Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

704/950/14-ц

03.09.2014 року
м. Тальне

Тальнівський районний суд Черкаської
області в складі:

головуючої - судді
Воронкової І.Г.

при секретарі судового засідання
Джуській Л.О.

представника позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Тальне
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в
користуванні житловим приміщенням,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з
позовом до відповідачів про усунення
перешкод в користуванні житловим
приміщенням, зазначивши в позові, що є
власником домоволодіння, що
знаходиться в АДРЕСА_1. В даному
домоволодінні йому належить 1/2 частина,
інша частина будинку належить ОСОБА_5,
яку він йому подарував. В його частині
будинку разом з ним проживає його
колишня дружина ОСОБА_6, син ОСОБА_3 та
його співмешканка ОСОБА_4, які за
вказаною адресою не зареєстровані і
особисто від нього дозволу на
проживання не отримували. За час
спільного проживання з вказаними
особами у відповідача склались
неприязні відносини, внаслідок чого
виникають конфлікти та сварки.
Відповідачі забороняють йому
користуватись в його будинку газом,
водою, ванною та туалетом. Тобто він
позбавлений можливості користуватись
всіма зручностями, які є в будинку. В
разі якщо він без дозволу користується
будь-чим відразу розпочинається
конфлікт. За таких обставин він
змушений звертатись до суду з даним
позовом.

Просить визнати ОСОБА_3 таким, що
втратив право на користування житловим
будинком АДРЕСА_1 та виселити ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 з будинку АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивач та його
представник позовні вимоги пдтримали,
додали, що відповідачі створюють
нестерпні умови для проживання
позивача в будинку, який йому належить,
створюють перепони для користування
побутовими приладами, навіть одного
разу побили позивача. Позивач не
заперечив той факт, що відповідач
ОСОБА_3 зробив ремонт в будинку, де вони
всі проживають, навіть допомагав йому.
Просили позов задовольнити.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3
позов не визнав повністю та пояснив, що
відповідач є його батьком, у вказаному
будинку проживає з народження, разом з
батьками та циільною дружиною. Батьки
шлюб розірвали давно, але проживають в
одному будинку, бо кожен в ньому має
свою частку - по 27 %, решта будинку - 46 %
належить його братові ОСОБА_3, який
проживає відокремлено від них. За
згодою батьків зробив ремонт в тій
частині будинку, де вони проживають.
Відповідач постійно вчиняє сварки,
погрожує їм, що вижене на двір.
Заперечив проти того, що бив
відповідача, він лише обороняв матір
від нього, щоб батько її не бив. Не
забороняє користуватися відповідачу в
будинку речами, всім вони користуються
спільно. За комунальні послуги не
платить ні батько, ні мати, віс витрати
оплачує він. Просить у позові
відмовити.

В судовому засіданні відповідачка
ОСОБА_4 позов не визнала повністю та
пояснила, що у вказаному будинку
проживає разом із відповідачем ОСОБА_3
як цивільна дружина, а зареєстрована по
АДРЕСА_2. Заперечила проти позову,
зазначила, що в будинку користуються
всіма речами та приміщеннями всі
спільно без будь-яких обмежень.
Зазначила, що оскільки в даному будинку
підтримання порядку залежить від неї
(вона прибирає, миє), вона робить
зауваження позивачу, щоб той не смітив.

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні
показав, що живе по сусідству з
сторонами по справі, добре знає їх,
знаходиться в добрих відносинах з ними.
Приблизно чотири місяці назад бачив
позивача побитого, але не бачив, хто
його бив. Зі слів позивача йому відомо,
що сварка сталася між позивачем та
відповідачами на побутовому рівні.
Також позивач розповідав йому, що він
переписав будинок на відповідача
ОСОБА_3, а той тепер його виганяє з
будинку. Також додав, що йому більше
нічого не відомо про життя сторін в
будинку.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні
показала, що проживала в шлюбі з
позивачем, вже більше 10 років як шлюб
розірваний, але проживають вони разом в
одному будинку, в якому мають кожен по 27
%. Діти - син ОСОБА_3 та його цивільна
дружина ОСОБА_4 також проживають в
даному будинку з нею. В будинку
користуються всім спільно. Сварки
починає сам відповідач, ображає її та
дітей. В будинку все робить син ОСОБА_3 -
відповідач по справі, зробив ремонт,
замінив вікна та двері на нові, платить
за комунальні послуги, його дружина
ОСОБА_4 прибирає в будинку, миє, готує
їсти для всіх.

Суд, вислухавши сторони, свідків,
дослідивши матеріали справи в їх
сукупності, дійшов до висновку, що в
позові слід відмовити повністю,
ввиходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 народився
ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Тальне Черкаської
області (а.с. 5).

