№ 207/2100/14-ц
№ 2/207/1108/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2014 року Баглійський районний
суд м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді
Тюлюнова В.Г.

при секретарі
Куцевол Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпродзержинську цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

29 квітня 2014 року ОСОБА_1 звернувся
в Баглійський районний суд м.
Дніпродзержинська з позовом до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу.

В обґрунтування пред'явлених
позовних вимог позивач зазначив, що з
відповідачкою він перебуває у шлюбі з 21
листопада 1986 року, шлюб зареєстрований
Тахтамигдинською сільською
адміністрацією Сковородинського
району Амурської області за актовим
записом № 31. Від шлюбу сторони
неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні
відносини між подружжям фактично
припинилися з червня 2012 року і на
теперішній час вони проживають окремо.
ОСОБА_1 вважає, що подружні стосунки
припинені остаточно і відновлені бути
не можуть, тому просить шлюб розірвати.
Спору про розподіл майна сторони не
мають.

В позовній заяві позивач ОСОБА_1
позовні вимоги щодо розірвання шлюбу
підтримує в повному обсязі, просить їх
задовольнити і розглянути справу без
його участі.

Відповідачка ОСОБА_2 в наданій
суду письмовій заяві просить суд
розглянути справу без її участі,
зазначила, що позовні вимоги визнає та
не заперечує проти розірвання шлюбу.
Судові витрати просить покласти на
позивача.

Суд, взявши до уваги позицію
позивача та відповідачки, дослідивши
письмові докази у справі, вважає, що
позовні вимоги про розірвання шлюбу
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Як встановлено в судовому
засіданні, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 21 листопада 1986 року,
шлюб зареєстрований Тахтамигдинською
сільською адміністрацією
Сковородинського району Амурської
області за актовим записом № 31 (л.с. 6).
Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей
не мають. Як зазначив позивач і проти
чого не заперечувала відповідачка,
шлюбні відносини між подружжям
фактично припинилися з червня 2012 року і
на теперішній час вони проживають
окремо. Позивач вважає, що поновлення з
відповідачкою подружніх стосунків
неможливе, наполягає на розірванні
шлюбу.

Спору про розподіл майна сторони
не мають.

З письмової заяви відповідачки
(л.с. 12) вбачається, що вона не заперечує
проти розірвання шлюбу та обставин,
викладених позивачем в позовній заяві.
Судові витрати просить покласти на
позивача.

Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного
кодексу України суд постановляє
рішення про розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи вищевикладене, суд
вважає, що розірвання шлюбу буде
відповідати як інтересам позивача так
і відповідачки, тому позов необхідно
задовольнити.

Виходячи з викладеного,
керуючись ст. ст. 110, 112 Сімейного
кодексу України, ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212 -
215 Цивільного процесуального кодексу
України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 21 листопада 1986 року,
шлюб зареєстрований Тахтамигдинською
сільською адміністрацією
Сковородинського району Амурської
області за актовим записом № 31 -
розірвати.

Залишити без змін прізвище
ОСОБА_2.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана апеляційному суду
Дніпропетровської області через
Баглійський районний суд м.
Дніпродзержинська протягом 10 днів з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий у справі
В.Г. Тюлюнова