Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/4110/14
Головуючий у 1 інстанції: Геєць Ю.В.
Суддя-доповідач: Каракуша К.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Бєлки В.Ю.

суддів: Каракуші К.В.

Панкеєва О.В.

при секретарі: Остащенко О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Орджонікідзевського районного суду м.
Запоріжжя від 02 вересня 2014 року у
справі за позовом Концерну «Міські
теплові мережі» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за послуги з
централізованого опалення,
централізованого постачання гарячої
води, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року Концерн «Міські теплові
мережі» (далі - концерн «МТМ») звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за послуги з
централізованого опалення,
централізованого постачання гарячої
води.

У позові зазначалось, що позивачем
відповідачу надавались послуги з
централізованого опалення та
постачання гарячої води у квартиру
АДРЕСА_1. Відповідач протягом тривалого
часу не виконує свої зобов'язання, в
зв'язку з чим виникла заборгованість у
розмірі 10 530 грн. 77 коп.

У зв'язку з вказаними обставинами,
позивач просив суд стягнути з
відповідача заборгованість за період з
01.01.2009 року по 28.02.2011 року в сумі 10530,77
грн. та судові витрати.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 02
вересня 2014 року позовні вимоги
задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь Концерну
«МТМ» заборгованість за надання послуг
з теплопостачання за період з 01.01.2009
року по 28.02.2011 року у розмірі 10 530 грн. 77
коп., судові витрати, а всього стягнуто
суму у розмірі 10 774 грн. 37 коп.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове, яким відмовити в задоволенні
позову.

Заслухавши у засіданні
апеляційного суду суддю - доповідача,
пояснення сторін, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно статті 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

У відповідності до статті 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції вірно
встановив фактичні дані та відповідні
їм правовідносини, розглянув справу в
межах заявлених позовних вимог і
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 проживає
за адресою АДРЕСА_1 / а.с. 15/, є споживачем
послуг з централізованого опалення та
централізованого постачання гарячої
води, які надаються Концерном "МТМ", але
не сплачує такі послуги, внаслідок чого
з 01.01.2009 року по 28.02.2011 року у нього
утворилась заборгованість у сумі 10
530,77грн.

Суд першої інстанції, встановивши, що
саме Концерном "МТМ" надаються
вищезазначені послуги відповідачу, на
підставі ст.ст. 67,68 ЖК України, п. 18
"Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення", стягнув зазначену
заборгованість з відповідача.

З такими висновками суду погоджується
колегія суддів, оскільки вони
грунтуються на матеріалах справи та
відповідають вимогам закону.

Апелянт в судовому засіданні
апеляційного суду посилався на те, що
Концерном "МТМ" не доведено, що саме ним
надаються йому послуги з
централізованого опалення та
централізованого постачання гарячої
води, оскільки відсутні договірні
відносини між ним та Концерном. Крім
того, вказані послуги є неякісними.

Проте, попри відсутність укладеного
між сторонами типового договору, що
визнається сторонами, надання
зазначених послуг до будинку
відповідача, а тому і до його
помешкання підтверджується
матеріалами справи.

Відповідно до п. 2.1 Статуту Концерну
"Міські теплові мережі" предметом
діяльності цього підприємства є
виробництво теплової енергії,
розподілення її для обігріву житла і
побутових потреб населення. Концерн
"МТМ" має ліцензію на здійснення цього
виду діяльності.

У відповідності до п. 1 рішення
виконавчого комітету Запорізької
міської ради № 25 від 29.01.2009 року "Про
визначення виконавців
житлово-комунальних послуг", починаючи
з 01.09.2009 року., а з 01.04.2011 року рішенням №
200 від 28.04.2011 року виконавцем
житлово-комунальних послуг для
населення, що мешкає у житловому фонді
комунальної власності м. Запоріжжя, з
централізованого опалення,
централізованого постачання гарячої
води визначено Концерн "Міські теплові
мережі" в будинках, мережі яких
безпосередньо приєднані до теплових
мереж Концерну "МТМ", в тому числі й щодо
відповідача.

Пуктами 25, 26 "Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення", затверджених
Постановою КМУ від 27 липня 2005р. № 630,
передбачена можливість у
встановленому порядку відмовитись від
централізованого постачання
зазначених послуг, але відповідач
таких вимог в позасудому порядку у
період, за який утворилась
заборгованість, до постачальника не
заявляв, а тому є приєднаним до
загальних мереж постачальника.

Отже, надання послуг Концерном "МТМ"
відповідачу з 01.01.2009 року по 28.02.2011 року
доведено зазначеними матерілами
справи. Не зважаючи на відсутність
договору, фактично між сторонами
існують правовідносини з приводу
надання-отримання послуги з
централізованого опалення, а отже,
існує зобов"язання споживача по оплаті
отриманих послуг.

Доказів на підтвердження доводів про
неякісне надання послуг відповідачем
не надано.

Доводи скарги щодо неправильного
застосування судом строку позовної
давності є неприйнятними з наступних
підстав.

Судом першої інстанції, з посиланням на
норми ст., ст. 256-257, 264 ЦК України,
здійснено вірний висновок, що термін
позовної давності заявлених позивачем
вимог не сплив, оскільки 21.07.2011р. було
видано судовий наказ про стягнення з
відповідача заборгованості, який було
скасовано за його заявою 07.12.2011р.

Відповідно ч.1 ст. 95 ЦПК України судовий
наказ є особливою формою судового
рішення.

Отже за правилами частини 2 статті 264 ЦК
України зверненням позивача 21 липня 2011
року до суду з заявою про видачу
судового наказу про стягнення з
відповідача заборгованості перебіг
позовної давності перервався. Згідно
ч.3 ст. 264 ЦК України після переривання
перебіг позовної давності починається
заново. Звертаючись до суду з позовом 07
липня 2014 року позивач не пропустив
трирічного строку позовної давності.

Таким чином, при розгляді справи
колегією суддів встановлено, що
рішення суду першої інстанції ухвалено
з додержанням вимог матеріального і
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги не спростовують
його висновків, тому підстав для
скасування чи зміни рішення суду немає.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 317 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Орджонікідзевського
районного суду м. Запоріжжя від 02
вересня 2014 року по цій справі залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте вона може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: