справа № 179/2185/13-ц
провадження № 2/179/57/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2014 р. Магдалинівський районний
суд Дніпропетровської області
в складі: головуючого -
судді Живоглядова А.М.

при секретарі - Терській А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Магдалинівка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
посилаючись на те, що 23 рудня 2011 року
вона уклала шлюб з відповідачем у
виконавчому комітеті Кіровської
селищної ради Дніпропетровського
району Дніпропетровської області,
про що зроблено актовий запис №
74. Від спільного життя з відповідачем
у них є неповнолітня
дитина: дочка ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Сімейне життя не склалося, по причині
несумісності характерів. Шлюб існує
лише формально, стосунки припинені з
серпня 2013р.

У судове засідання сторони не
з`явилися, надавши письмові заяви, у
яких наполягають на задоволенні
позову, на примирення не згодні,
прохають шлюб розірвати. Після
розірвання шлюбу позивач бажала
залишити прізвище - «ОСОБА_1».

Вивчивши матеріали справи та
дослідивши надані докази, суд у межах
заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК
України) встановив наступне.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 23
грудня 2011 року, про що в книзі
реєстрації шлюбів у виконкомі
Кіровської селищної ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області того ж дня
зроблено запис за № 74. (а.с. 6).

Від спільного сімейного життя у сторін
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народилася
дочка ОСОБА_3 (а.с. 5).

Відповідно до положень статті 51
Конституції України та частини першої
статті 24 Сімейного
кодексу України, шлюб ґрунтується на
вільній згоді жінки та чоловіка.
Примушування жінки та чоловіка до
шлюбу не допускається.

Рішення про розірвання шлюбу, як
визначено нормою статті 112 СК України,
суд постановляє якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження
шлюбу суперечило б інтересам одного з
них, інтересам їхніх дітей, що мають
істотне значення. При цьому суд
з'ясовує фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання
шлюбу, бере до уваги наявність
малолітньої дитини, дитини-інваліда та
інші обставини життя подружжя.

Наявними в матеріалах справи доказами
підтверджено, що ОСОБА_2
та ОСОБА_1 припинили шлюбні
відносини, спільно не проживають,
сумісного господарства не ведуть та
фактично не спілкуються між собою. За
цей час подружжя не
здійснили дій щодо збереження родинних
стосунків, між ними встановились
недружні взаємовідносини, сторони не
мають наміру зберегти сім'ю.

Враховуючи викладене, суд визнає, що
надання подружжю додаткового строку
для примирення у даному випадку
суперечить моральним засадам
суспільства.

Згідно до положень статті 3 СК України,
сім'ю складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають спільні права та обов'язки.

Проаналізувавши встановлені конкретні
обставини по справі, оцінивши надані
сторонами в силу вимог статті 60 ЦПК
України докази в їх сукупності,
приймаючи до уваги існуючі взаємини
між подружжям, ступінь конфліктних
стосунків та причини розлучення,
небажання сторін продовжувати шлюбні
відносини, суд дійшов висновку, що
подальше подружнє життя ОСОБА_2 та
ОСОБА_1, збереження їх сім'ї є неможливе
та суперечить їх
інтересам. Заяви відповідають дійсній
волі дружини та чоловіка, тому позов
про розірвання шлюбу підлягає
задоволенню.

На підставі вищенаведеного, керуючись
статтями 11, 60, 88, 212, 213, 214, 215
Цивільного процесуального кодексу
України, статтями 3, 110-112 Сімейного
кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрований
23 грудня 2011 року у виконавчому комітеті
Кіровської селищної ради
Дніпропетровського району
Дніпропетровської області, актовий
запис № 74, - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачу
залишити прізвище - «ОСОБА_1».

Апеляційна скарга на рішення суду
подається Апеляційному суду
Дніпропетровської області через
Магдалинівський районний суд протягом
десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які не були
присутні у судовому засіданні
під час проголошення рішення, -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
А.М. Живоглядов