Справа № 740/2276/14 Провадження №
22-ц/795/1727/2014 Головуючий у I інстанції:
Гордієць Л. В.Категорія: цивільна
Доповідач: Харечко Л. К.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

08 вересня 2014 року м. Чернігів

Апеляційний суд Чернігівської області
у складі:

головуючого - судді Харечко Л.К.,

суддів: Губар В.С., Позігуна М.І.,

при секретарі - Мартиновій А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Ніжинського
міськрайонного суду Чернігівської
області від 09 липня 2014 року у цивільній
справі за позовом ОСОБА_1 до секретаря
Ніжинської міської ради Лінника
Анатолія Валерійовича про визнання
незаконним розпорядження № 53 від 24.04.2014
року про застосування дисциплінарного
стягнення, -

в с т а н о в и
в:

В травні 2014 року ОСОБА_1 звернувся з
позовом до секретаря Ніжинської
міської ради Лінника Анатолія
Валерійовича про визнання незаконним
розпорядження № 53 від 24.04.2014 року про
застосування дисциплінарного
стягнення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач
стверджував, що оскаржуване ним
розпорядження № 53 від 24.04.2014 року про
застосування дисциплінарного
стягнення є незаконним та винесеним
без урахування поважності причин
відсутності ОСОБА_1 на робочому місці
22.04.2014 року, так як він перебував у
відрядженні. Зазначає, що погодив своє
відрядження з міським головою Лінником
А.В. в телефонному режимі, а тому не
порушував трудової дисципліни.

Рішенням Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 09 липня
2014 року в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 до секретаря ніжинської міської
ради Лінника Анатолія Валерійовича про
визнання незаконними розпорядження №
53 від 24.04.2014 року про застосування
дисциплінарного стягнення -
відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду
з апеляційною скаргою, в якій просить
оскаржуване рішення скасувати та
ухвалити нове, яким задовольнити його
позовні вимоги в повному обсязі,
посилаючись на грубе порушення норм
матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги
апелянт зазначає, що згідно
оскаржуваного ним розпорядження
підставою для оголошення йому догани є
прогул, а саме його відсутність на
щотижневій нараді 22.04.2014 року, однак
останній вказує, що 22.04.2014 року
перебував у відрядженні у м. Києві та м.
Бровари, про що надав суду першої
інстанції підтверджуючі документи, а
саме Наказ № 2 від 22.04.2014 року та
Посвідчення про відрядження № 3 від
22.04.2014 року з необхідними відмітками
його прибуття та вибуття, факт
наявності яких залишено судом поза
увагою.

Крім того, апелянт вказує, що
відповідно до розділу 4 п. 4.3 контракту
№ 76 від 26.12.2013 року, укладеного ним з
Ніжинською міською радою, ОСОБА_1
погодив своє відрядження з міським
головою Лінником А.В. в телефонному
режимі, що підтвердив свідок ОСОБА_3 в
судовому засіданні суду першої
інстанції. Враховуючи вказане вважає,
що оскаржуване ним розпорядження № 53
від 24.04.2014 року про застосування
дисциплінарного стягнення є
незаконним.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
суд вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
рішення суду скасуванню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_1, суд першої інстанції
виходив з того, що позивачем були
порушені умови контракту, а саме п.4.3, а
тому роботодавець правомірно
застосував дисциплінарне стягнення до
ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст.147
КЗпП України.

Однак, до такого висновку суд першої
інстанції дійшов без достатнього
з'ясування всіх обставин справи та
вимог закону, а тому колегія суддів
апеляційного суду з таким висновком
погодитися не може, виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що 26.12.2013 року
Ніжинською міською радою в особі
секретаря Кірсанова О.В. з ОСОБА_1 був
укладений контракт № 76 про прийом на
роботу до комунального підприємства
„Ніжинське муніципальне підприємство
з благоустрою" на посаду директора
строком на п'ять років з 26.12.2013 року по
25.12.2018 року.

Розпорядженням секретаря Ніжинської
міської ради Лінника А.В. від 24.04.2014 року
№ 53 „Про застосування
дисциплінарного стягнення до ОСОБА_1."
застосовано до директора комунального
підприємства Ніжинської міської ради
Чернігівської області „Ніжинське
муніципальне підприємство з
благоустрою" ОСОБА_1 заходи
дисциплінарного стягнення у вигляді
оголошення догани за порушення
трудової дисципліни (п.4.3. контракту № 76
від 26.12.2013 року). З вказаним
розпорядженням ОСОБА_1 було
ознайомлено під розпис 24.04.2014 року.

Вважаючи незаконним та
необґрунтованим винесене
розпорядження секретаря Ніжинської
міської ради Лінника А.В. від 24.04.2014 року
№ 53, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом
до секретаря Ніжинської міської ради
Лінника Анатолія Валерійовича.

Однак, враховуючи викладене належним
відповідачем у справі є Ніжинська
міська рада, з якою відповідач
перебував в трудових відносинах, та до
якої позовних вимог не заявлено.

Сторонами в цивільному процесі, згідно
ст. 30 ЦПК, є позивач і відповідач.
Позивачами і відповідачами можуть бути
фізичні і юридичні особи, а також
держава. Згідно з положень цивільного
процесуального законодавства
відповідач - це особа, яка має
безпосередній зв'язок зі спірними
матеріальними правовідносинами та, на
думку позивача, порушила, не визнала
або оспорила його права, свободи чи
інтереси і тому притягується до участі
у цивільній справі для відповіді за
пред'явленими вимогами.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ЦПК України суд
за клопотанням позивача, не припиняючи
розгляду справи, замінює первісного
відповідача належним відповідачем,
якщо позов пред'явлено не до тієї особи,
яка має відповідати за позовом, або
залучає до участі у справі іншу особу
як співвідповідача.

Тобто, у разі якщо норма матеріального
права, яка підлягає застосуванню за
вимогою позивача, вказує на те, що
відповідальність повинна нести інша
особа, а не та, до якої пред'явлено
позов, і позивач не погоджується на її
заміну, суд залучає до участі у справі
іншу особу як співвідповідача та в
результаті розгляду справи відмовляє в
позові до неналежного відповідача і
приймає рішення по суті заявлених
вимог щодо належного відповідача.

Між тим, зазначених вимог закону суд
першої інстанції не дотримався, а тому
його висновок суду по суті позовних
вимог ОСОБА_1 є передчасним.

Так, за змістом п. 10 ч. 4 ст. 42 Закону
України „Про місцеве самоврядування",
призначення та звільнення з посад
керівників підприємств, що належать до
комунальної власності відповідних
територіальних громад відноситься до
повноважень сільських, селищних,
міських голів.

Ніжинська міська рада є власником КП
„Ніжинське муніципальне підприємство
з благоустрою", а міський голова за
посадою (а у разі відсутності міського
голови, секретар міської ради) є
уповноваженою особою власника, який
відповідно до ч.3 ст. 24 КЗпП України
своїм розпорядженням оформляє
укладення трудового договору.

Відповідно до ст. 12 Закону України
Закону України „Про місцеве
самоврядування в Україні" голова
міської ради є головною посадовою
особою територіальної громади, який
забезпечує здійснення повноважень
органів виконавчої влади на
відповідній території, організовує
роботу відповідної ради та її
виконавчого комітету, а тому
визначаючи правильного відповідача
при оскарженні дій посадової особи
необхідно звертатися з позовними
вимогами до органів виконавчої влади.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
про незаконність винесеного
розпорядження № 53 від 24.04.2014 року про
застосування дисциплінарного не
можуть братися до уваги, оскільки
належним відповідачем у справі є
Ніжинська міська рада.

Враховуючи викладене та зокрема те, що
апеляційний суд не має процесуальних
повноважень щодо заміни первісного
відповідача належним відповідачем, або
залучення до участі в справі іншої
особи як співвідповідача, рішення
районного суду підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
у позові до секретаря Ніжинської
міської ради Лінника Анатолія
Валерійовича з тих підстав, що він є
неналежним відповідачем у справі.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313-314, 316, 317, 319
ЦПК України, апеляційний суд,

в и р і ш и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 09 липня
2014 року скасувати.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
секретаря ніжинської міської ради
Лінника Анатолія Валерійовича про
визнання незаконними розпорядження №
53 від 24.04.2014 року про застосування
дисциплінарного стягнення - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання чинності.

Головуючий:
Судді: