У Х В А Л А

Іменем України

13 серпня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Кеміня М.П.,

суддів - Куштана Б.П., Чужі Ю.Г.

при секретарі: Гаврилко В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу Воловецького районного суду від
18 червня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про встановлення
порядку користування земельною
ділянкою, -

в с т а н о в и л а :

Зазначеною ухвалою задоволено відвід
судді Вотьканича В.А. та надіслано дану
цивільну справу на розгляд до
Міжгірського районного суду
відповідно до ч.2 ст. 116 ЦПК України.

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі просить
дану ухвалу скасувати в частині
передачі справи до Міжгірського
районного суду та направити цю справу
на розгляд до Іршавського районного
суду або Мукачівського міськрайонного
суду. На обґрунтування апеляційної
скарги зазначає, що він є пенсіонером
та хворою людиною, а пасажирські
перевезення є дорогими у зв'язку з чим
не матиме змоги доїжджати у
смт.Міжгір'я на розгляд своєї справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає що
вона підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 25 ЦПК України якщо
після задоволення відводів
(самовідводів) або за наявності
підстав, зазначених у статті 21 цього
Кодексу, неможливо утворити новий
склад суду для розгляду справи, суд
постановляє ухвалу про визначення
підсудності справи в порядку,
встановленому цим Кодексом. Подібна
норма передбачена п.3 ч.1 ст. 116 ЦПК
України.

Згідно ч.2 ст. 116 ЦПК України у випадках,
встановлених пунктами 3 і 4 частини
першої цієї статті, справа передається
до суду, найбільш територіально
наближеного до цього суду.

По даній справі позивачем було
пред'явлено позов до ОСОБА_2 до
Свалявського районного суду. При цьому
як позивач так ті відповідач є
мешканцями м.Свалява.

В процесі розгляду справи Свалявським
районним судом після відводів
(самовідводів) всіх суддів
Свалявського районного суду ухвалою
від 10.04.2014 року (якою відведено
останнього суддю) передано дану
цивільну справу на розгляд до
Воловецького районного суду, як до
найбільш територіально наближеного
(а.с.60).

У Воловецькому районному суду виникла
аналогічна ситуація і після відводів
суддів Воловецького районного суду
оскаржуваною ухвалою передано дану
цивільну справу на розгляд до
Міжгірського районного суду, як до
найбільш територіально наближеного.

Однак колегія суддів констатує, що в
даному випадку, враховуючи всі
обставини справи, Воловецький районний
суд передаючи справу до Міжгірського
районного суду (який дійсно залишився
найбільш територіально наближеним до
Воловецького районного суду) виходив з
буквального та формального розуміння
змісту ч.2 ст. 116 ЦПК України, не
врахувавши при цьому мету яку
переслідував законодавець, поміщаючи
дану норму в чинний ЦПК України.

З аналізу даної норми слідує, що
основною метою, яку переслідував
законодавець поміщаючи її в ЦПК
України, є забезпечення прав сторін по
справі на доступ до правосуддя, яке
включає в себе можливість брати участь
у судових засіданнях, несучи при цьому
мінімальні витрати. Саме з метою
зменшення витрат сторін (зокрема на
переїзд до іншого району (міста), на
проживання та харчування) під судового
процесу і зафіксовано в ЦПК України
дану норму, адже передача справи до
найбільш територіально наближеного до
місця проживання сторін суду,
мінімізує такі витрати та забезпечить
сторонам відповідний доступ до
правосуддя, як це передбачено ст. 6
Конвенції про захист прав і основних
свобод людини 1950 року.

І якщо в першому випадку, при передачі
справи із Свалявського районного суду
до Воловецького районного суду
вищевказані обставини були дотримані,
то вже при постановленні оскаржуваної
ухвали, Воловецькому районному суду,
обираючи суд до якого слід передати
дану цивільну справу, слід було
виходити з того, що такий суд має бути
найбільш територіально наближений до
Свалявського (де проживають сторони), а
не Воловецького району. Таким судом є
Мукачівський міськрайонний суд, і саме
на розгляд до цього суду на думку
колегії суддів слід передати дану
цивільну справу, що відповідатиме
принципу розумності цивільного
процесу.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що ухвала
Воловецького районного суду від 18.06.2014
року, відповідно до приписів п.2 ст. 312
ЦПК України, підлягає зміні в частині
визначення суду до якого слід передати
дану справу.

Керуючись ст.ст. 116, 307, 312, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Змінити ухвалу Воловецького районного
суду від 18 червня 2014 року в частині
вирішення питання про передачу справи
за підсудністю визначивши, що дана
справа підлягає передачі на розгляд до
Мукачівського міськрайонного суду.

В решті ухвалу суду першої інстанції
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді