
Фрунзе яке орендовано ТОВ АФ
«Троїцька» згідно якого ОСОБА_1,
власнику майнового сертифікату, в
рахунок належного їй майнового паю
передано житловий будинок АДРЕСА_1.
Додатково в рахунок оплати вартості
житлового будинку нею було сплачено на
рахунок КСГП ім. Фрунзе 392 гривні 83
копійки.

Таким чином, станом на липень 2000 року
між позивачем та КСГП ім. Фрунзе було
досягнуто всіх істотних умов договору
купівлі - продажу житлового будинку,
які з сторони позивача були повністю
виконані, про що свідчить передача
позивачем належного їй майнового паю,
сплата нею коштів на рахунок КСГП ім.
Фрунзе, складений акт прийому -
передачі та той факт, що позивачка до
цього часу проживає в вказаному
житловому будинку.

Після підписання акту прийому -
передачі відповідач відмовився
виготовляти документи на
домоволодіння і посвідчувати договір
купівлі - продажу у нотаріальній
конторі, як цього вимагало
законодавство.

Оскільки, вказані правовідносини щодо
купівлі - продажу житлового будинку
почали існувати до 01.01.2004 року (до
вступу в законну сину Цивільного
кодексу України), то при вирішенні
даного питання потрібно керуватися
нормами Цивільного кодексу
Української PCP від 18.07.1963 року зі
змінами, внесеними нього.

А отже, відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР
якщо одна з сторін повністю або
частково виконала угоду, що потребує
нотаріального посвідчення, а друга
сторона ухиляється від нотаріального
оформлення угоди, суд вправі за вимогою
сторони, яка виконала угоду, визнати
угоду дійсною. В цьому разі наступне
нотаріальне оформлення угоди не
вимагається.

У відповідності до ст. 45 ЦК УРСР (в
редакції 1963 року) недодержання форми
угоди, якої вимагає закон, тягне за
собою недійсність угоди лише в разі,
якщо такий наслідок прямо зазначено в
законі. Статтею 47 ЦК УРСР (в редакції 1963
року) визначено, що нотаріальне
посвідчення угод обов'язкове лише у
випадках, зазначених у законі.
Недодержання в цих випадках
нотаріальної форми тягне за собою
недійсність угоди з наслідками,
передбаченими частиною другою статті 48
цього Кодексу. Згідно з ст. 48 ЦК УРСР (в
редакції 1963 року) недійсною є та угода,
що не відповідає вимогам закону. У
відповідності до ст. 59 цього Кодексу
угода, визнана недійсною, вважається
недійсною з моменту її укладення.

Відповідно до ст. 227 ЦК УРСР (в редакції
1963 року) договір купівлі-продажу жилого
будинку повинен бути нотаріально
посвідчений, якщо хоча б однією з
сторін є громадянин. Недодержання цієї
вимоги тягне за собою недійсність
договору.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 28 квітня 1978 року № 3 «Про
судову практику в справах про визнання
угод недійсними» зі змінами та
доповненнями роз'яснено, що з підстав
недодержання нотаріальної форми
визнаються недійсними тільки угоди,
які відповідно до чинного
законодавства підлягають
обов'язковому нотаріальному
посвідченню, зокрема договори
довічного утримання, застави,
купівлі-продажу (у тому числі при
придбанні на біржових торгах).

Крім того, оскільки вказані
правовідносини продовжують тривати до
цього часу, то згідно п.4 Прикінцевих та
перехідних положень Цивільного
кодексу України, що набрав чинності з
01.01.2004 року щодо цивільних відносин,
які виникли до набрання чинності
Цивільним кодексом України, положення
цього кодексу застосовуються до тих
прав та обов'язків, що виникли або
продовжують існувати після набрання
ним чинності.

Відповідно до ч. 2 ст. 220 ЦК України у
разі виконання однією з сторін
повністю або частково умов договору, що
потребує нотаріального посвідчення, та
ухилення від нотаріального оформлення
іншою стороною, суд вправі визнати таку
угоду дійсною.

З метою виготовлення технічного
паспорта на вказане домоволодіння та з
метою проведення його
інвентаризаційної оцінки в червні 2014
року ОСОБА_1 звернулася до Комунального
підприємства "Міжміське бюро технічної
інвентаризації", інвентаризаційна
вартість житлового будинку становить
71779 грн. 00 копійок , що і є ціною позову.

Обставини, які б вказували на те, що
позивач набула житловий будинок
АДРЕСА_1, незаконно, або, що на нього
окрім нього претендують інші особи,
відсутні.

Вирішити дане питання в іншому порядку
позивач не має змоги, а тому змушена
звертатися до суду за захистом своїх
прав та інтересів.

Як свідчить довідка №123, видана ВП АФ
"Троїцька" ТОВ ІПК
«Полтавазернопродукт» 10.09.2014 року,
21.01.1993 року колгосп ім. Фрунзе
реорганізовано в колективне
сільськогосподарське підприємство
імені Фрунзе (протокол загальних
зборів №?1 від 21.01.1993 року); а 01.01.2000 року
КСГП ім. Фрунзе реорганізовано в ТОВ АФ
"Троїцька" (наказ №?1 від 03.01.2000 року),
01.09.2009 року ТОВ АФ «Троїцька»
реорганізовано в агрофірму «Троїцька»
виробничий підрозділ ТОВ ІПК «
Полтавазернопродукт» (протокол
загальних зборів № 7 від 28.12.2008 року).
Тому позивач вважав виробничий
підрозділ АФ "Троїцька" ТОВ ІПК «
Полтавазернопродукт» належним
відповідачем по даній справі.

На підставі викладеного, позивач
прохала суд визнати договір купівлі -
продажу житлового будинку НОМЕР_1 з
господарськими будівлями,а саме:
житловий будинок літ. А площею 50,50 кв.м.;
загальна площа 65,4 кв.м.; житлова площа
23,5 кв.м.; погріб під частиною будівлі
літ. Бп площею3,0 кв.м.; прибудова літ.а
площею 31,30 кв.м.; прибудова літ.а1 площею
5,70 кв.м.; сарай літ. б площею 6,0 кв.м.;
сарай літ. Б площею 11,70 кв.м.; сарай літ.В
площею 7,70 кв. м.; сарай літ. Г площею 53,00
кв.м.; вбиральня літ. Д площею 1,0 кв.м.,
який розташовано по АДРЕСА_1, укладений
між нею, ОСОБА_1, та колективним
сільськогосподарським підприємством
імені Фрунзе - дійсним.

Визнати за нею, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
жителькою АДРЕСА_1, право власності на
житловий будинок НОМЕР_1 з
господарськими будівлями,а саме:
житловий будинок літ. А площею 50,50 кв.м.;
загальна площа 65,4 кв. м.; житлова площа
23,5 кв.м.; погріб під частиною будівлі
літ. Бп площею3,0 кв.м.; прибудова літ.а
площею 31,30 кв.м.; прибудова літ.а1 площею
5,70 кв.м.; сарай літ. б площею 6,0 кв.м.;
сарай літ. Б площею 11,70 кв.м.; сарай літ. В
площею 7,70 кв. м.; сарай літ. Г площею 53,00
кв.м.; вбиральня літ. Д площею 1,0 кв.м.,
який розташовано по АДРЕСА_1, на
неприватизованій ділянці розміром 0,25
га.

Заявою до суду позивача ОСОБА_1 просить
справу розглядати у її відсутності.
Позовні вимоги підтримує в повному
обсязі.

Представники відповідачів
Фрунзівської сільська рада, АФ «
Троїцька» виробничий підрозділ ТОВ
ІПК «Полтавазернопродукт» звернулися
до суду з аналогічними заявами,
заявлені позовні вимоги визнають,
заперечень проти задоволення позову не
мають.

Треті особи: Глобинська районна
державна адміністрація, реєстраційна
служба Глобинського районного
управління юстиції, відділ
держземагенства у Глобинському районі
в судове засідання не з"явились,
надіслали до суду заяви про розгляд
справи у їх відсутності, щодо
задоволення позову заперечень не
мають. Дослідивши матеріали справи,
оцінивши та давши належну оцінку
зібраним по справі доказам, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Так відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з
якої слідує, що особа, яка бере участь у
справі, має право заявити клопотання
про розгляд справи за її відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень цього
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у
разі визнання відповідачем позову, суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 12 червня 2009
року № 2 «Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції» у разі визнання
відповідачем позову, яке має бути
безумовним, і якщо таке визнання не
суперечить закону й не порушує права,
свободи та інтереси інших осіб (не
відповідача), суд ухвалює рішення про
задоволення позову.

Судом встановлено, що відповідно до
записів в трудовій ОСОБА_1 з 08.09.1993 року
і по 22.08.2000 року працювала в КСГП ім.
Фрунзе ( нині АФ «Троїцька виробничий
підрозділ ТОВ ІПК «
Полтавазернопродукт»).

Відповідно до довідки №123 від 10.09.2014
року виданою дирекцією ВП АФ
«Троїцька» ТОВ ІПК
«Полтавазернопродкт», 21.01.1993 року
колгосп ім. Фрунзе реорганізовано в
КСГП ім. Фрунзе, 01.01.2000 року КСГП ім.
Фрунзе реорганізовано в ТОВ АФ
«Троїцька», відповідно до наказ №?1 від
03.01.2000 року. 01.05.2009 року ТОВ АФ «
Троїцька» реорганізовано в АФ «
Троїцька» виробничий підрозділ ТОВ ІПК
« Полтавазернопродукт». Протокол
загальних зборів №7 28.12.2008 року.

Актом приймання-передачі від 17 серпня
2000 року майно КСГП ім. Фрунзе, яке
орендовано ТОВ АФ «Троїцька», передано
власнику майнового сертифікату ОСОБА_1
№310, яка прийняла житловий будинок,
розташований в АДРЕСА_1 вартістю 1964,40
гривень.

Згідно квитанції до прибуткового
касового ордеру №18 від 03.04.2001 року
кошти в сумі 392,88 гривень сплачено
доплата до майнового паю за житловий
будинок по АДРЕСА_1.

Згідно довідки №121 від 10.09.2014 року
виданої дирекцією ВП АФ « Троїцька» ТОВ
ІПК « Полтавазернопродукт» кошти в
сумі 392,88 гривень сплачено доплата до
майнового паю за житловий будинок по
АДРЕСА_1.

Житловий будинок по АДРЕСА_1 не стоїть
на балансі ВП АФ «Троїцька» ТОВ ІПК
«Полтавазернопродукт», що
підтверджується довідкою №122 від 10.09.2014
року.

Згідно запису по господарській книзі
Фрунзівської сільської ради
Глобинського району Полтавської
області за № 3 на 2011 -2015 роки значиться
за ОСОБА_1 житловий будинок по АДРЕСА_1
розташований на земельній ділянці
площею 0,25 га., яка неприватизована.

Житловий будинок по АДРЕСА_1 на балансі
Фрунзівської сільської ради
Глобинського району Полтавської
області не перебуває.

Згідно висновку по будівництву відділу
регіонального розвитку,
містобудування та архітектури та
житлово - комунального господарства
від 16.09.2014 року за № 256/02.09 будівництво
проведено без істотних порушень діючих
будівельних норм і правил.

Відповідно до технічного паспорту на
садибний (індивідуальний) житловий
будинок, виготовлений КП «Кременчуцьке
міжміське бюро технічної
інвентаризації Полтавської обласної
ради» станом на 16.06.2014 року, виданого
16.06.2014 року, інвентаризаційна справа
№77, житловий будинок літ. А площею 50,50
кв.м.; загальна площа 65,4 кв.м.; житлова
площа 23,5 кв.м.; погріб під частиною
будівлі літ. Бп площею3,0 кв.м.; прибудова
літ.а площею 31,30 кв.м.; прибудова літ.а1
площею 5,70 кв.м.; сарай літ. б площею 6,0
кв.м.; сарай літ. Б площею 11,70 кв.м.; сарай
літ.В площею 7,70 кв. м.; сарай літ. Г
площею 53,00 кв.м.; вбиральня літ. Д площею
1,0 кв.м., який розташовано по АДРЕСА_1, на
неприватизованій ділянці розміром 0,25
га.

