Справа № 740/3728/14 Провадження №
22-ц/795/2019/2014 Категорія
-цивільнаГоловуючий у I інстанції
-Скалозуб О. М. Доповідач - Бечко Є. М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіБечка
Є.М.,суддів:Горобець Т.В., Острянського
В.І.при секретарі:Мартиновій А.В.за
участю:позивача ОСОБА_5,

розглянувши цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_6 на рішення
Ніжинського міськрайонного суду
Чернігівської області від 05 вересня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_6 про розірвання шлюбу та
стягнення аліментів на малолітніх
дітей,

в с т а н о в и в:

Рішенням Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 05
вересня 2014 року задоволено позовні
вимоги ОСОБА_5, розірвано шлюб між
ОСОБА_6 та ОСОБА_5, стягнуто з
відповідача на користь позивача
аліменти розмірі 1/3 частини всіх видів
його заробітку (доходу), але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, на утримання
дітей - ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_2, починаючи з 22.08.2014 року і
продовжуючи до повноліття дітей.

Не погоджуючись з даним рішенням
ОСОБА_6 звернувся з апеляційною скаргою
та просив відмінити рішення
Ніжинського міськрайонного суду в
частині стягнення аліментів та
судового збору, прийняти нове рішення
по розміру аліментів, враховуючи, що
він інвалід ІІІ групи безстроково,
захворювання з дитинства і має
постійно пенсію, просив стягувати
щомісячно з нього, ОСОБА_6, на користь
ОСОБА_5 аліменти на утримання
неповнолітніх двох дітей у розмірі 1/3
частини з усіх видів його заробітку
(доходу) у місяць до досягнення дітьми
повноліття. Судові витрати просив
поділити з позивачем порівну.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що рішення ухвалено з порушенням
норм матеріального та процесуального
права. Зокрема апелянт зазначає, що
перед судовим засіданням секретар суду
не прийняла від нього заперечення та
запропонувала написати заяву про
проведення судового засідання без його
участі та про визнання позову, що він і
зробив, проте з цим не згоден.

Також апелянт вказує, що його діти
матеріально забезпечені, він купує їм
речі, діти здорові, а тому присуджені
аліменти занадто великі. Апелянт
зазначає, що аліменти в даному розмірі
складають майже всю його пенсію та на
проживання йому нічого не залишається.

Крім того, апелянт не погоджується зі
стягнутими судовими витратами,
оскільки вважає, що стягнувши судовий
збір на користь ОСОБА_5 243 грн. 60 коп. та
на користь держави 243 грн. 60 коп., суд
фактично стягнув з нього судовий збір у
подвійному розмірі.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення сторін, дослідивши матеріали
справи, суд дійшов висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції
відповідає вказаним вимогам закону.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_5
щодо стягнення аліментів на утримання
двох неповнолітніх дітей у розмірі 1/3
частини всіх видів заробітку
відповідача, суд першої інстанції
виходив з того, що відповідач не надає
матеріальної допомоги на утримання
дітей, проте може сплачувати аліменти
на утримання дітей, а не перекладати
свої обов'язки батька на плечі позивача
та на інших осіб.

У справі встановлено, що сторони
перебувають в зареєстрованому шлюбі з
28 серпня 1999 року (а.с.8). Від даного шлюбу
сторони мають сина ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3,
що підтверджується відповідним
свідоцтвом про народження (а.с.9) та
доньку ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_4, що
підтверджується відповідним
свідоцтвом про народження (а.с.6).

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Стаття 181 СК України визначає способи
виконання батьками обов'язку
утримувати дитини, зокрема за рішенням
суду кошти на утримання дитини
(аліменти) присуджуються у частці від
доходу її матері, батька і (або) у
твердій грошовій сумі.

Частина 2 ст.182 СК України встановлює
правило, згідно з яким розмір аліментів
на одну дитину за жодних обставин не
може бути меншим ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Водночас, при визначенні розміру
аліментів, що стягуються з батьків, суд
враховує: 1) стан здоров'я та
матеріальне становище дитини; 2) стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів; 3) наявність у
платника аліментів інших дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, дочки, сина; 4) інші обставини,
що мають істотне значення.

Вказані положення закону судом при
ухваленні рішення враховані.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
тобто обов'язок доказування покладений
на сторони.

Сторонами не заперечується, що діти
проживають з матір'ю, перебувають на її
утриманні (а.с.17).

Таким чином, з дотриманням вимог
положень ст.180 СК України, суд дійшов
вірного висновку про необхідність
стягнення з ОСОБА_6 аліментів на
утримання дітей у розмірі 1/3 частини
всіх видів доходу відповідача,
враховуючи і те, що в апеляційній
скарзі сам апелянт просив стягувати
аліменти на утримання дітей саме у
цьому розмірі.

Також судом першої інстанції
правомірно стягнуто судовий збір з
відповідача на користь ОСОБА_5 та на
користь держави.

Статтею 88 ЦПК України визначено, що
стороні, на корись якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Позов ОСОБА_5 задоволено повністю,
тобто судові витрати повністю
покладаються на відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що
позовна заява ОСОБА_5 містила вимоги
матеріального характеру та про
розірвання шлюбу.

Згідно ч.3 ст.6 Закону України «Про
судовий збір» за подання позовної
заяви, що має одночасно майновий і
немайновий характер, судовий збір
сплачується за ставками, встановленими
для позовних заяв майнового та
немайнового характеру.

При поданні позовної заяви ОСОБА_5
сплачувала судовий збір за подання
позовної заяви про розірвання шлюб,
позов задоволено в цій частині, тому
судові витрати правомірно було
стягнуто з ОСОБА_6 на користь позивача.

Оскільки при поданні позовної заяви
про стягнення аліментів ОСОБА_5
звільняється від сплати судового
збору, тому судовий збір було стягнуто
рішенням суду з відповідача на користь
держави.

З огляду на викладене висновки суду
першої інстанції про задоволення
позову ОСОБА_5 та стягнення судових
витрат з ОСОБА_6 відповідають
обставинам справи та вимогам закону.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, не призвели до порушення
принципів цивільного процесуального
законодавства та охоронюваних законом
прав та інтересів осіб, які беруть
участь у справі.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду першої
інстанції без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 05
вересня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: