22-ц/773/477/14 Головуючий у 1 інстанції:
Олексюк А.В. Категорія: 27 Доповідач:
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2014 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Бовчалюк З.А.,

суддів Карпук А.К., Здрилюк О.І.,

при секретарі Шугаловій О.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

представника відповідача ПАТ «КБ
«Надра» Борща Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Луцьку цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» (далі - ПАТ КБ «Надра») про
визнання недійсним іпотечного
договору та зобов'язання зняти
заборону на відчуження об'єкту
нерухомого майна за апеляційною
скаргою відповідача Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» на рішення Луцького
міськрайонного суду від 31 січня 2014
року,

В С Т А Н О В И Л А :

13 вересня 2013 року ОСОБА_5 звернувся в
суд з позовом до ПАТ КБ «Надра» про
визнання недійним та припинення
іпотечного договору, зняття заборони
на відчуження об'єкту нерухомого майна,
мотивуючи свої позовні вимоги тим, що
02.09.2008 року між ВАТ «Комерційний банк
«Надра» та ОСОБА_6 було укладено
кредитний договір № 6М/2008/840-МК/879,
відповідно до умов якого останньому
було надано кредит в сумі 45000 доларів
США з кінцевим терміном повернення до
03.09.2013 року, зі сплатою 15,7 % річних.

16 вересня 2008 року з метою забезпечення
виконання зобов'язань позичальника по
вищезазначеному кредитному договору
між ОСОБА_5, ОСОБА_3 та ВАТ КБ «Надра»
було укладено іпотечний договір,
згідно умов якого ОСОБА_5 та ОСОБА_3
передали в іпотеку банку належне їм на
праві власності нерухоме майно:
однокімнатну квартиру АДРЕСА_1.

16 вересня 2008 року в зв'язку з укладенням
іпотечного договору, приватним
нотаріусом Луцького міського
нотаріального округу ОСОБА_7 накладено
заборону відчуження вищевказаного
нерухомого майна та зареєстровано в
реєстрі за № 2058.

05 лютого 2013 року ухвалою апеляційного
суду Волинської області залишено без
змін рішення Луцького міськрайонного
суду від 20.12.2012 року в цивільній справі
за позовом ОСОБА_6 до ПАТ КБ «Надра» про
визнання недійсним кредитного
договору, яким визнано недійсним
кредитний договір № 6М/2008/840-МК/879 від
02.09.2008 року, який укладено між ОСОБА_6 та
ВАТ КБ «Надра».

У зв'язку з викладеним, ОСОБА_5 просив
суд визнати недійсним та припинити
іпотечний договір, укладений між ВАТ КБ
«Надра» та ОСОБА_5, ОСОБА_3 та
зобов'язати Державну реєстраційну
службу Луцького міського управління
юстиції зняти обтяження на майно, що є
предметом іпотеки, виключити записи в
Єдиному реєстрі заборон відчуження
об'єктів нерухомого майна та в
Державному реєстрі іпотек.

Рішенням Луцького міськрайонного суду
від 31 січня 2014 року позов ОСОБА_5 до ПАТ
КБ «Надра» про визнання недійним та
припинення іпотечного договору, зняття
заборони на відчуження об'єкту
нерухомого майна - задоволено
частково.

Визнано недійсним іпотечний договір,
укладений між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_5,
ОСОБА_3, посвідчений приватним
нотаріусом Луцького міського
нотаріального округу ОСОБА_8 16.09.2008
року, зареєстрований в реєстрі за №2057.

Зобов'язано Державну реєстраційну
службу Луцького міського управління
юстиції зняти обтяження на майно, що є
предметом іпотеки: однокімнатну
квартиру АДРЕСА_1, яке внесено
приватним нотаріусом Луцького
міського нотаріального округу ОСОБА_8,
на підставі іпотечного договору від
16.09.2008 року, зареєстрованого в реєстрі
за № 2057.

Зобов'язано Державну реєстраційну
службу Луцького міського управління
юстиції виключити записи в Єдиному
реєстрі заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна та в Державному
реєстрі іпотек, внесені на підставі
іпотечного договору від 16.09.2008 року,
зареєстрованого в реєстрі за № 2057,
посвідченого приватним нотаріусом
Луцького міського нотаріального
округу ОСОБА_8

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач ПАТ КБ
«Надра» просить скасувати це рішення і
ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову ОСОБА_5 відмовити в
повному обсязі, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи та неповне
з'ясування цих обставин.

Ухвалою апеляційного суду Волинської
області від 17 вересня 2014 року залучено
до участі в справі правонаступника
померлого 06.02.2014 року позивача ОСОБА_5 -
ОСОБА_3.

В силу ч. 2 ст. 37 ЦПК України усі дії,
вчинені в цивільному процесі до вступу
правонаступника, обов'язкові для нього
так само, як вони були обов'язкові для
особи, яку він замінив.

Заслухавши осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга відповідача ПАТ КБ «Надра»
підлягає до часткового задоволення, а
рішення суду першої інстанції в
частині зобов'язання зняти обтяження
на майно та виключення запису в Єдиному
реєстрі заборони відчуження об'єктів
нерухомого майна - скасуванню з
ухваленням в цій частині нового
рішення.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу
(далі - ЦК) України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

З матеріалів справи вбачається, що
02.09.2008 року між ВАТ КБ «Надра»
(правонаступник ПАТ КБ «Надра») та
ОСОБА_6 було укладено кредитний договір
№ 6М/2008/840-МК/879, за умовами якого
останньому було надано кредит в сумі
45000 доларів США з кінцевим терміном
повернення 03.09.2013 року зі сплатою 15,7 %
річних (а. с. 6).

16.09.2008 року з метою забезпечення
виконання зобов'язань ОСОБА_6 по
вищезазначеному кредитному договору
між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_5, ОСОБА_3
було укладено іпотечний договір,
посвідчений приватним нотаріусом
Луцького міського нотаріального
округу ОСОБА_8 та зареєстрований в
реєстрі за № 2057. За умовами даного
договору ОСОБА_5, ОСОБА_3 передали в
іпотеку банку належне їм на праві
власності нерухоме майно: однокімнатну
квартиру АДРЕСА_1 (а. с. 7-11).

16.09.2008 року приватним нотаріусом
Луцького міського нотаріального
округу ОСОБА_8 накладено заборону
відчуження вищевказаного нерухомого
майна та зареєстровано в реєстрі за №
2058.

Рішенням Луцького міськрайонного суду
від 20.12.2012, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Волинської області
від 05.02.2013 року, визнано недійсним
кредитний договір № 6М/2008/840-МК/879 від
02.09.2008 року, який укладений між ОСОБА_6
та ВАТ КБ «Надра» (а. с. 14, 15). При цьому
суд прийшов до висновку, що ОСОБА_6
належним чином не виразив свого
волевиявлення на укладення даного
кредитного договору, оскільки договір
підписаний не ОСОБА_6, а іншою особою, а
відтак між ним та банком не виникло
жодних правовідносин на підставі
вищезазначеного правочину.

Недійсне зобов'язання не підлягає
забезпеченню. Недійсність основного
зобов'язання (вимоги) спричиняє
недійсність правочину щодо його
забезпечення, якщо інше не встановлено
цим Кодексом (ч. 2 ст. 548 ЦК України).

Частиною 5 ст. 3 Закону України «Про
іпотеку» передбачено, що іпотека має
похідний характер від основного
зобов'язання і є дійсною до припинення
основного зобов'язання або до
закінчення строку дії іпотечного
договору.

З врахуванням викладеного суд першої
інстанції обґрунтовано задовольнив
вимоги позивача, щодо визнання
недійсним іпотечного договору з
підстав визнання недійсним основного
зобов'язання, а саме кредитного
договору від 02.09.2008 року, укладеного між
ОСОБА_6 та ВАТ КБ «Надра», з метою
забезпечення виконання зобов'язань за
яким було укладено такий іпотечний
договір.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Покликання апелянта на ту обставину, що
на час укладення договору іпотеки
предметом якого була однокімнатна
квартира АДРЕСА_1, було дотримано усі
вимоги Закону щодо законності такого
договору є безпідставними та не
заслуговують на увагу.

В силу ч. 1 ст. 236 ЦК нікчемний правочин
або правочин, визнаний судом недійсним,
є недійсним з моменту його вчинення.

Недійсність осново зобов'язання в силу
закону породжує недійсність правочину
щодо його забезпечення.

Відтак рішення суду в частині визнання
недійсним договору іпотеки є законним
та обґрунтованим і підстави для його
скасування відсутні.

Разом з тим, рішення суду в частині
зобов'язання зняти обтяження на майно
та виключення запису в Єдиному реєстрі
заборони відчуження об'єктів
нерухомого майна та в Державному
реєстрі іпотек підлягає скасування з
ухваленням в цій частині нового
рішення про відмову у задоволенні
даних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи
Державна реєстраційна служба Луцького
міського управління юстиції приймала
участь у розгляді даної справи у якості
третьої особи, що не заявляє
самостійних вимог на предмет спору,
питання про її залучення в якості
відповідача судом не вирішувалось.

Таким чином, з врахуванням
процесуального статусу Державної
реєстрації служби Луцького міського
управління юстиції та правового
аналізу ст.ст. 30, 35, 215, 216 ЦПК України суд
позбавлений був можливості
зобов'язувати третю особу, яка не є
стороною у даному процесі, вчиняти
будь-які дії, зокрема - знімати
обтяження на майно та виключати
обтяження в Єдиному реєстрі заборони
відчуження об'єктів нерухомого майна.

Крім того слід зазначити, що визнання
договору іпотеки недійсним є
самостійною підставою для виключення з
Державного реєстру іпотек записів про
спірний договір, а з Державного
реєстру обтяжень нерухомого майна
записів про обтяження нерухомого майна
за цим договорами і спору з цього
приводу не існує.

Не підлягає до задоволення вимога
банку, щодо застосування правових
наслідків недійсності правочину,
визначених ч. 5 ст. 1057-1 ЦК України

Частиною 5 ст. 1057-1 ЦК України визначено,
що визнаючи недійсним договір застави,
який забезпечував виконання
зобов'язання позичальника за кредитним
договором, суд за заявою кредитодавця
накладає арешт на майно, яке було
предметом застави. Такий арешт
підлягає зняттю після виконання
зобов'язання повернути кредитодавцю
кошти за кредитним договором, а у разі
визнання кредитного договору
недійсним - після виконання
зобов'язання повернути кредитодавцю
кошти в розмірі, визначеному судом
відповідно до частини першої цієї
статті.

При цьому, вказані положення
цивільного законодавства стосуються
забезпечення виконання зобов'язання
позичальником за кредитним договором,
однак позивач та його правонаступник
ОСОБА_3, у власності якого перебуває
спірне нерухоме майно, не укладали
кредитного договору з відповідачем.

Отже, визнання в даному випадку
договору іпотеки недійсним не може
створювати жодних юридичних наслідків
для позивача, в тому числі й таких, як
накладення арешту на належне йому
майно до виконання зобов'язань особою,
яка й отримувала кошти від відповідача
і з майна якої повинно забезпечуватися
повернення кредитних коштів.

Разом з тим слід зауважити, що ч. 5 ст.
1057-1 ЦК України передбачає, що арешт
накладений на підставі даної норми,
підлягає зняттю після виконання
зобов'язання повернути кредитодавцю
кошти за кредитним договором, а у разі
визнання кредитного договору
недійсним - після виконання
зобов'язання повернути кредитодавцю
кошти в розмірі, визначеному
відповідно до частини першої цієї
статті.

Як вбачається зі змісту рішення
Луцького міськрайонного суду від 20
грудня 2012 року суд визнавши недійсним
кредитний договір від 02 вересня 2008
року, який укладений між ОСОБА_6 та ВАТ
КБ «Надра» не визначився із сумою, яка
підлягає поверненню банку, що в свою
чергу також позбавляє суд можливості
вирішити питання про застосування
наслідків недійсності правочину.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів,

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу відповідача
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра»
задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду
від 31 січня 2014 року в даній справі в
частині зобов'язання зняти обтяження
на майно та виключення запису в Єдиному
реєстрі заборони відчуження об'єктів
нерухомого майна скасувати та ухвалити
в цій частині нове.

В позовних вимогах ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» про
зобов'язання зняти обтяження на майно,
що є предметом іпотеки: однокімнатна
квартира АДРЕСА_1, які внесені
приватним нотаріусом Луцького
міського нотаріального округу та
зобов'язання виключити в Єдиному
реєстрі заборони відчуження об'єктів
нерухомого майна та в Державному
реєстрі іпотек, записи внесені на
підставі іпотечного договору від 16.09.2008
року, зареєстрованого в реєстрі № 2057 -
відмовити.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий:

Судді: