НОВОМОСКОВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 183/4861/14
№ 2/183/3269/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року
м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді Парфьонова Д.О., за
участю: секретаря судового засідання
Пошивайло І.О., позивача-1 ОСОБА_1,
представника позивача-1 ОСОБА_2,
відповідача-1 ОСОБА_3, представника
відповідача-1 ОСОБА_4, представника
третьої особи ОСОБА_5, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
судових засідань Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області цивільний позов ОСОБА_1, ОСОБА_6
до ОСОБА_3, Новомосковської міської
ради Дніпропетровської області, третя
особа - Управління Держземагенства у
Новомосковському районі
Дніпропетровської області про
скасування рішень Новомосковської
міської ради та визнання державного
акту про право власності на землю не
дійсним,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідачів, в якому, з урахуванням
уточнених позовних вимог, просив
визнати незаконними та скасувати п. 19 ч.
ІІ рішення Новомосковської міської
ради № 717 від 24 квітня 2009 року, щодо
надання дозволу на складання проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність ОСОБА_3 під жилий
будинок за адресою: АДРЕСА_1 з
розширенням її частини за рахунок
суміжного землекористувача по АДРЕСА_3;
визнати незаконним та скасувати п.1. ч. 1
рішення Новомосковської міської ради
№ 921 від 21 травня 2010 року щодо
затвердження технічної документації
із землеустрою та передачі у приватну
власність земельної ділянки
відповідачу ОСОБА_3 зa адресою: АДРЕСА_1
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд площею 0,0593 га;
визнати недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку за
адресою: АДРЕСА_1, призначену для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд площею 0,0593 га.
виданий на ім'я ОСОБА_3.

Позов обґрунтовано тим, що приблизно у
березні 2013 року позивачі дізналися про
факт приватизації відповідачем
земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1
із захопленням частини земельної
ділянки, що належить позивачам та що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2. За
даним фактом позивачі звернулися до
комісії з розгляду земельних спорів
виконавчого комітету Новомосковської
міської ради Дніпропетровської
області. 04 квітня 2013 року комісія
винесла рішення у якому зазначено, що 24
квітня 2009 року сесія Новомосковської
міської ради винесла рішення №717 за
яким ОСОБА_3 було надано дозвіл на
складання проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність під жилий будинок по АДРЕСА_1
з розширенням її частини за рахунок
суміжного землекористувача по АДРЕСА_3.
Згодом, рішенням сесії Новомосковської
міської ради від 21 травня 2010 року № 921
відповідачу ОСОБА_3 надано у приватну
власність земельну ділянку за адресою:
АДРЕСА_1 площею 0,0593 га. Вказаним
рішенням комісії з розгляду земельних
спорів було також встановлено, що
рішення сесії Новомосковської міської
ради від 24 квітня 2009 року № 717 та
рішення від 21 лютого 2010 року № 921 не
відповідають нормам закону, а саме: у
рішенні від 24 квітня 2009 року № 717
вказано, що гр. ОСОБА_3 надано дозвіл на
складання проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки у
власність під жилий будинок за адресою:
АДРЕСА_1 з розширенням її частини за
рахунок суміжного землекористувача по
АДРЕСА_2, з посиланням на ст.ст. 123, 151
Земельного Кодексу України. Рішенням
від 21 лютого 2010 року № 921 відповідачу
ОСОБА_3 було затверджено технічну
документацію із землеустрою та
передано у приватну власність,
земельну ділянку по АДРЕСА_1, з
посиланням зокрема на ст. 198 ЗК України
згідно якої Кадастрові зйомки - де
комплекс робіт, виконуваних для
визначення та відновлення меж
земельних ділянок. Слід зазначити, що
при виготовленні відповідачем ОСОБА_3
технічної документації на земельну
ділянку позивачі, як суміжні
землекористувачі відмовилися від
підписання акту погодження меж про що
зазначено у цьому акті та відмова від
підпису завірена депутатом міської
ради. Таким чином, при виготовленні
технічної документації із землеустрою
відповідачем не було погоджено межі
своєї земельної ділянки із суміжними
землекористувачами, оскільки останні
були не згодні із вилученням частини
земельної ділянки без будь-яких на те
підстав. Внаслідок того, що межі
суміжних ділянок не були погоджені,
відповідачами порушено порядок
складання технічної документації із
землеустрою а отже порушено норми
ст.ст. 184, 198 Земельного Кодексу України.

В судовому засіданні позивач-1 та її
представник просили позов
задовольнити, посилаючись на викладені
в заяві обставини.

Відповідач-1 та його представник в
судовому засіданні заперечували проти
задоволення позову, вказуючи не та, що
обставини на які посилаються позивачі
є надуманими та необґрунтованими,
досліджувались Новомосковською
міжрайонною прокуратурою і окружним
Адміністративним судом. Підстав для
відмови в приватизації земельної
ділянки по АДРЕСА_1 не виявлено. Вказує,
що позивачі не є суміжними
користувачами земельних ділянок,
здійснили самозахоплення земельної
ділянки, яка є суміжною до відповідача.

Представник відповідача-2 в судове
засідання не з`явився, підстави неявки
не повідомив, про дату час та місце
судового розгляду справи повідомлений
належним чином, заяву про розгляд
справи за його відсутності не надавав.

Представник третьої особи не
заперечувала проти задоволення позову.
Вказала на те, що державний акт про
право власності на землю видано з
урахуванням постанови
Дніпропетровського окружного
адміністративного суду.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
пояснення сторін та їх представників,
суд доходить наступного.

Судом встановлено, що у відповідності
до свідоцтв про право власності на
спадщину після смерті ОСОБА_7,
позивачам на праві спільної часткової
власності належить житловий будинок з
господарськими побудовами та
спорудами, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2 розташований на земельній
ділянці площею 830 кв.м. держфонду, який
належав померлій ОСОБА_7 на підставі
Договору про надання у безстрокове
використання земельної ділянки
/а.с.11-12,14-15/.

У відповідності до п. 19 ч. ІІ рішення
Новомосковської міської ради № 717 від 24
квітня 2009 року "Про надання дозволу на
складання технічної документації із
землеустрою та матеріалів погодження
вибору земельних ділянок" надано
дозвіл на складання проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки у власність ОСОБА_3 під жилий
будинок за адресою: АДРЕСА_1 з
розширенням її частини за рахунок
суміжного землекористувача по АДРЕСА_3.

Згідно акту встановлення і узгодження
меж земельної ділянки та передачі на
зберігання межових знаків від 18 січня
2010 року, погодженого Секретарем
міської ради, Начальником відділу
Держкомзему у м. Новомосковську,
Інженером землевпорядником,
землекористувачем, суміжними
землевласниками та землекористувачами
по АДРЕСА_5, АДРЕСА_6 засвідчено факт
встановлення та узгодження зовнішніх
меж земельної ділянки, що передається у
власність ОСОБА_3, місце розташування
земельної ділянки: АДРЕСА_4. Загальна
площа - 0,0593 га. В акті мається приписка,
що землекористувач за адресою: АДРЕСА_2
- ОСОБА_1 від підпису відмовилась.

У відповідності до п.1.ч. І рішення
Новомосковської міської ради № 921 від 21
травня 2010 року "Про оформлення
земельних ділянок у приватну
власність", затверджено технічну
документацію із землеустрою та
передано у приватну власність земельну
ділянку ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд площею 0,0593 га.

Згідно Постанови Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 01
листопада 2011 року у справі № 2а/0470/11505/11
зобов`язано Управління
Держземагенства у Новомосковському
районі Дніпропетровської області
видати позивачу акт на право приватної
власності на земельну ділянку,
розташовану за адресою:
Дніпропетровська область, АДРЕСА_1.

