Справа № 265/5077/14-ц
Провадження № 2/265/2195/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

30 вересня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Мельник І.Г.,

при секретарі Тушкановій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення суми боргу за договором
позики, -

В С Т А Н О В И В:

28 липня 2014 року позивач ОСОБА_1
звернулась до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_2 про стягнення суми
боргу за договором позики. В
обґрунтування заявлених вимог
посилається на те, що 17 квітня 2014 року
відповідач ОСОБА_2 отримала від неї
грошову суму в розмірі 6390 грн., яку
зобов'язалась повернути до 9 травня 2014
року, про що власноруч написала
розписку. Вказує на те, що на даний час
сума боргу не повернута. На її прохання
в добровільному порядку повернути борг
ОСОБА_2 не реагує, тому вона вимушена
звернутися до суду. На підставі
викладеного, просить суд стягнути з
ОСОБА_2 суму боргу за договором позики в
розмірі 6390 грн., а також судові витрати
у вигляді судового збору в розмірі 243,60
грн.

Позивач ОСОБА_1 до судового засідання
не з'явилась, надала до суду заяву з
проханням розглянути справу за її
відсутності, вказавши, що позовні
вимоги підтримує у повному обсязі та
просить їх задовольнити. Не заперечує
проти винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 до судового
засідання не з'явилась, про місце, день
та час слухання справи повідомлялась
належним чином, згідно діючого
законодавства, у зв'язку з чим суд
розглядає справу на підставі наявних
письмових матеріалів, та за
відсутності відповідача, постановляє
заочне рішення, що відповідає вимогам
ст. 224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних під став.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання.

Згідно ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

З розписки від 17 квітня 2014 року
вбачається, що ОСОБА_2, паспорт НОМЕР_4
виданий Орджонікідзевським РВ
Маріупольського МУ УМВС України 15
січня 2005 р., яка мешкає за адресою:
АДРЕСА_1, взяла в борг у ОСОБА_1 6 390
гривень та обіцяє повернути до 09 травня
2014 року.

Таким чином, між сторонами був
укладений договір позики, на який
розповсюджуються вимоги Розділу ІІІ
(параграфу 1 Глави 71) ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що
договір позики укладається в письмовій
формі, якщо його сума не менш як у
десять разів перевищує встановлений
законом розмір неоподаткованого
мінімуму доходів громадян, а у
випадках, коли позикодавцем є юридична
особа, - незалежно від суми. На
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Таким чином, суд вважає, що відповідач
ОСОБА_2 не виконала зобов'язання за
умовами договору позики, оскільки не
повернула у встановлений строк
позивачу ОСОБА_1 суму боргу, тому
стягненню з відповідача на користь
позивача підлягає грошова сума в
розмірі 6390 грн., внаслідок чого суд
задовольняє позовні вимоги у повному
обсязі.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

З матеріалів справи вбачається, що
позивачем при зверненні до суду було
сплачено судові витрати в розмірі 243,60
гривень, які підлягають стягненню з
відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 88, 224-226 ЦПК України, суд,
-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
суми боргу за договором позики
-задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, іпн.
НОМЕР_2, яка зареєстрованаза адресою:
АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, іпн. НОМЕР_3, яка
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3, суму
боргу за договором позики від 17 квітня
2014 року в сумі 6 390 (шість тисяч триста
дев'яносто) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок
три) гривні 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто
Орджонікідзевським районним судом
міста Маріуполя за письмовою заявою
відповідача, поданою протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Позивачем рішення суду може бути
оскаржене в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Донецької області
через Орджонікідзевський районний суд
міста Маріуполя Донецької області
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
отримання копії рішення апеляційної
скарги.

Суддя