Справа № 2-37/11
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" жовтня 2014 р. Дніпровський районний
суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Чех Н.А.

при секретарі - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: приватний
нотаріус ОСОБА_6, приватний нотаріус
ОСОБА_7, приватний нотаріус ОСОБА_8,
Головне управління юстиції в місті
Києві про визнання недійсними
довіреності, договорів
купівлі-продажу, витребування майна з
незаконного чужого володіння,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з вказаною
позовною заявою, посилаючись на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер її чоловік
ОСОБА_9, який мешкав за адресою: АДРЕСА_1.
При оформленні документів на отримання
спадщини за законом її син ОСОБА_10
дізнався, що буцімто його покійний
батько ОСОБА_9 видав довіреність
громадянці ОСОБА_2, а остання 11.11.2008 року
на підставі підробленої довіреності ,
підроблених довідок Ф-3 та інших,
необхідних для укладення договору
купівлі-продажу квартири, документів
уклала договір купівлі-продажу
вказаної квартири громадянину ОСОБА_3.
Легітимність довіреності вона ставить
під сумнів, так як влітку 2008 року у її
чоловіка ОСОБА_11 було викрадено
паспорт. Крім цього, в цей період в
квартирі чоловіка проживала стороння
особа ОСОБА_12, як тимчасовий мешканець.
В цей же період чоловік ОСОБА_11
неодноразово говорив їй про те, що
оформить договір дарування квартири на
сина - ОСОБА_10 Про смерть чоловіка вона
дізналася 13.01.2009 року, після того як
тіло ОСОБА_11 було кремовано ОСОБА_12,
який не є родичем ОСОБА_11 Її (позивача)
син ОСОБА_10 подав позов до суду і на той
час спірна квартира була виставлена
ОСОБА_3 на продаж. У зв'язку з цим судом
було накладено арешт на спірну
квартиру. Згодом стало відомо, що 18.02.2009
року ОСОБА_3 на підставі підроблених
документів уклав договір
купівлі-продажу спірної квартири з
ОСОБА_4 Після того, як її (позивача) син
дізнався про смерть батька, він
звертався до правоохоронних органів,
розпитував сусідів та намагався
встановити істині обставини смерті
батька та обставини шахрайського
заволодіння квартирою. Подавши 05.03.2009
року цивільний позов до суду,
піднімаючи питання забезпечення
позову шляхом накладення арешту на
квартиру, спонукали шахраїв втретє
перепродати квартиру. 30.04.2009 року
ОСОБА_4 на підставі підроблених
документів уклав договір
купівлі-продажу спірної квартири з
ОСОБА_5 Перед вказаним продажем спірної
квартири ОСОБА_5 сусіди донесли
інформацію про незаконне заволодіння
квартирою. По вказаним фактам
незаконного заволодіння спірною
квартирою Прокуратурою Дніпровського
району міста Києва було порушено
кримінальну справу, яка перебуває на
розгляді в суді. Відповідно до
свідоцтва про смерть її (позивача) син
ОСОБА_10, який подавав позов до суду,
помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.
Правонаступником за спадщиною
залишилася вона (позивач) - мати
померлого ОСОБА_10 Враховуючи
викладене, як позивач за процесуальним
правонаступництвом, просила суд
визнати довіреність договори
купівлі-продажу спірної квартири
недійсними та витребувати майно -
спірну квартиру з незаконного чужого
володіння ОСОБА_5 В судовому засіданні
позивач та її представник підтримали
свої позовні вимоги, просили
задовольнити їх в повному обсязі.
Просили врахувати наданий до справи у
письмовому вигляді виступ в дебатах.

Представник відповідача ОСОБА_5 в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнав, просив відмовити в задоволенні
позову. Зазначив, що надані до справи
висновки експертиз не можуть бути
враховані судом, оскільки дослідження
проводилися не по оригіналах спірних
договорів, оформлених на бланках, а по
примірниках, що залишилися у нотаріуса,
які оформлені на аркушах паперу.
Зазначив, що ОСОБА_5 є добросовісний
набувач, про те, як і ким оформлялися
попередні правочини по спірній
квартирі їй не було відомо. За квартиру
вона передала продавцю кошти в сумі 52 000
доларів США. Спірна квартира була
знайдена ОСОБА_5 по оголошенню продажу
через інтернет. Квартиру перед
купівлею ОСОБА_5 дивилася, спочатку
пошуком квартири займалася її дочка. До
купівлі спірної квартири ОСОБА_5 не
була знайома з продавцем чи
попередніми власниками. Квартира
купувалася для її дочки, яка там і
проживає, перед вселенням був
зроблений ремонт в цій квартирі. Перед
вселенням з квартири були викинуті
речі, хлам, які, як повідомив продавець
ОСОБА_4 належать йому, але вони йому не
потрібні.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
пояснила, що вона була знайома з
ОСОБА_22, який приблизно в червні місяці
2008 року під час їх зустрічі в кафе
запропонував заробити гроші, на що вона
погодилася, так як їй потрібні були
гроші. Їй була надана довіреність від
ОСОБА_11, якого вона не знала, разом з
ОСОБА_22 вона їздила в БТІ, де замовляли
довідку на спірну квартиру, вона
довідку не їздила забирати. Потім
їздили до нотаріуса з ОСОБА_22, у якого
були всі документи на продаж спірної
квартири, туди ж з'явився і ОСОБА_3 (по
паспорту ОСОБА_3) і там було оформлено
договір купівлі-продажу спірної
квартири. Гроші ніхто нікому не
передавав, їй також не заплатили
обіцяні кошти - 1 000 доларів США. Обіцяли
заплатити їй після того як спірна
квартира буде перепродана чесному
покупцю. Зазначила, що до продажу
квартир вона ніякого відношення не має,
не є брокером, за освітою - бухгалтер. Чи
отримував від ОСОБА_3 ОСОБА_22 кошти вона
не знає, такі продажі були неодинокі,
спірна квартира, це була третя
квартира, остання. Її ніхто не
примушував підписувати договір
купівлі-продажу, розуміла що робить. В
останні судові засідання відповідач
ОСОБА_2 не з'являлася, про день та час
розгляду справи була сповіщена
належним чином.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні
пояснив, що він купив спірну квартиру у
ОСОБА_3, через кілька місяців її продав.
Купівля ним квартири у ОСОБА_3 була
першою, до цього були випадки, коли він
купував квартири у ОСОБА_2. Він особисто
збирав документи на спірну квартиру
для продажу її ОСОБА_5. Він купив спірну
квартиру за 40 000 доларів США. ОСОБА_5
знайшла спірну квартиру по об'яві через
інтернет, за купівлю квартири вона
передала йому 53 000 доларів США. Чи
показував він спірну квартиру ОСОБА_5 -
не пам'ятає.

Відповідач ОСОБА_13 в судові засідання
не з'являвся, про день та час розгляду
справи повідомлявся належним чином.

Треті особи в судове засіданні не
з'являлися, про день та час розгляду
справи були повідомлені належним
чином.

Вислухавши пояснення позивача, її
представника, представника
відповідача ОСОБА_5, відповідачів
ОСОБА_14, ОСОБА_4, свідка ОСОБА_15,
експерта ОСОБА_16, дослідивши матеріали
справи, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги знайшли своє
підтвердження в суді та підлягають
задоволенню.

В суді встановлено, що ОСОБА_11 на праві
власності належала квартира АДРЕСА_1 на
підставі: свідоцтва про право
власності на житло від 26.05.1998 року (1/3
частина), свідоцтва про право на
спадщину за законом від 11.12.1998 року (1/6
частина) та свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 18.07.2006 року (1/2
частина). Вказана квартира двокімнатна,
загальною площею 43,80 кв.м., житловою - 26,90
кв.м., розташована на третьому поверсі.

16 липня 2008 року була складена
довіреність, посвідчена Приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_6, згідно
якої ОСОБА_11 уповноважив ОСОБА_2
продати на свій розсуд належну йому на
праві приватної власності квартиру
АДРЕСА_1. Для цього ОСОБА_11 надав ОСОБА_2
право заявляти від його імені різні
клопотання, підписувати від його імені
договір купівлі-продажу та інші
необхідні документи та заяви,
одержувати належні йому гроші, бути
його представником у всіх організаціях
та установах у зв'язку з виконанням
цієї довіреності, в тому числі
отримувати довідку-характеристику БТІ,
довідку про відсутність заборони на
відчуження цієї квартири та
одержувати інші необхідні документи і
довідки, а також виконувати всі
необхідні дії, пов'язані з виконанням
цієї довіреності. В даній довіреності
зазначено ідентифікаційний номер
ОСОБА_11 З копії довідки про присвоєння
ідентифікаційного номеру ОСОБА_11
слідує, що нотаріусу ОСОБА_6 був наданий
дублікат цієї довідки, виданий 17.03.2008
року (а.с.74 т.2).