Суд вважає за необхідне застосувати до
спірних правовідносин положення
Цивільного Кодексу УРСР від 18.07.1963 року,
враховуючи їх виникнення до набрання
чинності Цивільного Кодексу 2004 року.
Відповідно до п.4 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України (що
набрав чинності 01.01.2004р.) цивільний
кодекс України застосовується до
цивільних відносин що виникли після
набрання ним чинності. Щодо цивільних
відносин, які виникли до набрання
чинності Цивільним кодексом України,
положення цього Кодексу
застосовуються до тих прав і
обов'язків, що виникли або продовжують
існувати після набрання ним чинності.

Згідно до ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР від 18.07.1963
року, якщо одна з сторін повністю або
частково виконала угоду, що потребує
нотаріального посвідчення, а друга
сторона ухиляється від нотаріального
оформлення угоди, суд вправі за вимогою
сторони, яка виконала угоду, визнати
угоду дійсною. В цьому разі наступне
нотаріальне оформлення угоди не
вимагається.

Таким чином, суд вважає, що станом на
липень 2000 року між позивачем, ОСОБА_1
було виконано всі істотні умови
договору купівлі - продажу житлового
будинку, про що свідчить передача
позивачем належного йому майнового
паю, сплата ним коштів на рахунок
підприємства.

Також КСГП ім. Фрунзе було виконано
істотні умови договору, оскільки
підприємство передало позивачу
житловий будинок з господарськими
будівлями за адресою: АДРЕСА_1.

Отже, суд вважає,що ОСОБА_1 виконала всі
істотні умови договору та фактично
набула право власності на нерухоме
майно, а саме: житловий будинок літ. А
площею 50,50 кв.м.; загальна площа 65,4 кв.м.;
житлова площа 23,5 кв.м.; погріб під
частиною будівлі літ. Бп площею3,0 кв.м.;
прибудова літ.а площею 31,30 кв.м.;
прибудова літ.а1 площею 5,70 кв.м.; сарай
літ. б площею 6,0 кв.м.; сарай літ. Б площею
11,70 кв.м.; сарай літ.В площею 7,70 кв. м.;
сарай літ. Г площею 53,00 кв.м.; вбиральня
літ. Д площею 1,0 кв.м., який розташовано
по АДРЕСА_1, на неприватизованій
ділянці розміром 0,25 га., відповідно до
закону, що діяв на час укладення
договору купівлі - продажу, однак в
зв'язку з відмовою відповідача
виготовляти документи на
домоволодіння і посвідчувати договір
купівлі-продажу у нотаріальній
конторі, як цього вимагало
законодавство не зареєстрував своє
право власності відповідно до закону,
що діє на час подання позивачем позову,
у зв'язку з чим і виник спір.

Визнання договору купівлі-продажу
житлового будинку та господарських
будівель між ОСОБА_1 та КСГП ім. Фрунзе
дійсним та визнання права власності за
ОСОБА_1 на житловий будинок з
господарськими будівлями, не
оспорюється відповідачем та не порушує
прав чи інтересів інших осіб.

Керуючи ст.ст. 6,47,149 ЦК УРСР від 18.07.1963
року, ст.ст. ст.ст. 10,11,158, 174,197,209,212-218, 224-226
ЦПК України суд,-

ВИ Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу
житлового будинку та господарських
будівель та споруд, розташованих за
адресою АДРЕСА_1, укладений 03 липня 2000
року між ОСОБА_1 та Колективним
Сільськогосподарським Підприємством
імені Фрунзе дійсним.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженкою с. Біловодське Московського
району Киргизстан, право власності на
нерухоме майно, а саме: житловий
будинок літ. А площею 50,50 кв.м.; загальна
площа 65,4 кв.м.; житлова площа 23,5 кв.м.;
погріб під частиною будівлі літ. Бп
площею3,0 кв.м.; прибудова літ.а площею
31,30 кв.м.; прибудова літ.а1 площею 5,70
кв.м.; сарай літ. б площею 6,0 кв.м.; сарай
літ. Б площею 11,70 кв.м.; сарай літ.В
площею 7,70 кв. м.; сарай літ. Г площею 53,00
кв.м.; вбиральня літ. Д площею 1,0 кв.м.,
який розташовано по АДРЕСА_1, на
неприватизованій ділянці розміром 0,25
га.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Полтавської області
протягом днів після подання заяви про
апеляційне оскарження, яка подається
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення суду.

СУДДЯ ГЛОБИНСЬКОГО

РАЙОНОГО СУДУ
Т. В. Левицька