Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Подрєзова Г. О.
,

при секретарі - Александрова
А. С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Білій Церкві позовну
заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки;

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
Білоцерківського міськрайонного суду
з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, мотивуючи тим, що 19.07.2011року
між позивачем та відповідачами був
укладений договір позики, згідно з
умовами якого позивач надав
відповідачам безвідсоткову позику в
сумі 98560грн., що еквівалентно 12320
доларів США на умовах повернення до
19.08.2011р. Факт отримання грошових коштів
підтверджується договором іпотеки,
згідно з яким в якості забезпечення
виконання за договором позики,
відповідачі передали в іпотеку
позивачу нерухоме майно, а саме :
житловий будинок по АДРЕСА_1 та дві
земельні ділянки за вказаною адресою,
одна площею 0,1368га цільового
призначення для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
кадастровий номер №: 04: 010:0038 друга
земельна ділянка площею 0,2500га,
цільового призначення - для ведення
особистого селянського господарства,
кадастровий номер № :04:010:0039.
Оскільки відповідачами свого
обов»язку по поверненню коштів не
виконано, у строк, визначений договором
позики, грошові кошти позивачу не
повернуті, а на вимоги позивача
відповідачі не реагують, тому в рахунок
повернення боргу, позивач просив суд
звернути стягнення на нерухоме майно,
що передане в іпотеку, в рахунок
погашення 158460,33грн., які складаються з
суми позики та нарахований 3-х
відсотків річних за період з 20.08.2011р. по
03.07.2014р. в сумі 1062,22 доларів США, всього -
13382,22 долари США, що за курсом НБУ станом
на 03.07.2014р. становлять 158460,33 грн. та
судові витрати.

В судовому засіданні
представник позивача позовні вимоги
підтримав в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_3 в судовому
засіданні позов визнала частково лише
в розмірі суми позики, в частині
стягнення 3-х відсотків річних просила
в позові відмовити, послалася на те, що
особисто передавала майно в іпотеку, а
грошові кошти використав її рідний
брат ОСОБА_2, який виїхав на навчання за
кордон.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з»явився, хоч про час і місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином.

Заслухавши пояснення сторін,
розглянувши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення частково.

В судовому засіданні було
встановлено, що 19.07.2011року між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, ОСОБА_3 був укладений договір
позики на суму 98560грн., що є
еквівалентом 12320 доларів США станом на
день укладення договору позики. Про це
свідчить письмовий договір позики,
який посвідчений державним нотаріусом
Другої Білоцерківської міської
державної нотаріальної контори та
зареєстрований у реєстрі № 2-2973.

Також, 19.07.2011р. між сторонами
був укладений договір іпотеки , згідно
з п.1 якого - боржники ОСОБА_2 та ОСОБА_3
позичили у кредитора 98560грн., що
еквівалентно 12320доларів США, згідно з
п.2 - цим договором забезпечується
виконання позичальниками своїх
зобов»язань за договором позики.
Предметом іпотеки є нерухоме майно :
житловий будинок по АДРЕСА_1 та дві
земельні ділянки за вказаною адресою,
одна площею 0,1368га цільового
призначення для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
кадастровий номер №: 04: 010:0038 друга
земельна ділянка площею 0,2500га,
цільового призначення - для ведення
особистого селянського господарства,
кадастровий номер № :04:010:0039.

Відповідно п.3 договору
іпотеки - заставна вартість предмета
іпотеки визначається сторонами в сумі
144000грн. Вартість житлового будинку
складає - 50256грн., вартість земельних
ділянок за висновком експерта -
98692,20грн.

Відповідно до п.11 договору
іпотеки - у випадку невиконання
боржниками в строк до 19.08.2011року
зобов»язання, сторони домовилися про
те, що звернення стягнення та
реалізація заставленого майна в разі
звернення стягнення на нього може бути
здійснено шляхом, передбаченим Законом
України «Про іпотеку», або іншим шляхом
визначеним сторонами.

Відповідно до п.17 договору іпотеки -
іпотеко держатель набуває права
звернути стягнення на предмет іпотеки
незалежно від настання строку
виконання основного зобов»язання у
наступних випадках- якщо у момент
настання строку виконання зобов»язань
за основним договором вони не будуть
виконані, а саме при повному або
частковому неповерненні у
встановлений основним договором строк
суми позики або при несплаті або
частковій несплаті у встановлений
строк сум процентів.

Як пояснили сторони по справі,
проценти за користування грошовими
коштами договором позики не
передбачені.

Крім цього, сторони послалися
на те, що нарахована кількість днів
прострочення виконання грошового
зобов»язання - 1047 днів в даному випадку
є безпідставною, оскільки невиконання
зобов»язання відбулося вже через один
місяць після отримання грошей
позичальниками і кредитор мав право
звернутися до суду з позовом про
стягнення суми позики.

А тому, з врахуванням зазначених
обставин, суд приходить до висновку, що
нарахована сума 3-х відсотків річних за
1047 днів прострочення виконання
грошового зобов»язання до
задоволення не підлягає.

Відповідно до пояснень сторін,
узгоджена сторонами сума боргу
становить 12320доларів США, що
еквівалентна за курсом НБУ на час
розгляду справи в суді - 145881,12грн.

Відповідно до ч.1 ст.575 ЦК
України - іпотекою є застава
нерухомого майна, що залишається у
володінні заставодавця або третьої
особи.

Згідно з ст. ст.575, 589 ЦК України
- у разі невиконання зобов»язання,
забезпеченого застовою,
застоводержатель набуває право
звернення стягнення на предмет
застави. За рахунок предмета застави
заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов»язання, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв»язку із пред»явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.

Аналогічна норма ст.1 Закону України
«Про іпотеку» передбачає, що в силу
іпотеки іпотеко держатель має право в
разі невиконання боржником
забезпеченого іпотекою зобов»язання
одержати задоволення своїх вимог за
рахунок предмета іпотеки.

Відповідно до ч.1 ст.35 Закону
України «Про іпотеку» у разі порушення
зобов»язання та/або умов іпотечного
договору іпотеко держатель надсилає
іпотекодавцю та боржнику, якщо він є
відмінним від іпотекодавця, письмову
вимогу про усунення порушення. В цьому
документі зазначається стислий зміст
порушених зобов»язань, вимога про
виконання порушеного зобов»язання у не
менш ніж тридцяти денний строк та
попередження про звернення стягнення
на предмет іпотеки у разі невиконання
цієї вимоги. Якщо протягом
встановленого строку вимога іпотеко
держателя залишається без задоволення,
іпотеко держатель вправі розпочати
звернення стягнення на предмет іпотеки
відповідно до цього Закону.

Також, судом враховується і
норма ст.39 Закону України «Про іпотеку»
-у разі задоволення судом позову про
звернення стягнення на предмет іпотеки
у рішенні суду зазначається спосіб
реалізації предмета іпотеки шляхом
проведення прилюдних торгів або
застосування процедури продажу,
встановленої статтею 38 цього Закону.

Стеттею 38 вказаного Закону
передбачено - здійснення
купівлі-продажу предмету іпотеки
іпотекодержателем від свого імені, на
підставі іпотечного договору, який
містить застереження про задоволення
вимог іпотекодержателя, що
передбачає право іпотекодержателя на
продаж предмета іпотеки, без
необхідності отримання для цього
будь-якого окремого уповноваження
іпотекодавця. Ціна продажу предмета
іпотеки встановлюється за згодою між
іпотекодавцем і іпотекодержателем
або на підставі оцінки майна суб'єктом
оціночної діяльності, на рівні, не
нижчому за звичайні ціни на цей вид
майна.

Відповідно до ч.1 ст.590 цього
Кодексу, звернення стягнення на
предмет застави здійснюється за
рішенням суду, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Враховуючи вищезазначене,
суд приходить до висновку, що в даному
випадку, суду були надані належні
докази на обґрунтування позовних
вимог, в тому числі направлення
досудової вимоги іпотекодавцям , яка
містить всі необхідні в даному випадку
застереження, а тому позов підлягає до
задоволення і яка отримана
відповідачами 23.05.2014року, що не
заперечувала відповідачка у судовому
засіданні.

Також до задоволення підлягає сума
сплаченого позивачем судового збору
1584,60грн., що підтверджено квитанцією
від 05.08.2014р.

Керуючись ст.ст.15,60,88,212-215,218,223 ЦПК
України, ст.ст. 575, 589, 590 ЦК України, ст.
1,35,38,39 Закону України «Про іпотеку»,
суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

В рахунок погашення боргу
ОСОБА_2, ОСОБА_3 перед ОСОБА_1 за
договором позики від 19.07.2011р. в розмірі
145881,12грн., що еквівалентно 12320доларів
США, звернути стягнення на предмет
іпотеки у вигляді житлового будинку по
АДРЕСА_1 загальною площею 66,5 кв.м.,
житловою площею 50,1 кв.м. , який належить
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі свідоцтв
про право на спадщину за законом,
виданих Білоцерківською районною
державною нотаріальною конторою 02.09.
2006р., зареєстрованих у реєстрі № 1-1578,
1-1584 та двох земельних ділянок, а саме
земельну ділянку, площею 0,2500 га,
кадастровий номер :04:010:0038, яка
розташована АДРЕСА_1 , цільового
призначення - для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд та
земельну ділянку, площею 0,1368 га,
кадастровий номер :04:010:0039, яка
розташована АДРЕСА_1 , цільового
призначення для ведення особистого
селянського господарства, які
належать на праві власності ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 на підставі державних актів на
право власності на земельну ділянку ЯК
№ 894620, як № 894621 , виданих Управлінням
Держкомзему у Білоцерківському районі
13.07.2010р. зареєстрованих у книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі № 63, №
64.

Надати право ОСОБА_1 на
вчинення продажу нерухомого майна,
зазначеного у договорі іпотеки від
19.07.2011р. з укладенням від імені
відповідачів договору купівлі -
продажу будь-яким способом з іншою
особою - покупцем за ціною визначеною
суб»єктом оціночної діяльності на
момент укладення договору купівлі -
продажу з правом отримання витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно та з Державного
земельного кадастру та з наданням прав
здійснювати будь-які платежі за
продавця, отримувати будь-які
документи, довідки, необхідні для
продажу, а також виконувати всі дії,
пов»язані з укладенням договору
купівлі - продажу предмета іпотеки з
особою покупцем.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 судові витрати - 1584,60 грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути
оскаржене до Апеляційного суду
Київської області через
Білоцерківський міськрайонний суд,
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Суддя Г. О. Подрєзова