Відповідно до договору купівлі-продажу
квартири від 11.11.2008 року, посвідченого
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_7,
зареєстрованого в реєстрі за №2982,
ОСОБА_2, діючи від імені ОСОБА_11 на
підставі довіреності від 16.07.2008 року,
продала квартиру АДРЕСА_1 (спірну)
ОСОБА_3 за 50 000 грн. До державного
реєстру правочинів вказаний договір
купівлі-продажу внесений 09.02.2009 року. В
БТІ вказаний договір купівлі-продажу
зареєстрований 11.02.2009 року за
реєстровим номером 1126 (а.с.97-99 т.2).

Відповідно до договору купівлі-продажу
квартири від 18.02.2009 року, посвідченого
державним нотаріусом П'ятнадцятої
київської державної нотаріальної
контори ОСОБА_17, зареєстрованого в
реєстрі за №1-381, ОСОБА_3 продав спірну
квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_4 за 370 000 грн. З
наданого до справи пакету документів,
на підставі яких було оформлено
вказаний договір купівлі-продажу,
слідує, що нотаріусу надавався
дублікат довідки про присвоєння
ідентифікаційного номеру ОСОБА_4, який
видавався в 2005 році.
Правовстановлюючий документ на спірну
квартиру продавця ОСОБА_3, який
надавався нотаріусу, був дублікат
договору купівлі-продажу спірної
квартири від 11.11.2008 року. З довідки БТІ
від 16.02.1009 року слідує, що право
власності на спірну квартиру за ОСОБА_3
було зареєстроване на підставі
дублікату договору купівлі-продажу
спірної квартири від 11.11.2008 року,
виданого приватним нотаріусом ОСОБА_7
09.02.2009 року. З копії довідки Ф-3, виданої
13.02.2009 року ЖРЕО-417, слідує, що в спірній
квартирі ніхто не зареєстрований,
власником особового рахунку є ОСОБА_11
(а.с.94, 100, 101, 106 т.2).

Відповідно до договору купівлі-продажу
квартири від 13.04.2009 року, посвідченого
приватним нотаріусом Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_8,
зареєстрованого в реєстрі за №930,
ОСОБА_4 продав спірну квартиру АДРЕСА_1
ОСОБА_5 за 53 000 доларів США. Даний
договір був внесений до Державного
реєстру правочинів 30.04.2009 року та був
зареєстрований в БТІ 08.05.2009 року (а.с.57,
58, 61 т.1).

Згідно наданої копії свідоцтва про
смерть ОСОБА_11 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.
З копії свідоцтва про народження
слідує, що ОСОБА_11 мав сина ОСОБА_10, який
народився ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Мати
ОСОБА_10 - ОСОБА_20 (а.с.12 т.1).

05.03.2009 року, після смерті ОСОБА_11 до суду
звернувся його син ОСОБА_10 з позовом
про визнання довіреності від імені
його батька на ім'я ОСОБА_2 та договору
купівлі-продажу спірної квартири, що на
момент смерті належала батьку,
недійсними. Встановлено та
підтверджено матеріалами спадкової
справи №688 (а.с.160-164 т.1), що ОСОБА_10
звернувся до Сьомої київської
державної нотаріальної контори 27.01.2009
року з нотаріально посвідченою заявою
про прийняття спадщини його померлого
батька ОСОБА_21. Нотаріальною конторою
07.07.2009 року була заведена спадкова
справа померлого ОСОБА_11, яка була
зареєстрована в Спадковому реєстрі
07.07.2009 року. Згідно до Витягу із
Спадкового реєстру (заповіти/спадкові
договори) від 07.07.2009 року - за вказаними
параметрами запиту у Спадковому
реєстрі інформація відсутня.

Судом отримана копія вказаної
спадкової справи 05.09.2013 року (через
чотири роки після її відкриття) і з
матеріалів даної справи слідує, що
єдиним спадкоємцем, який подав заяву до
нотаріальної контори і претендує на
спадщину, є син померлого ОСОБА_10.

Після звернення ОСОБА_10 до суду з
вказаним позовом, за клопотанням
останнього Дніпровським районним
судом міста Києва було постановлено
18.05.2009 року ухвалу про забезпечення
позову, якою було накладено арешт на
спірну квартиру АДРЕСА_1 (а.с.38, 44, 46 т.1).

З копії постанови ДІМ ТВМ-4
Дніпровського РУГУ МВС України в місті
Києві від 03.09.2008 року слідує, що ще за
життя, 26.08.2008 року до Дніпровського РУГУ
МВС України звертався ОСОБА_9 з заявою,
в якій вказав, що 15.08.2008 року о 17.00 годин
за місцем проживання (АДРЕСА_1) він
виявив відсутність паспорта на своє
ім'я. В постанові зазначено, що в ході
перевірки було встановлено, що
останній раз паспортом ОСОБА_11
користувався на протязі дня, а саме,
коли заходив на поштове відділення.
Крім цього, в цей день він користувався
громадським транспортом, де і при яких
обставинах був втрачений паспорт
ОСОБА_11 повідомити не зміг. При
перевірці столу знахідок ГУ МВС
України в місті Києві, речей, а саме -
паспорту на ім'я ОСОБА_11, до них не
надходило. В порушенні кримінальної
справи було відмовлено, так як
прийнятими мірами розшуку встановити
місцезнаходження паспорту ОСОБА_11 не
надалось можливим (а.с.14 т.1).

Відповідно до висновку Голосіївського
РУГУ МВС України в місті Києві від
02.02.2009 року до них з заявою звертався
ОСОБА_3 з приводу того, що 10.02.2007 року о
19.00 годин по АДРЕСА_2 він виявив
відсутність посвідчення водія і
паспорта на своє ім'я. Зверненням була
мета - надання допомоги у відновленні
втрачених документів. В ході
проведення перевірки позитивних
результатів не було досягнуто (а.с.30 т.1).

В суді встановлено та підтверджено
документами, що паралельно з розглядом
вказаної цивільної справи слідчими
проводилося слідство по кримінальній
справі на підставі заяви ОСОБА_10 щодо
незаконного заволодіння квартирою
його батька ОСОБА_11 Кримінальна справа
на даний час перебуває на розгляді в
суді.

В рамках проведення слідчих дій по
вказаній кримінальній справі були
проведені експертні дослідження та
складені наступні висновки:

- Висновок експерта №111/тдд від 19.04.2010
року, складений судовим експертом
НДЕКЦ при ГУ МВС України в місті Києві
(Відділ криміналістичних досліджень
сектор технічного дослідження
документів та почерку) на підставі
постанови слідчого. Згідно даного
висновку підписи та написи на договорі
купівлі-продажу спірної квартири від
11.11.2008 року, напис та підпис в заяві від
11.11.2008 року, напис та підпис на заяві
ОСОБА_2 від 11.11.2008 року - від імені
"ОСОБА_3" виконані не ним - ОСОБА_3, а
іншою особою. Аналогічний висновок і
стосовно договору купівлі-продажу
спірної квартири та інших документів
від 18.02.2009 року - підписи від імені
ОСОБА_3 виконані не ним - ОСОБА_3, а іншою
особою (а.с.29-53 т.2).

- Висновок №1008 від 30.04.2010 року,
складений експертом КНДІСЕ на підставі
постанови слідчого. Згідно даного
висновку підпис від імені ОСОБА_11 у
графі "підпис" в довіреності серії ВКО
№824048 від імені ОСОБА_11 на ім'я ОСОБА_2
від 16.07.2008 року, що посвідчена приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_6, виконаний
не ОСОБА_11, а іншою особою з
наслідуванням підпису ОСОБА_11

З зазначених вище висновків експертів
слідує, що довіреність від імені ОСОБА_9
від 16.07.2008 року видавалася не ОСОБА_9,
останній спірну довіреність не
підписував, і цей правочин є нікчемний,
ніякої юридичної сили він не має. По
даній справі відсутні будь-які докази
того, що ОСОБА_11 взагалі мав намір,
волевиявлення відчужувати належну
йому спірну квартиру.

