Справа № 495/5692/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2014 року
м.
Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання:
Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (паспорт серії
НОМЕР_1 виданий 28.11.1997 року)

від відповідачів:

- від Шабівської СР - не з'явився

- від ОСОБА_2 - ОСОБА_2 (паспорт серії
НОМЕР_2 виданий 17.06.1996 року)

ОСОБА_3 (довіреність № 1408 від
28.08.2014 року)

- від ОСОБА_4 - не з'явився

від третьої особи: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу № 495/5692/14-ц

за позовом ОСОБА_1

до:

- Шабівської сільської ради

- ОСОБА_2

- ОСОБА_4

за участю третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
Білгород-Дністровської районної
державної адміністрації Одеської
області

про встановлення факту проживання
однією сім'єю, прийняття спадщини та
визнання права власності

В С Т А Н О В И В:

04.08.2014 року ОСОБА_1 звернулася до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області з
позовною заявою до Шабівської
сільської ради за участю третіх осіб,
які не заявляють самостійні вимоги на
предмет спору Білгород-Дністровської
районної державної адміністрації
Одеської області та ОСОБА_2 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю, прийняття спадщини та визнання
права власності.

Так, позивач просить суд:

- встановити факт проживання ОСОБА_1
однією сім'єю з ОСОБА_5 16.08.1941 року, в
період з 01.11.2008 року по ІНФОРМАЦІЯ_1;

- встановити факт прийняття ОСОБА_1
спадщини померлого ОСОБА_5 і визнати за
ОСОБА_1 право власності на ? частку
земельної ділянки площею 5 га,
розташованої на території Шабівської
сільської ради
Білгород-Дністровського району
Одеської області.

Ухвалою Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 08.08.2014 року відкрито провадження по
справі № 495/5692/14-ц за позовом ОСОБА_1 до
Шабівської СР за участю третіх осіб
Б-Дністровської РДА та ОСОБА_2 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю, прийняття спадщини та визнання
права власності.

Відповідно до наданої суду приватним
нотаріусом копії спадкової справи
№12/2014 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_5, спадкоємцями першої черги є
ОСОБА_2 (син померлого) та ОСОБА_4 (донька
померлого).

Ухвалою Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
від 11.09.2014 року змінено процесуальний
статус ОСОБА_2 з третьої особи на
відповідача та залучено до участі у
справі № 495/5692/14-ц в якості
співвідповідача ОСОБА_4

Позивач - ОСОБА_1, в судових засіданнях
заявлені позовні вимоги підтримала в
повному обсязі та просила їх
задовольнити.

Відповідач - ОСОБА_2, та його
представники в судових засіданнях
проти заявлених ОСОБА_1 позовних вимог
заперечували та просили у їх
задоволенні відмовити в повному
обсязі.

Відповідач - ОСОБА_4, в судове засідання
не з'явилася, але подала до суду заяву,
згідно з якою проти позову ОСОБА_1
заперечує, просить в його задоволенні
відмовити та справу розглянути за її
відсутності.

Третя особа - Б-Дністровська РДА, в
судове засідання не з'явилася, але
подала до суду заяву, згідно якої
просить розглянути справу за
відсутності представника
Білгород-Дністровської РДА за наявними
в матеріалах справи документами та
винести правильне, законне,
обґрунтоване та вмотивоване рішення.

Відповідач - Шабівської СР, відзив або
заперечення на позов ОСОБА_1 до суду не
надала та в судові засідання не
з'явилася без поважних причин, про
причини неявки суд не повідомила,
будь-яких клопотань не заявляла, хоча
була належним чином повідомлена про
час та місце судового розгляду.

Розглянувши позовну заяву ОСОБА_1,
вивчивши матеріали справи, дослідивши
надані докази, заслухавши в судових
засіданнях пояснення учасників
судового процесу, суд дійшов до
наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено в судовому засіданні,
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5, про що
свідчить свідоцтво про смерть серії
НОМЕР_3 видане 08.03.2014 року.

28.07.2014 року син померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_5 - ОСОБА_2, звернувся до
приватного нотаріуса Б-Дністровського
РНО з заявою про прийняття спадщини, що
залишилася після смерті батька.

28.07.2014 року донька померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 - ОСОБА_4, звернулася
до приватного нотаріуса
Б-Дністровського РНО з заявою про
прийняття спадщини, що залишилася
після смерті батька.

01.08.2014 року ОСОБА_1 звернулася до
приватного нотаріуса Б-Дністровського
РНО з заявою про прийняття спадщини, що
залишилася після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_5, з яким, за її твердженням, вона
проживала однією сім'єю з 2009 року.

Так, з позовної заяви ОСОБА_1 та наданих
нею усних пояснень в судових
засіданнях вбачається наступне.

За твердженням ОСОБА_1, з 01.11.2008 року по
ІНФОРМАЦІЯ_1 вона проживала однією
сім'єю з ОСОБА_5 по АДРЕСА_1, вели спільне
господарство, коли він хворів, вона
постійно доглядала його. За період
спільного життя вони за свої кошти
провели ремонт у житловому будинку, а
саме замінили вікна, відремонтували
житлові кімнати та інші приміщення
будинку, провели багацько іншої роботи
по благоустрою житлового будинку,
споруд, присадибної ділянки. Земельна
ділянка, що була надана ОСОБА_5 для
ведення сільськогосподарського
виробництва також оброблялася спільно
з ОСОБА_1, яка крім іншого, збирала
врожай, перероблювала вирощену
продукцію.

Дані обставини і стали підставою для
звернення ОСОБА_1 до суду з відповідним
позовом про встановлення факту
проживання однією сім'єю, прийняття
спадщини та визнання права власності.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного
кодексу України, кожна особа має право
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства. Кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.

Згідно із ч.1 ст.3 Цивільного
процесуального кодексу України, кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Так, ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до Шабівської СР, ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 за участю третьої особи
Б-Дністровської РДА про встановлення
факту проживання однією сім'єю,
прийняття спадщини та визнання права
власності.

Між тим, суд вважає такі вимоги ОСОБА_1
неправомірними, необґрунтованими та
безпідставними з наступних підстав.

Відповідно до пункту 2 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7 від
30.05.2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування», справи про
спадкування розглядаються судами за
правилами позовного провадження, якщо
особа звертається до суду з вимогою про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення, які можуть вплинути на
спадкові права й обов'язки інших осіб.

Статтею 1216 Цивільного кодексу України
встановлено, що спадкуванням є перехід
прав та обов'язків (спадщини) від
фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом
або за законом (ст.1217 ЦК України).

Згідно із ст.1258 Цивільного кодексу
України, спадкоємці за законом
одержують право на спадкування
почергово. Кожна наступна черга
спадкоємців за законом одержує право
на спадкування у випадку відсутності
спадкоємців попередньої черги,
усунення їх від права на спадкування,
неприйняття ними спадщини або відмови
від її прийняття.

Відповідно до ст.1264 Цивільного кодексу
України, у четверту чергу право на
спадкування за законом мають особи, які
проживали зі спадкоємцем однією сім'єю
не менш як п'ять років до часу відкриття
спадщини. Спадкоємцем четвертої черги
за законом являється позивачка.

Пунктом 21 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про
судову практику у справах про
спадкування» встановлено, що при
вирішенні спору про право на спадщину
осіб, які проживали зі спадкодавцем
однією сім'єю не менш як п'ять років до
часу відкриття спадщини (четверта
черга спадкоємців за законом), судам
необхідно враховувати правила частини
другої статті 3 Сімейного кодексу
України про те, що сім'ю складають
особи, які спільно проживають,
пов'язані спільним побутом, мають
взаємні права та обов'язки. Зазначений
п'ятирічний строк повинен виповнитися
на момент відкриття спадщини і його
необхідно обчислювати з урахуванням
часу спільного проживання зі
спадкодавцем однією сім'єю до набрання
чинності цим Кодексом. До спадкоємців
четвертої черги належать не лише жінка
(чоловік), які проживали однією сім'єю
зі спадкодавцем без шлюбу, таке право
можуть мати також інші особи, якщо вони
спільно проживали зі спадкодавцем,
були пов'язані спільним побутом, мали
взаємні права та обов'язки, зокрема,
вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші
особи, які взяли до себе дитину як члена
сім'ї, тощо.

Спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї. Незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини (ч.ч. 1, 3, 5 ст.1268
ЦК України).

В свою чергу, позивачем - ОСОБА_1, не
представлено до суду жодного доказу,
який би свідчив, що вона проживала з
ОСОБА_5 однією сім'єю, вела спільне
господарство, коли він хворів, вона
постійно доглядала його, обробляла
земельну ділянку, збирала врожай,
перероблювала вирощену продукцію.

Крім того, позивачем - ОСОБА_1, не надано
до суду будь-якого доказу, який б
свідчив, що за період спільного життя
ОСОБА_5 та ОСОБА_1 за свої кошти провели
ремонт у житловому будинку, а саме
замінили вікна, відремонтували житлові
кімнати та інші приміщення будинку,
провели багацько іншої роботи по
благоустрою житлового будинку, споруд,
присадибної ділянки.

Згідно із ст.1 Цивільного
процесуального кодексу України,
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод та інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 10, 11 Цивільного
процесуального кодексу України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін, при цьому
суд розглядає цивільні справи не
інакше як в межах заявлених позовних
вимог і на підставі наданих сторонами
доказів. Кожна сторона повинна довести
ті обставин, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 6
цього Кодексу, тобто тягар доказування
лежить на сторонах цивільно-правового
спору.

Доказами є будь які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування
(ст.ст. 57-58 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 статті 60
Цивільного процесуального кодексу
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 ЦПК України.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ст.212 Цивільного
процесуального кодексу України, суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному та об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Рішення суду повинно
бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні (ст.213
ЦПК України).

Необхідно зазначити, що судом в ході
розгляду справи позивачу - ОСОБА_1,
роз'яснювався обов'язок доказування, у
відповідно до ст.ст. 10, 60 Цивільного
процесуального кодексу України, що
підтверджується записом фіксування
судового засідання технічним засобом
та розпискою про ознайомлення з
правами та обов'язками, але не зважаючи
на це нею, в ході розгляду справи не
надано жодних доказів, які б
підтверджували ті обставини, на які
посилається позивач.

Враховуючи вищевикладені обставини та
норми чинного законодавства,
розглянувши справу в межах заявлених
вимог та наданих сторонами доказів, які
оцінені судом в їх сукупності, суд
дійшов до висновку про відмову в
задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до
Шабівської СР, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 за
участю третьої особи Б-Дністровської
РДА про встановлення факту проживання
однією сім'єю, прийняття спадщини та
визнання права власності.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 328, 1216, 1217, 1258, 1264, 1268
Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 10,
11, 57, 58, 60, 157, 169, 197, 208, 209, 212-215, 218
Цивільного процесуального кодексу
України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до
Шабівської сільської ради, ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору Білгород-Дністровської районної
державної адміністрації Одеської
області про встановлення факту
проживання однією сім'єю, прийняття
спадщини та визнання права власності -
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, а
також особи, які не брали участі у
справі, якщо суд вирішив питання про їх
права та обов'язки, мають право
оскаржити в апеляційному порядку
рішення суду першої інстанції повністю
або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Одеської області через
Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.В. Мишко