Справа № 458/781/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 року Турківський районний
суд Львівської області у складі:
головуючої, судді Строни Т.Г., при
секретарі Сисан С.І., розглянувши в м.
Турці позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення боргу за договором
позики,

встановив:

25.06.2014 року до суду із позовом
звернувся ОСОБА_1.

Посилається на те, що 06.03.2014 року між ним
та відповідачкою ОСОБА_2 в усній формі
було укладено договір позики, згідно із
яким він передав відповдачці 15 000
гривень, які відповідачка
зобов'язалася повернути йому до 16.03.2014
року. На підтвердження укладення
договору відповідачка надала йому
розписку про те, що вона отримала 15000
гривень, яку засвідчила особистим
підписом, однак гроші так і не
повернула.

Просить суд стягнути із відповідачки в
його користь 15 000 гривень за договором
позики, 361 грвн. 84 коп. процентів за
користування позикою, інфляційні
нарахування в сумі 1453 грвн. 50 коп. та
проценти за порушення грошового
зобов'язання в сумі 117 гривень 12 коп., а
також витрати зі сплати судового збору
в сумі 243 грвн. 60 коп.

В судовому засіданні позивач свої
позовні вимоги підтримав та надав
пояснення аналогічні викладеним у
позовній заяві.

В судове засідання відповідачка
повторно не з'явилася, про час розгляду
справи повідомлялася завчасно і
належним чином.

Вислухавши позивача, свідка ОСОБА_3,
дослідивши обставини справи, всі
наявні документи, суд приходить до
висновку, що позов підлягає до
задоволення, із таких підстав.

Судом встановлено, що 06.03.2014 року між
ОСОБА_1 та відповідачкою, ОСОБА_2, в
усній формі було укладено договір
позики, згідно із яким позивач передав
відповідачці 15 000 гривень, які остання
зобов'язалася повернути йому до 16.03.2014
року. На підтвердження укладення
договору відповідачка надала позивачу
розписку про те, що вона отримала 15000
гривень, яку засвідчила особистим
підписом.

Наведені вище обставини
підтверджуються: довідкою ТВБВ № 10013/021
філія - Львівське обласне управління АТ
"Ощадбанк", № 121 від 25.06.2014 року;
розпискою ОСОБА_2 від 06.03.2014 року;
паспортом ОСОБА_1 серії НОМЕР_1, виданим
Турківським РВ ГУ МВС України у
Львівській області 13.04.2010 року;
індексом споживчих цін та індексом цін
виробників промислової продукції,
розміщеними на веб-сайті Державної
служби статистики України; показаннями
в судовому засіданні свідка ОСОБА_3, яка
підтвердила, що розписка від 06.03.2014 року
написана рукою відповідачки.

Не довіряти даним доказам у суду
підстав немає.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України.

В силу ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики), або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Статтею 1047 ЦК України
передбачено, що договір позики
укладається у письмовій формі, якщо
його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, а у випадках, коли
позикодавцем є юридична особа, -
незалежно від суми. На підтвердження
укладення договору позики та його умов
може бути представлена розписка
позичальника або інший документ, який
посвідчує передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

В силу ст. 1049 позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти) у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем, у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на отримання
від позичальника процентів від суми
позики. Розмір і порядок одержання
процентів встановлюються договором.

В силу ст. 88 ЦПК України стягненню із
відповідачки в користь позивача
підлягають також судові витрати у
вигляді судового збору в сумі 243 гривні
60 копійок.

На підставі наведеного вище та
керуючись ст.ст. 4, 10, 60, 88, 212 ЦПК України,
ст.ст. 218, 261, 524, 526, 533, 610, 612, 625, 1046-1050 ЦК
України, Законом України "Про
індексацію грошових доходів
населення", суд

вирішив:

позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1
борг в сумі 15000 гивень; проценти за
користування позикою в сумі 361 грвн. 84
коп.; інфляційні нарахування в сумі 1453
грвн. 50 коп.; відшкодування за порушення
грошового зобов'язання в сумі 117 грвн. 12
коп., відшкодування витрат зі сплати
судового збору в сумі 243 грвн. 60 коп., а
всього 17 176 гривень 06 коп.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Львівської області
через районний суд протягом 10 днів із
дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів із дня отримання копії
даного рішення.

Окрім цього, відповідачка має право
подати заяву про перегляд даного
рішення протягом 10 днів із дня
отримання його копії.

Головуюча-