Справа №639/7308/14-ц
№6/639/174/14
Ухвала

Іменем України

9 жовтня 2014 року Жовтневий
районний суд м. Харкова

у складі: головуючого судді
Іванової І.В.

за участю секретаря
Тущенко Т.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у місті Харкові
цивільну справу за поданням старшого
державного виконавця Жовтневого
відділу державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції Ізотова Павла Петровича про
примусове проникнення до житла, суд-

Встановив:

21 липня 2014 року старший державний
виконавець Жовтневого відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції Ізотов П.П. подав до суду
подання про примусове проникнення до
житла.

В обґрунтування подання заявник
посилається а те, що на виконанні
Жовтневого ВДВС Харківського міського
управління юстиції знаходиться
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа виданого
Жовтневим районним судом м. Харкова по
справі №639/10237/13ц від 24.02.2014 року про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
моральної шкоди у розмірі 2500 грн..,
виконавчого листа виданого Жовтневим
районним судом м. Харкова по справі
№639/10237/13-ц від 24.02.2014 року про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3
в якості відшкодування матеріальної
шкоди в розмірі 380 грн.. 3.03.2014 року ним
, винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження, в якій
зазначено про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів та вказано , що у разі не
надання боржником документального
підтвердження виконання рішення , буде
розпочате його примусове виконання.
Копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надіслано
стягувачу та боржнику. Отримання
боржником постанови про відкриття
виконавчого провадження
підтверджується офіційним витягом
«Укрпошти», тому є достатні та
обґрунтовані підстави вважати, що
боржник належним чином повідомлений
про відкриття виконавчого провадження.
Боржником рішення суду самостійно не
виконано. 6 березня 2014 року державним
виконавцем на підставі ст. 57 Закону
України «Про виконавче провадження»
винесено постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження. Згідно інформаційної
довідки з Реєстру прав власності на
нерухоме майно, 23/100 частин будинку , що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1,
належить ОСОБА_2 на праві приватної
власності. 24 .04.2014 року ним було
здійснено вихід за адресою вказаною у
виконавчому документі з метою
перевірки майнового стану боржника,
однак двері ніхто не відчинив,
державним виконавцем залишено виклик
на 24.04.2014 року . 24.04.2014 року боржник
з'явився за викликом та надав з приводу
не виконання ним рішення , вказавши ,що
не має постійних доходів. 3.06.2014 року
ним було здійснено повторний вихід за
адресою проживання боржника, а саме :
АДРЕСА_1, однак ОСОБА_2 перебуваючи за
вазаною адресою , відмовився на закону
вимогу державного виконавця надати
доступ до приміщення з метою
проведення виконавчих дій щодо
виявлення та опису майна , про що
складено акт від 3.06.2014 року.3.06.2014 року
ним було особисто вручено виклик
боржнику, однак ОСОБА_2 від отримання
виклику відмовився про що складено акт
від 3.06.2014 року. 10.07.2014 року ним було
здійснено повторний /третій/ вихід за
місцем проживання боржникак, однак
боржник перебуваючи за вказаною
адресою, на законну вимогу державного
виконавця надати доступ до приміщення
надав відмову, про що складено акт
державного виконавця від 10.07.2014 року.
Ураховуючи , що державним виконавцем
здійснено виконавчі дії, спрямовані на
фактичне виконання рішення, однак
боржник ухиляється від виконання
рішення суду, не виконує законні вимоги
державного виконавця, чинить перешкоди
державному виконавцю та
відмовляється надати доступ до
приміщення в ході здійснення
виконавчих дій, з метою забезпечення
повного, фактичного та своєчасного
виконання рішення , існує необхідність
у примусовому проникненні до
приміщення , з метою проведення огляду,
вилучення та реалізація майна ,яке там
перебуває, належить боржнику та на яке
згідно Закону України «Про виконавче
провадження» можливе звернути
стягнення.

У судовому засіданні заявник
підтримав подання та надав пояснення
відповідні вищенаведеному.

Суд, вислухав пояснення заявника,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
подання підлягає задоволенню, виходячи
з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 376 ЦПК України питання про
примусове проникнення до житла чи
іншого володіння боржника - фізичної
особи або особи, у якої знаходиться
майно боржника чи майно та кошти,
належні боржникові від інших осіб, або
дитина, щодо якої є виконавчий документ
про її відібрання, при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням житла чи іншого
володіння особи за поданням державного
виконавця.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим законом заходів
примусового виконання рішень, у зв'язку
з чим та зокрема має право
безперешкодно входити до приміщень і
сховищ, що належать боржникам або
зайняті ними, проводити огляд
зазначених приміщень і сховищ, у разі
необхідності примусово відкривати та
опечатувати такі приміщення і сховища,
накладати арешт на майно боржника,
опечатувати, вилучати, передавати таке
майно на зберігання та реалізовувати
його в установленому законодавством
порядку.

Згідно положень п.9 ч.3 ст.5 вказаного
Закону, державний виконавець при
здійсненні виконавчого провадження
має право звертатися до суду з поданням
про постановлення вмотивованого
рішення про примусове проникнення до
житла чи іншого володіння боржника -
фізичної особи або іншої особи, у якої
знаходиться майно боржника чи майно та
кошти, належні боржникові від інших
осіб.

Як вбачається з матеріалів справи, на
виконанні Жовтневого ВДВС
Харківського міського управління
юстиції знаходиться виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа виданого Жовтневим
районним судом м. Харкова по справі
№639/10237/13ц від 24.02.2014 року про стягнення
з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 моральної
шкоди у розмірі 2500 грн.., виконавчого
листа виданого Жовтневим районним
судом м. Харкова по справі №639/10237/13-ц
від 24.02.2014 року про стягнення з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_3 в якості
відшкодування матеріальної шкоди в
розмірі 380 грн..

3.03.2014 року державним виконавцем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження, в якій
зазначено про необхідність боржнику
самостійно виконати рішення у строк до
семи днів та вказано , що у разі не
надання боржником документального
підтвердження виконання рішення , буде
розпочате його примусове виконання.
Копії постанови про відкриття
виконавчого провадження надіслано
стягувачу та боржнику.

6 березня 2014 року державним виконавцем
на підставі ст. 57 Закону України «Про
виконавче провадження» винесено
постанову про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження.

24 .04.2014 року державним виконавцем було
здійснено вихід за адресою вказаною у
виконавчому документі з метою
перевірки майнового стану боржника,
однак двері ніхто не відчинив,
державним виконавцем залишено виклик
на 24.04.2014 року .

3.06.2014 року державним виконавцем було
здійснено повторний вихід за адресою
проживання боржника, а саме : АДРЕСА_1,
однак ОСОБА_2 перебуваючи за вказаною
адресою , відмовився на закону вимогу
державного виконавця надати доступ до
приміщення з метою проведення
виконавчих дій щодо виявлення та опису
майна , про що складено акт від 3.06.2014
року.

3.06.2014 року державним виконавцем було
особисто вручено виклик боржнику,
однак ОСОБА_2 від отримання виклику
відмовився про що складено акт від
3.06.2014 року.

10.07.2014 року державним виконавцем було
здійснено повторний /третій/ вихід за
місцем проживання боржника, однак
боржник перебуваючи за вказаною
адресою, на законну вимогу державного
виконавця надати доступ до приміщення
надав відмову, про що складено акт
державного виконавця від 10.07.2014 року.

.

Отже , з наявних у справі матеріалів
вбачається , що дії /бездіяльність/
боржника призводять до тривалого
невиконання виконавчого документу
/рішення суду/, що тягне за собою
порушення строків виконання, а також
порушує вимоги чинного законодавства
щодо обов'язковості судових рішень.

Разом з тим , слід зазначити, що у
відповідності до ст. 30 Конституції
України, кожному гарантується
недоторканість житла. Не допускається
проникнення до житла чи іншого
володіння особи , проведення в них
огляду чи обшуку як за вмотивованим
рішенням суду.

Конституційна гарантія
недоторканості житла не поширюється
на випадки , коди суспільні інтереси
вимагають правомірного обмеження
прав людини , зокрема , для захисту прав
і законних інтересів інших членів
суспільства. Обмеження права особи на
недоторканість житла , яке визначено в
Конституції України й
міжнародно-правових актах,
визначається легітимним втручанням
держави в права людини з метою
забезпечення загального блага.

Згідно інформаційної довідки з
Реєстру прав власності на нерухоме
майно, 23/100 частин будинку , що
знаходиться за адресою АДРЕСА_1,
належить ОСОБА_2 на праві приватної
власності.

Отже , державний виконавець , у
порядку визначеному законом звернувся
до суду з поданням про примусове
проникнення до житла боржника,
оскільки , в даному випадку , єдиним
можливим засобом виконання судового
рішення є примусове проникнення до
житла боржника для опису та арешту
майна з метою подальшої його
реалізації в рахунок погашення
заборгованості.

Керуючись ст. 376 ЦПК України, суд-

Ухвалив:

Подання старшого державного
виконавця Жовтневого відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції Ізотова Павла Петровича -
задовольнити.

Надати дозвіл Жовтневому відділу
державної виконавчої служби
Харківського міського управління
юстиції на примусове проникнення до
житла боржника ОСОБА_2 за адресою
АДРЕСА_1 з метою повного виконання
виконавчого листа Жовтневого
районного суду м. Харкова про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 2500
грн. та 380 грн. .

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Харківської області
протягом 5 днів з дня оголошення, а
особами , які не приймали участі у
справі з моменту отримання ухвали.

Суддя
І.В. Іванова