Справа № 130/2936/13-ц Провадження №
22-ц/772/2354/2014Головуючий в суді першої
інстанції Вернік В. М.Категорія 5
Доповідач Марчук В. С.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2014 р. м. Вінниця

колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області в складі:

Головуючого: Марчук В.С.

Суддів: Шемети Т.М., Матківської М.В.

При секретарі: Сніжко О.А.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі судових
засідань апеляційного суду Вінницької
області цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення
Жмеринського міськрайонного суду
Вінницької області від 26 червня 2014 року
по цивільній справі за позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про припинення прав
осіб на частку у спільному майні,
визнання права власності

В С Т А Н
О В И Л А :

ОСОБА_2 25.09.2013 року звернулася до
Жмеринського міськрайонного суду з
даним позовом, вказавши, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер її чоловік ОСОБА_5, після смерті
якого залишилося спадкове майно, що
складається з 1/3 частки будинку
АДРЕСА_1, яка належала вказаному
спадкодавцю на підставі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом від
06.03.1996 року, зареєстрованого в бюро
технічної інвентаризації 04.04.1996 року.
Решта 2/3 частки вказаного будинку
належить їй на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом від 06.03.1996
року, зареєстрованого в бюро технічної
інвентаризації 04.04.1996 року. За вказаною
адресою позивачка постійно прожвала до
дня смерті чоловіка та продовжує
проживати після того. Окрім позивачки
спадкоємцями за законом щодо вказаної
1/3 частки будинку є доньки ОСОБА_5 -
ОСОБА_3 та ОСОБА_6, які також прийняли
дану спадщину, подавши заяви про її
прийняття до Жмеринської районної
державної нотаріальної контори.
Відповідно до квитанції № 99 від 24.09.2013
року на розрахунковий рахунок
№0000 Територіального управління
державної судової адміністрації у
Вінницькій області позивачкою було
внесено 6890 грн., що складає вартість
майна, на яке вона претендує.

Вказуючи на обставини рівності
часток усіх спадкоємців та посилаючись
на те, що належні спадкоємцям ОСОБА_3 і
ОСОБА_6, а саме - кожній по 1/9 частки
вказаного однокімнатного будинку, є
незначними та не підлягають виділенню
в натурі, спільне володіння та
користування ним є неможливим, позивач
просила припинити право кожної з
відповідачів на 1/9 частку будинку
АДРЕСА_1; присудити відповідачам
грошову компенсацію вказаних часток
зазначеного будинку в розмірі по 3 445
грн. кожній з депозитного рахунку
Жмеринського міськрайонного суду,
виходячи з висновку від 06.09.2013 року про
вартість спадкової 1/3 частини будинку -
10334 грн.; а також визнати за позивачем
право власності на вказане спірне
майно.

При попередньому розгляді справи 4
листопада 2013 року була призначена
судова будівельно-технічна експертиза,
відповідно до висновку якої за № 41 від
25.04.2014 року, вартість всього будинку
складає 57 276 грн., спадкової 1/3 його
частки становить - 19092 грн., а його 2/9
частки - 12728 грн., а не внесені на
депозитний рахунок 6890 грн.

Позивачка додатково не внесла
необхідної суми коштів на
розрахунковий рахунок №0000
Територіального управління державної
судової адміністрації у Вінницькій
області, відповідно до висновку
експерта №41 від 25.04.2014 року (а/с.67), а
зобов'язалась у судовому засіданні
суду першої інстанції решту належних
сум сплатити відповідачам в порядку
виконання рішення суду.

Рішенням Жмеринського
міськрайонного суду Вінницької
області від 26 червня 2014 року у позові
було відмовлено, оскільки позивачем не
була внесена вся необхідна сума
вартості частки у майні, на яку
претендує позивачка.

ОСОБА_2 оскаржила вказане рішення
суду, як необ`єктивне, несправедливе,
упереджене та ухвалене з порушенням
матеріального і процесуального права.

Просить скасувати рішення суду
першої інстанції та ухвалити нове про
задоволення позову.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
заявлених вимог та доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційну скаргу слід задовольнити з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним та обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене
на основі повно і всебічно з`ясованих
обставин на які сторони посилаються, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Проте зазначені вимоги закону
судом першої інстанції виконані не у
повному обсязі.

Відмовляючи у задоволенні позову,
суд виходив з тих обставин, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки -
ОСОБА_5, після смерті якого залишилося
спадкове майно, яке складається з 1/3
частки будинку АДРЕСА_1, яка належала
вказаному спадкодавцю на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 06.03.1996 року,
зареєстрованого в бюро технічної
інвентаризації 04.04.1996 року. Решта 2/3
частин вказаного будинку належить
ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право
на спадщину за законом від 06.03.1996 року,
зареєстрованого в бюро технічної
інвентаризації 04.04.1996 року. За вказаною
адресою позивачка постійно прожвала до
дня смерті чоловіка та продовжує
проживати після того. Окрім позивачки
спадкоємцями за законом щодо вказаної
1/3 частки будинку є доньки ОСОБА_5 -
ОСОБА_3 та ОСОБА_6, які також прийняли
дану спадщину, подавши заяви про її
прийняття до Жмеринської районної
державної нотаріальної контори.
Відповідно до квитанції №99 від 24.09.2013
року на розрахунковий рахунок
№0000 Територіального управління
державної судової адміністрації у
Вінницькій області позивачкою було
внесено 6890 грн. в рахунок компенсації
майна, на яке вона претендує.

Зазначені обставини повністю
визнаються сторонами, тому відповідно
до норми ч.1 ст. 61 ЦПК України звільнені
від доказування. Разом з тим, вказані
обставини відповідають наданим
сторонами письмовим доказам, а саме :
свідоцтву про укладення шлюбу ОСОБА_5 з
ОСОБА_2 25.08.1986 року (а/с6); свідоцтву про
смерть ОСОБА_5 серії НОМЕР_1, де вказано,
що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а/с7);
копіям свідоцтв про право на спадщину
за заповітом після смерті ОСОБА_7 від 6
березня 1996 року на ім`я ОСОБА_5 та
ОСОБА_2, реєстраційним свідоцтвам
Вінницького МБТІ, з яких слідує, що
4.04.1996 року зареєстроване право
власності за ОСОБА_5 на 1/3 частку та за
ОСОБА_2 на 2/3 частки житлового будинку
АДРЕСА_1 (а/с31, 32,8,9); заявам ОСОБА_3,
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_5, поданим у
Жмеринську районну державну
нотаріальну контору (а/с. 32, 33).

Виходячи з вказаних обставин,
спадкоємцями за законом на 1/3 частку
спадкового майна після смерті ОСОБА_5, а
саме : 1/3 частку житлового будинку
АДРЕСА_1, є позивачка та відповідачі. А,
враховуючи, що спадкове майно
складається з 1/3 частки житлового
будинку АДРЕСА_1, то частка кожного з
трьох спадкоємців дійсно становить 1/9
частку зазначеного будинку.

У судовому засіданні відповідачка
ОСОБА_3 визнала, що зазначена 1/9 частка у
спадковому майні є незначною у
вказаному житловому будинку та не може
бути виділена в натурі; що будинок не
можна поділити на 1/9, 1/9 та 7/9 частки ; що
спільне користування будинком не
можливе та що припинення прав
відповідачів на їхні частки у
спільному майні не завдасть шкоди
співвласникам цього майна.

Зазначених обставин нічим не
спростувала відповідачка ОСОБА_4,
знаючи про час та місце розгляду
справи.

Те, що позивачці та відповідачам
належить вказане спадкове майно,
виходить з норми ч.5 ст.1268 ЦК України про
те, що незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу її відкриття. Про це говориться і у
п.6 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 7 лютого 2014 року «Про
судову практику в справах про захист
права власності та інших речових прав».

Таким чином, судом першої
інстанції повно та об`єктивно
встановлені зазначені обставини
справи та зроблено правильний висновок
про обґрунтованість позову. Такий
висновок відповідає ст.365 ЦК України, на
яку посилається позивачка у своєму
позові.

Разом з тим, колегія суддів не
погоджується з висновком суду про те,
що позов не підлягає до задоволення
через те, що позивачка попередньо
внесла не всю суму вартості часток
майна, про припинення права на які
просила суд. Так, вона внесла на
депозитний рахунок територіального
управління державної судової
адміністрації у Вінницькій області
лише 6890 грн., відповідно до квитанції №
99 від 24.09.2013 року, а потрібно було внести
12728 грн.

Дійсно ч.2 ст. 365 ЦК України
регламентує те, що суд постановляє
рішення про припинення права особи на
частку у спільному майні за умови
попереднього внесення позивачем
вартості цієї частки на депозитний
рахунок суду. Але, представник
позивачки ОСОБА_8, після ознайомлення з
висновком експерта № 41 від 25.04.2014 року
про те, що ринкова вартість будинку
становить 57276 грн. (а/с.73), а отже
вартість1/9 його частки становить 6364
грн., заявляв клопотання про перерву у
судовому засіданні для доплати решти
грошових коштів, яке суд безпідставно
відхилив.

За таких обставин та за умов, що на
час звернення до суду з апеляційною
скаргою, позивачка внесла необхідні
кошти у сумі 5838 грн. на депозитний
рахунок ТУДСА у Вінницькій області
відповідно до квитанції № ПН790405 від
7.07.2014 року і що відповідачі згодні на
припинення їхніх прав на частку у
спадковому майні, є підстави для
задоволення позову.

Таким чином, рішення суду першої
інстанції, як ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права необхідно скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення позову.

На підставі наведеного та
керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Рішення Жмеринського
міськрайонного суду Вінницької
області від 26 червня 2014 року скасувати
та ухвалити нове рішення. Позов
задовольнити. Припинити право ОСОБА_3
на 1/9 частку та право ОСОБА_4 на 1/9
частку житлового будинку АДРЕСА_1.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 по 6364 грн. кожній компенсації
вартості належних їм по 1/9 частці у
житловому будинку АДРЕСА_1. В рахунок
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 компенсації вартості часток у
житловому будинку АДРЕСА_1 передати
кошти у сумі 12728 грн. які були внесені
ОСОБА_2 на депозитний рахунок
територіального управління державної
судової адміністрації у Вінницькій
області згідно квитанцій № 99 від 24.09.2013
року та № ПН790405 від 07.07.2014 року. Визнати
за ОСОБА_2 право власності на 1/3 частку
житлового будинку АДРЕСА_1, яка
належала на праві власності ОСОБА_5,
померлому ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення та може бути оскаржене
шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: /підписи/

З оригіналом вірно: