Провадження №2/359/2298/2014
Справа №359/8575/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2014 року
м. Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд
Київської області у складі:

головуючого судді
Чирки С.С.,

при секретарі судового засідання
Компанець О.В.,

розглянувши в приміщенні суду у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Кіровської сільської ради
Бориспільського району про визнання
права власності порядку спадкування за
заповітом,

встановив:

В серпні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з вказаним позовом, в
обґрунтування якого посилається на те,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його матір
ОСОБА_2 Після її смерті відкрилась
спадщина, яка складається з житлового
будинку з господарськими будівлями по
АДРЕСА_1. За час свого життя ОСОБА_2
склала заповіт, яким все своє майно, де
б воно не було і з чого б воно
наскладалось, заповіла своєму сину
ОСОБА_1 Позивач звернувся до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини, проте в отриманні
свідоцтва про право на спадщину йому
було відмовлено, оскільки відсутнє
свідоцтво про право власності на
вказаний житловий будинок з
господарськими будівлями. Тому позивач
просить визнати за ним в порядку
спадкування за заповітом право
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
що знаходиться по АДРЕСА_1.

У судове засідання ОСОБА_1 не з'явився.
Його представник ОСОБА_3 надав заяву, в
якій зазначив, що просить проводити
розгляд справи за його відсутності, на
позові наполягає та просить
задовольнити його.

Кіровський сільський голова ОСОБА_4
просив слухати справу за відсутності
представника сільської ради у зв'язку з
великим навантаженням, з позовом
погодився.

Дослідивши письмові докази, які
містяться в матеріалах цивільної
справи, суд дійшов до висновку, що
пред'явлений позов підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
померла ОСОБА_2 Це підтверджується
копією свідоцтва про смерть, виданого
на її ім'я, серії НОМЕР_1 (а.с.5).

За час свого життя, а саме, 24 березня 2004
року ОСОБА_2 склала заповіт, яким усе
своє майно, де б воно не було і з чого б
воно не складалося, та все те, що буде їй
належати на день смерті, заповіла
своєму сину ОСОБА_1 (а.с.7).

У відповідності до ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1269 та
ч.1 ст.1270 ЦК України спадкоємець за
заповітом має право прийняти спадщину.
Спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, має подати до нотаріальної
контори заяву про прийняття спадщини.
Для прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

З копії спадкової справи №3/2012,
заведеної 13 жовтня 2012 року приватним
нотаріусом Бориспільського районного
нотаріального округу ОСОБА_5,
вбачається, що ОСОБА_1 подав заяву про
прийняття спадщини в межах
встановленого шестимісячного строку
(а.с.36). Таким чином він у встановленому
законом порядку прийняв спадщину після
смерті ОСОБА_2

Проте, отримати свідоцтво про право на
спадщину за заповітом позивач не може,
у зв'язку з відсутністю державної
реєстрації права власності на житловий
будинок з надвірними будівлями та
спорудами, що розташовується по
АДРЕСА_1.

Як вбачається з довідки, виданої
виконавчим комітетом Кіровської
сільської ради Бориспільського району
від 01 жовтня 2014 року №585, згідно з
записом погосподарської книги за
реєстраційним №1433-1, житловий будинок,
що розташований в АДРЕСА_1, належав
померлій ОСОБА_2 на праві особистої
власності. Житловий будинок був
побудований у 1961 році (а.с.121).

Відповідно до копії облікової картки
об'єкта погосподарського обліку за
2011-2015 роки, житловий будинок по АДРЕСА_1
побудовано 1961 року (а.с.122-124).

Крім того, рішенням виконавчого
комітету Кіровської сільської ради
від 27 листопада 2007 року №509 вирішено
оформити право власності на житловий
будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1, на
ім'я ОСОБА_2 (а.с.15).

10 квітня 2013 року на вказане житловий
будинок КП Бориспільської районної
ради Бориспільського районного «Бюро
технічної інвентаризації» був
виготовлений технічний паспорт ім'я
ОСОБА_2 (а.с.16-19).

Відповідно до абз.3 ч.2 ст.331 ЦК, якщо
право власності на нерухоме майно
відповідно до закону підлягає
державній реєстрації, право власності
виникає з моменту державної
реєстрації.

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України від
1 липня 2004 року «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень» права на нерухоме
майно, які підлягають державній
реєстрації відповідно до цього Закону,
виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного
Закону права на нерухоме майно, що
виникли до набрання чинності цим
Законом, визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом, за таких
умов: якщо реєстрація прав була
проведена відповідно до законодавства,
що діяло на момент їх виникнення, або
якщо на момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав.

Державна реєстрація права власності на
житлові будинки, споруди регулювалася
Інструкцією про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР,
затвердженої заступником Міністра
комунального господарства Української
РСР від 31 січня 1966 року і яка втратила
чинність на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995
року № 56, Тимчасовим положенням про
порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 7
лютого 2002 року № 7/5.

Відповідно до вказаних нормативних
актів передбачалась державна
реєстрація будівель, споруд, державну
реєстрацію права власності на нерухоме
майно, проте виникнення права
власності на будинки, споруди не
залежало від державної реєстрації до
часу набрання чинності ЦК та Законом
України від 1 липня 2004 року «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень».

Таким чином, судом встановлено, що у
відповідності до законодавства, яке
діяло на момент закінчення будівництва
житлового будинку та регулювало
відносини пов'язані із виникненням
права власності на споруджений будинок
у спадкодавця - ОСОБА_2 виникло право
власності на вказаний житловий будинок
з господарськими будівлями та
спорудами.

Враховуючи те, що позивач у
встановленому законом порядку прийняв
спадщину після смерті ОСОБА_2, проте
оформити своє право на спадщину не може
у зв'язку із відсутністю
правовстановлюючих документів. Тому
суд, вважає за допустиме визнати за
ОСОБА_1 в порядку спадкування за
заповітом право власності на житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами по АДРЕСА_1.

Керуючись ч.3 та ч.4 ст.3 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень», абз.3
ч.2 ст.331, ч.1 ст.1268, ч.1 ст.1269 та ч.1 ст.1270 ЦК
України, п.2 ч.1 ст.208, ч.3 ст.209, ст.ст.212-215
та ст.218 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до Кіровської сільської
ради Бориспільського району про
визнання права власності порядку
спадкування за заповітом,
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами по АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене протягом
десяти днів з дня його проголошення
шляхом подачі апеляційної скарги до
Апеляційного суду Київської області
через Бориспільський міськрайонний
суд. Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
С.С. Чирка