Згідно копії технічного паспорта, який
надав позивач, житловий будинок по
АДРЕСА_1 має трьох власників: ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_6 (а.с. 6-8), що також
підтверджується довідкою, виданою
комунальним підприємством "Черкаське
обласне об'єднане бюро технічної
інвентаризації" від 29.07.2014 року № 25, з
якої вбачається, що житловий будинок по
АДРЕСА_1 зареєстрований за: 46% за ОСОБА_5
згідно договору дарування від 12.03.1997
року Тальнівська держнотконтора; 27% за
ОСОБА_6 згідно договору дарування від
01.08.1969 року Тальнівська держнотконтора;
27% за ОСОБА_2 згідно договору дарування
від 01.08.1969 року Тальнівська
держнотконтора (а.с. 23).

Згідно договору дарування частини
будинку від 12.03.1997 року ОСОБА_2
подарував ОСОБА_5 46% житлового будинку з
відповідною частиною надвірних
будівель, що розташований в АДРЕСА_1 на
земельній ділянці розміром 600 кв.м. (а.с.
9).

Згідно довідки виданої виконкомом
Тальнівської міської ради від 21.05.2014
року № 2528 ОСОБА_2 зареєстрований в
АДРЕСА_1 один згідно паспортних даних
(а.с. 12).

Відповідачка ОСОБА_4 зареєстрована по
АДРЕСА_2, що підтверджується копією
паспорта (а.с. 33).

Згідно договору дарування від 01.08.1969
року ОСОБА_9 подарувала ОСОБА_2 та
ОСОБА_6 в рівних частинах належні їй 54%
житлового будинку з надвірними
спорудами, що розташований в АДРЕСА_1
(а.с. 34-36).

25.09.2013 року у ОСОБА_2 виявлені легкі
тілесні ушкодження, що підтверджується
відповідним висновком (а.с. 10-11).

Відповідно до ст. 129 Конституції
України одним із основних засад
судочинства є рівність усіх учасників
судового процесу перед законом і судом
та змагальність сторін та свобода в
наданні ними суду своїх доказів і у
доведенні перед судом їх
переконливості.

Ст. 6 Конвенції про захист прав людини
та основоположних свобод передбачено,
що кожен має право на справедливий і
публічний розгляд його справи
незалежним і безстороннім судом.

Згідно ст. 1 ЦПК України завданням
цивільного судочинства є справедливий,
неупереджений та своєчасний розгляд і
вирішення цивільних справ з метою
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст.ст. 10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до ЦПК
України, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 386 ЦК України держава
забезпечує рівний захист прав усіх
суб'єктів права власності. Власник,
який має підстави передбачати
можливість порушення свого права
власності іншою особою, може
звернутися до суду з вимогою про
заборону вчинення нею дій, які можуть
порушити його право, або з вимогою про
вчинення певних дій для запобігання
такому порушенню. Власник, права якого
порушені, має право на відшкодування
завданої йому майнової та моральної
шкоди.

Як вбачається з позовної заяви, позивач
вказує на те, що він є власником
житлового будинку по АДРЕСА_1, і просить
суд визнати відповідача ОСОБА_3 таким,
що втратив право користування житлом
по АДРЕСА_1, та виселити ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 з вказаного будинку,
посилаючись на ст. 391 ЦК України та ст. 116
Житлового кодексу УРСР.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Житлового
кодексу УРСР Якщо наймач, члени його
сім'ї або інші особи, які проживають
разом з ним, систематично руйнують чи
псують жиле приміщення, або
використовують його не за
призначенням, або систематичним
порушенням правил соціалістичного
співжиття роблять неможливим для інших
проживання з ними в одній квартирі чи в
одному будинку, а заходи запобігання і
громадського впливу виявились
безрезультатними, виселення винних на
вимогу наймодавця або інших
заінтересованих осіб провадиться без
надання іншого жилого приміщення.

Надані сторонами докази та інші
матеріали справи, пояснення
відповідачів та покази свідків
спростовують доводи позивача, через що
суд дійшов висновку, що позов являється
необгрунтованим та в його задоволенні
слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6
Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод, ст.ст. 386, 391 ЦК
України, ст. 116 ЖК УРСР, ст.ст. 3, 10, 11, 57, 60,
212-215, 218 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення перешкод в
користуванні житловим приміщенням
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Черкаської області
через Тальнівський районний суд
протягом 10 днів з дня оголошення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Повний текст рішення виготовлено
08.09.2014 року.

Суддя:
І.Г. Воронкова