10 лютого 2012 року відповідачу видано
державний акт серія ЯЛ № 061800 на право
власності на земельну ділянку за
адресою: АДРЕСА_1, призначену для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд площею 0,0593 га.

Рішенням засідання комісії з розгляду
земельних спорів від 04 квітня 2013 року
встановлено, що згідно технічного
паспорту гр. ОСОБА_1 / ОСОБА_6 на садибний
(індивідуальний) житловий будинок за
адресою: АДРЕСА_2, площа складала 600 кв.м.
Рішенням виконавчого комітету
Новомосковської міської ради народних
депутатів від 26 березня 1997 року № 271
змінено обриси земельної ділянки за
адресою: АДРЕСА_2 та закріплено їх по
фактичному обміру громадян, площа
земельної ділянки становить 830 кв.м.
Рішенням сесії Новомосковської
міської ради від 24 квітня 2009 року №717
ОСОБА_3 надано дозвіл на складання
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки у власність під
жилий будинок по АДРЕСА_1 з розширенням
її частини за рахунок суміжного
землекористувача по АДРЕСА_3. Рішенням
сесії Новомосковської міської ради від
21 травня 2010 року № 921 відповідачу
ОСОБА_3 надано у приватну власність
земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1
площею 0,0593 га.

Розглядаючи позовні вимоги, суд
враховує наступне.

Стаття 123 Земельного кодексу України в
редакції від 03 лютого 2009 року, що діяла
станом на дату прийняття рішення № 717,
передбачає порядок надання земельних
ділянок державної або комунальної
власності у користування. Так, надання
земельних ділянок державної або
комунальної власності у користування
здійснюється на підставі рішень
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування. Особа,
зацікавлена в одержанні у
користування земельної ділянки із
земель державної або комунальної
власності за проектом її відведення,
звертається з клопотанням про вибір
місця розташування земельної ділянки
до відповідної сільської, селищної,
міської, районної, обласної ради,
Кабінету Міністрів України, Ради
міністрів Автономної Республіки
Крим, місцевої державної
адміністрації. Вибір місця
розташування земельної ділянки та
надання дозволу і вимог на розроблення
проекту її відведення здійснюються у
порядку, встановленому статтею 151 цього
Кодексу.

Ч.1, 6 ст.118 ЗК України в редакції від 03
лютого 2009 року передбачали, що
громадянин, зацікавлений у
приватизації земельної ділянки, яка
перебуває у його користуванні, подає
заяву до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської
міської державної адміністрації або
сільської, селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки.
Громадяни, зацікавлені в одержанні
безоплатно у власність земельної
ділянки із земель державної або
комунальної власності для ведення
фермерського господарства, ведення
особистого селянського господарства,
ведення садівництва, будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), індивідуального
дачного будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
заяву про вибір місця розташування
земельної ділянки до відповідної
районної, Київської чи
Севастопольської міської державної
адміністрації або сільської, селищної,
міської ради за місцезнаходженням
земельної ділянки. До заяви додаються
матеріали, передбачені частиною п'ятою
статті 151 цього Кодексу, а також
висновки конкурсної комісії (у разі
відведення земельної ділянки для
ведення фермерського господарства).

Статтею 151 ЗК України в редакції від 03
лютого 2009 року визначався, порядок
погодження питань, пов'язаних з
вилученням (викупом) та вибором
земельних ділянок.

Ч.ч.2, 3 ст. 116 ЗК України в редакції від 30
квітня 2010 року, станом на момент
прийняття рішення № 921, визначалося, що
набуття права власності громадянами та
юридичними особами на земельні
ділянки, на яких розташовані об'єкти,
які підлягають приватизації,
відбувається в порядку, визначеному
частиною першою статті 128 цього
Кодексу. Безоплатна передача земельних
ділянок у власність громадян
провадиться у разі одержання
земельних ділянок із земель
державної і комунальної власності в
межах норм безоплатної приватизації,
визначених цим Кодексом.

Ч.ч.1, 2, 6, 7 - 9 ст.118 ЗК України в редакції
від 30 квітня 2010 року визначалося, що
громадянин, зацікавлений у
приватизації земельної ділянки, яка
перебуває у його користуванні, подає
заяву до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської
міської державної адміністрації або
сільської, селищної, міської ради
за місцезнаходженням земельної
ділянки. Рішення органів виконавчої
влади та органів місцевого
самоврядування щодо приватизації
земельних ділянок приймається у
місячний строк на підставі технічних
матеріалів та документів, що
підтверджують розмір земельної
ділянки. Громадяни, зацікавлені в
одержанні безоплатно у власність
земельної ділянки із земель державної
або комунальної власності для
ведення фермерського господарства,
ведення особистого селянського
господарства, ведення садівництва,
будівництва і обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд (присадибної ділянки),
індивідуального дачного
будівництва, будівництва
індивідуальних гаражів у межах норм
безоплатної приватизації, подають
клопотання до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки.
У клопотанні зазначаються цільове
призначення земельної ділянки та її
орієнтовні розміри. До клопотання
додаються графічні матеріали, на яких
зазначено бажане місце розташування
земельної ділянки, погодження
землекористувача (у разі вилучення
земельної ділянки, що перебуває у
користуванні інших осіб) та висновки
конкурсної комісії (у разі надання
земельної ділянки для ведення
фермерського господарства). Районна,
Київська чи Севастопольська міська
державна адміністрація або сільська,
селищна, міська рада розглядає
клопотання у місячний строк і дає
дозвіл на розроблення проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки або надає мотивовану відмову у
його наданні. Підставою відмови у
наданні такого дозволу може бути лише
невідповідність місця розташування
об'єкта вимогам законів, прийнятих
відповідно до них нормативно-правових
актів, генеральних планів населених
пунктів та іншої містобудівної
документації, схем землеустрою і
техніко-економічних обґрунтувань
використання та охорони земель
адміністративно-територіальних
утворень, проектів землеустрою щодо
впорядкування територій населених
пунктів, затверджених у встановленому
законом порядку. Розроблений проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки подається Комісії з розгляду
питань, пов'язаних з погодженням
документації із землеустрою (далі -
Комісія). Районна, Київська чи
Севастопольська міська державна
адміністрація або сільська, селищна,
міська рада у двотижневий строк з дня
отримання погодженого проекту
землеустрою щодо відведення
земельної ділянки (а в разі
необхідності здійснення обов'язкової
державної експертизи землевпорядної
документації згідно із законом -
після отримання позитивного висновку
такої експертизи приймає рішення про
затвердження проекту землеустрою
щодо відведення земельної ділянки та
надання її у власність.

За змістом ч.1 ст.10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Згідно ч.2 ст.10 ЦПК
України сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Відповідно до ст. 60
ЦПК України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Відповідно до вимог ст.33 Закону України
«Про місцеве самоврядування в Україні»
до повноважень сільських, селищних,
міських рад у сфері регулювання
земельних відносин та охорони
навколишнього природного середовища
належать, зокрема делеговані
повноваження з питань вирішення
земельних спорів у порядку,
встановленому законом.

За змістом ст. 12 Земельного кодексу
України, до повноважень сільських,
селищних, міських рад у галузі
земельних відносин на території сіл,
селищ, міст належить, зокрема:
розпорядження землями територіальних
громад; передача земельних ділянок
комунальної власності у власність
громадян та юридичних осіб відповідно
до цього Кодексу; надання земельних
ділянок у користування із земель
комунальної власності відповідно до
цього Кодексу; підготовка висновків
щодо вилучення (викупу) та надання
земельних ділянок відповідно до цього
Кодексу; та вирішення інших питань у
галузі земельних відносин відповідно
до закону.

Згідно з ч.1 ст.152 ЗК України держава
забезпечує громадянам та юридичним
особам рівні умови захисту прав
власності на землю. Власник земельної
ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень
його прав на землю, навіть, якщо ці
порушення не пов'язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Частиною 3 ст. 158 ЗК України визначено,
що органи місцевого самоврядування
вирішують земельні спори у межах
населених пунктів щодо меж земельних
ділянок, що перебувають у власності і
користуванні громадян, та додержання
громадянами правил добросусідства, а
також спори щодо розмежування меж
районів у містах.

За змістом ст. 198 ЗК України погодження
меж земельної ділянки із суміжними
власниками та землекористувачами
необхідне при кадастровій зйомці, як
комплексу робіт, виконуваних для
визначення та відновлення меж
земельних ділянок.

У відповідності до ч.10 ст.123 ЗК України,
підставою відмови у затвердженні
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки може бути лише його
невідповідність вимогам законів та
прийнятих відповідно до них
нормативно-правових актів.

Як вбачається з протоколу № 15
Депутатської комісії з проблем
містобудування, землекористування та
реформування житлово-комунального
господарства Новомосковської міської
ради, задоволено заяву ОСОБА_3, у зв`язку
з тим, що земля у його межах є державним
фондом та надано йому додатково
земельну ділянку для забудови. ОСОБА_1
зобов`язано надати можливість
встановити межі згідно прийнятого
рішення. Крім того, згідно відповіді
Новомосковського міжрайонного
прокурора № 98с від 21 квітня 2011 року при
вирішенні питання надання земельної
ділянки у користування комісією з
розгляду питань, пов`язаних з
погодженням документації та
Новомосковською міською радою не
встановлено підстав для відмови у
затвердженні проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки.

Згідно ст.11 ЦПК України, суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі. Особа, яка
бере участь у справі, розпоряджається
своїми правами щодо предмета спору на
власний розсуд. Таке право мають також
особи (за винятком тих осіб, які не
мають цивільної процесуальної
дієздатності), в інтересах яких
заявлено вимоги.

Суд враховує, що підставою для
звернення до суду з позовом є
непогодження технічної документації
відповідача із суміжним
землекористувачем та помилки, допущені
в мотивувальній частині рішення
відповідача-2 № 717 від 24 квітня 2009 року.
Враховуючи наявність протоколу № 15
Депутатської комісії з проблем
містобудування, землекористування та
реформування житлово-комунального
господарства Новомосковської міської
ради, наявності у відповідача-2
відповіді прокуратури щодо
правомірності дій земельної комісії,
постанови Дніпропетровського
окружного адміністративного суду від 01
листопада 2011 року та наявності у
відповідача-2 повноважень у сфері
регулювання земельних відносин суд
вважає, що з підстав, визначених
позивачем позов задоволенню не
підлягає та в задоволенні позовних
вимог належить відмовити.

Разом з тим, суд вважає за необхідне
зазначити, що способи захисту права на
земельну ділянку визначені
положеннями ст.152 ЦК України. Підстави
припинення права користування та
володіння громадянами земельними
ділянками передбачені главою 22 ЗК
України, внаслідок чого позивачі не
позбавлені права звернутися до суду з
позовом про захист порушеного права,
визначивши належний спосіб захисту
порушеного права з підстав, визначених
Земельним кодексом України, належним
чином обґрунтувавши позовні вимоги з
дотриманням положень ст.10, 60 ЦПК
України.

Керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 207, 209, 212-215
ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1,
ОСОБА_6 до ОСОБА_3, Новомосковської
міської ради Дніпропетровської
області, третя особа - Управління
Держземагенства у Новомосковському
районі Дніпропетровської області про
скасування рішень Новомосковської
міської ради та визнання державного
акту про право власності на землю не
дійсним відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана апеляційному суду
Дніпропетровської області через
Новомосковський міськрайонний суд
Дніпропетровської області протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Повний текст рішення суду складено 10
жовтня 2014 року.

Суддя
Д.О. Парфьонов