Враховуючи це, всі подальші правочини,
укладання яких було на підставі
першочергового правочину - вказаної
спірної довіреності від 16.07.2008 року, є
недійсні. Враховуючи те, що згідно
висновку експерта підписи від імені
ОСОБА_3 (як покупця) на договорі
купівлі-продажу спірної квартири від
11.11.2008 року та підписи від імені ОСОБА_3
(як продавця) на договорі
купівлі-продажу спірної квартири від
18.02.2009 року - не належать ОСОБА_3
(виконані не ним), то вказані спірні
договори купівлі-продажу, які як
зазначено вище є недійсні з підстав
нікчемності довіреності від 16.07.2008
року, є нікчемними. Викладене вище дає
підстави і для визнання останнього
спірного договору купівлі-продажу
квартири від 30.04.2009 року, укладеного між
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 недійсним.

Посилання представника відповідача
ОСОБА_5 на те, що вказані висновки
експертів не можуть враховуватися
судом, так як дослідження проводилися
не по оригіналах спірних договорів (на
бланках), а по примірниках цих
договорів (не на бланках), що залишилися
у нотаріусів, які посвідчували спірні
договори купівлі-продажу, суд не може
прийняти до уваги. Як було зазначено
вище дослідження проводилися у
відповідності до вимог законодавства,
в рамках розслідування кримінальної
справи, на підставі постанов слідчих,
та з урахуванням тих документів, які
були надані, вилучені слідчими.
Стосовно того, що дослідження
проводилося не по спірним договорам,
складеними на бланках, а по
примірниках, що залишилися у
нотаріусів, суд враховує те, що усі
примірники підписуються учасниками
правочину та мають силу, в тому числі
примірник, який зберігається у справах
нотаріуса, про що зазначено в п.2
розділу другого "Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України",
в п.29 Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
ст.59 Закону України "Про нотаріат".

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що надані до справи (отримані
на запит суду, запити адвоката)
висновки експертів є належними,
допустимими доказами, які суд враховує
при постановленні судового рішення.

Відповідно до ст.321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Статтями 202, 215 ЦК України визначено, що
будь-який договір є правочином.
Правочин це дія особи, спрямована на
набуття, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків. Правочин
є недійсним у зв'язку з недодержанням в
момент його вчинення стороною
(сторонами) загальних вимог, які
необхідні для чинності правочину,
передбачених ст.203 ЦК України. Однією з
вимог, необхідною для чинності
правочину, визначено в ч.3 ст.203 ЦК
України - волевиявлення учасника
правочину має бути вільним та
відповідати його внутрішній волі.

Статтею 244 ЦК України визначено, що
представництво, яке грунтується на
договорі, може здійснюватися за
довіреністю, довіреність це письмовий
документ, що видається однією особою
іншій особі для представництва перед
третіми особами.

Згідно ст.330 ЦК України, якщо майно
відчужене особою, яка не мала на це
права, добросовісний набувач набуває
право власності на нього, якщо
відповідно до ст.388 ЦК України майно не
може бути витребуване у нього.

Статтею 388 ЦК України визначено, що у
разі придбання майна за відплатним
договором у особи, яка не мала права
його відчужувати, про що набувач не
знав і не міг знати (добросовісний
набувач), власник має право витребувати
це майно від набувача у випадку, якщо
майно вибуло з володіння власника або
особи, якій він передав майно у
володіння, не з їхньої волі іншим
шляхом.

Враховуючи викладені вимоги
законодавства та встановлені в суді
факти, обставини, про що зазначено вище,
суд приходить до висновку, що є всі
підстави для задоволення позовних
вимог про визнання довіреності,
договорів купівлі-продажу спірної
квартири нікчемними, недійсними та про
витребування майна з чужого
незаконного володіння.

Як зазначалося вище, позовну заяву до
суду подав син власника спірної
квартири ОСОБА_9 - ОСОБА_10, як
правонаступник, спадкоємець першої
черги, що підтверджено спадковою
справою, що міститься в матеріалах
цивільної справи. Звернення ОСОБА_10 з
даним позовом до суду було з метою
захисту його (спадкоємця) цивільного
права на отримання у спадщину спірної
квартири, так як це право порушено
діями відповідачів.

Враховуючи те, що в період знаходження
справи в суді на розгляді, ІНФОРМАЦІЯ_3
року позивач ОСОБА_10 помер, що
підтверджено копією свідоцтва про
смерть, по справі було залучено
правонаступника ОСОБА_10 - його матір
ОСОБА_1, за клопотанням останньої, як
правонаступника за спадщиною. З копії
спадкової справи померлого ОСОБА_10
вбачається, що спадкоємцем після
померлого ОСОБА_10 є його мати - ОСОБА_1,
за заявою якої і було відкрито спадкову
справу. Інших спадкоємців за роки, що
минули з часу смерті ОСОБА_10 не
встановлено, заяв на прийняття
спадщини окрім ОСОБА_1 до нотаріуса
ніхто не подавав.

Таким чином, як ОСОБА_10 (спадкоємець
після смерті батька ОСОБА_11), так і
ОСОБА_1 (спадкоємець після смерті сина
ОСОБА_11) зверталися до суду як
правонаступники, як спадкоємці, з метою
захисту своїх порушених прав (ст.15 ЦК
України) на отримання спадщини -
спірної квартири.

Враховуючи, що в суді було встановлено
та доведено, що власник спірної
квартири ОСОБА_11 не уповноважував
ОСОБА_2 на продаж його квартири, спірна
квартира вибула з власності власника
ОСОБА_11 не з його волі, всі спірні
правочини - довіреність, договори
купівлі-продажу є нікчемні, недійсні,
суд приходить до висновку, що спірна
квартира має бути витребувана у
останнього покупця ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_1

При цьому враховується, що ОСОБА_1 має
право на спадкування спірної квартири
на підставі ст.1276 ЦК України, в порядку
спадкової трансмісії, оскільки вона є
спадкоємцем першої черги - мати, щодо
майна померлого сина ОСОБА_10 (померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3 року), який в свою чергу є
сином власника спірної квартири
ОСОБА_11 (помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року). З
матеріалів спадкових справ
встановлено, що і ОСОБА_10, і ОСОБА_1
зверталися до нотаріусів з заявами про
прийняття спадщини у встановлений
законодавством шестимісячний строк; є
спадкоємцями першої черги за законом;
інших спадкоємців не встановлено.

Питання про встановлення спадкоємця
судом вирішується у зв'язку з тим, що у
відповідності до ст.215, 216 ЦК України
недійсні, нікчемні правочини не
створюють юридичних наслідків і на
підставі ст.388 ЦК України власник має
право витребувати майно від набувача у
випадку, якщо майно вибуло з володіння
власника або особи, якій він передав
майно у володіння, не з їхньої волі
іншим шляхом. Враховуючи, що власник
спірної квартири помер, спірна
квартира вибула з володіння не з волі
власника, правочини є нікчемні,
недійсні - витребування і передача
спірної квартири має бути на користь
останнього (в порядку спадкової
трансмісії) правонаступника власника
майна - спадкоємця ОСОБА_1

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог чи заперечень.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст.202, 203, 215, 216, 244, 321, 330, 388,
1261, 1276 ЦК України, ст.ст. 60, 88, 215-218,223, 294
ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи:
приватний нотаріус ОСОБА_6, приватний
нотаріус ОСОБА_7, приватний нотаріус
ОСОБА_8, Головне управління юстиції в
місті Києві про визнання недійсними
довіреності, договорів
купівлі-продажу, витребування майна з
незаконного чужого володіння -
задовольнити.

Визнати довіреність від 16.07.2008 року,
зареєстровану в реєстрі за № 676, видану
від імені ОСОБА_11 на ім'я ОСОБА_2,
посвідчену приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_6, - недійсною (нікчемною) з
моменту вчинення цього правочину.

Визнати недійсним (нікчемним) з моменту
вчинення правочину договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від
11.11.2008 року, посвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу ОСОБА_7,
зареєстрованого в реєстрі за №2982 та
укладений між громадянами ОСОБА_2 від
імені ОСОБА_11 на підставі довіреності
від 16.07.2008 року та ОСОБА_3.

Визнати недійсним (нікчемним) з моменту
вчинення правочину договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від
18.02.2009 року, посвідчений державним
нотаріусом П'ятнадцятої київської
державної нотаріальної контори
ОСОБА_17, зареєстрованого в реєстрі за
№1-381, та укладений між громадянами
ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Визнати недійсним з моменту вчинення
правочину договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1 від 13.04.2009 року,
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_8, зареєстрованого в
реєстрі за №930, та укладений між
громадянами ОСОБА_4 та ОСОБА_5.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
квартиру АДРЕСА_1 в порядку спадкування
за законом після смерті ОСОБА_10, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Витребувати нерухоме майно - квартиру
АДРЕСА_1 з незаконного чужого володіння
у ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, з кожного з них - по 856 грн. 12 коп.
на користь ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду міста Києва через
Дніпровський районний суд міста Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя: