Справа № 495/1895/14-ц
рішення

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

25 вересня 2014 року
м.
Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області

в складі: головуючої одноособово судді
Чебан Н.В.

при секретарі -
Ткаченко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Білгород-Дністровський
Одеської області цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до виконавчого
комітету Білгород-Дністровської
міської ради, третя особа ОСОБА_2 про
скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

17 березня 2014 року ОСОБА_1звернувся до
суду з позовом до виконавчого комітету
Білгород-Дністровської міської ради,
третя особа: ОСОБА_2 про скасування
рішення виконавчого комітету
Білгород-Дністровської міської ради,
посилаючись на те, що на підставі
договору купівлі-продажу ВКА № 19919 від
11.10.2007 року, він є власником 59/100 частин
двоповерхової будівлі літ. «А»,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1.
Позивач стверджує, що коридор № 9
спірного житлового будинку перебуває у
загальному користуванні всіх
співвласників будівлі. Однак, рішенням
виконавчого комітету
Білгород-Дністровської міської ради
Одеської області № 575 від 24.05.2007 року
вирішено оформити право власності гр.
ОСОБА_3 на 4/100 частин будівлі у складі:
із літ. «А»: 8 - приміщення по ремонту
музичних інструментів, 9 - коридор
загального користування. 25.09.2008 року
згідно з договором дарування 4/100
частини будівлі, в т.ч. і коридор № 9
загального користування, якими ОСОБА_3
володів на праві приватної власності у
відповідності до рішення виконкому
Білгород-Дністровської міської ради №
575 перейшли до ОСОБА_2 Позивач вважає
рішення виконкому
Білгород-Дністровської міської ради №
575 від 24.05.2007 року таким, що порушує його
речові права, а саме: право власності на
59/100 частин приміщення та право
користування коридором загального
користування №9, у зв'язку із чим
позивач просить суд: скасувати рішення
виконавчого комітету
Білгород-Дністровської міської ради №
575 від 24.05.2007 року в частині оформлення
права власності ОСОБА_3 на коридор
загального користування АДРЕСА_1.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив суд їх задовольнити з підстав,
наведених у позові.

Представник відповідача у судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечував.

Третя особа у судове засідання не
з'явилася, по дату, час та місце
судового засідання повідомлялася
належним чином, причина неявки суду
невідома. Згідно письмових заперечень,
що є в матеріалах справи, ОСОБА_2 вважає
рішення виконавчого комітету
Білгород-Дністровської міської ради №
575 від 24.05.2007 року законним та
правомірним, а ОСОБА_1 таким, що немає
фактичного права користування
коридором під № 9, оскільки згідно
правовстановчих документів коридор № 9
у користування ОСОБА_1 не переходив.

Вивчивши матеріали справи, ретельно
дослідивши докази, суд вважає, що в
задоволенні позову необхідно
відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що 30 липня 1996 року
між представництвом Фонду Держмайна
України в м.Білгород-Дністровський та
товариством покупців, створеним
трудовим колективом майстерні по
ремонту музичних інструментів в особі
голови ОСОБА_3 був укладений договір
купівлі-продажу, у відповідності до
якого продавець передав у власність
покупця з будівлі літ. "А" приміщення 8,
загального користування 9 загальною
площею 16,9 кв.м., які складають 4/100
ідеальної долі будівлі по
АДРЕСА_1(а.с.48-52).

24 травня 2007 року виконавчим комітетом
Білгород-Дністровської міської ради
ухвалено рішення № 575 "Про оформлення
права власності на 4/100 частин будівлі
по АДРЕСА_1"за ОСОБА_3 на 4/100 частин
будівлі, у складі: із літ. "А": 8 -
приміщення по ремонту музичних
інструментів. 9 - коридор загального
користування, по АДРЕСА_1 (а.с.6).

Право власності за ОСОБА_3 оформлено у
державному реєстрі права власності на
нерухоме майно (а.с.7).

25 вересня 2008 року приватним нотаріусом
Білгород-Дністровського міського
нотаріального округу посвідчено
договір дарування у відповідності до
якого ОСОБА_3, подарував а ОСОБА_2
прийняла у дар 4/100 частин будівлі, що
знаходиться у АДРЕСА_1 , на земельній
ділянці розміром 410 кв.м., та
складається з: у будівлі літ. "А" 8 -
приміщення по ремонту музичних
інструментів, загальною площею 18,4 кв.м.,
у загальному користуванні 9 -
коридор.(а.с.10).

Згідно витягу із державного реєстру
прав власності на нерухоме майно
ОСОБА_1 на підставі договору
купівлі-продажу від 20 грудня 2006 року є
власником 32/100 частин будівлі, що
знаходяться у АДРЕСА_1 на земельній
ділянці розміром 410 кв.м. та складається
у цілому з кам.бутов, будівлі літ «А»,
загальною площею 694 кв.м.(а.с.7,84)

У відповідності до свідоцтва про право
на спадщину за заповітом від 26 лютого
1999 року, спадкоємцем 19/100 частин
кам'яної будівлі загальною площею 689,4
кв.м. під літ «А» що знаходяться у
АДРЕСА_1 є ОСОБА_1.(а.с.7,111).

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Систему органів місцевого
самоврядування, засади їх організації
і діяльності та їх правовий статус
визначено в Законі України "Про
місцеве самоврядування в Україні"
(далі Закон).

Пунктом 3 статті 24 Закону України "Про
місцеве самоврядування в
Україні"визначено, що органи місцевого
самоврядування та їх посадові особи
діють лише на підставі, в межах
повноважень та у спосіб, передбачені
Конституцією і законами України, та
керуються у своїй діяльності
Конституцією і законами України,
актами Президента України, Кабінету
Міністрів України, а в Автономній
Республіці Крим - також
нормативно-правовими актами Верховної
Ради і Ради міністрів Автономної
Республіки Крим, прийнятими у межах
їхньої компетенції.

Відповідно до рішення виконавчого
комітету Білгород-Дністровської
міської ради №575 від 24 травня 2007 року
вирішено оформити право власності за
ОСОБА_3 на 4/100 частин будівлі у складі:
із літ. "А": 8 - приміщення по ремонту
музичних інструментів. 9 - коридор
загального користування, по АДРЕСА_1
(а.с.6).

Як вбачається із змісту оскаржуваного
рішення підставою для його прийняття
стало, заява ОСОБА_3 та договір
купівлі-продажу від 30 липня 1996 року.

Таким чином ОСОБА_3 на підставі рішення
виконавчого комітету набув право
власності на спірне приміщення.

Відповідно до ст.30 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
виконавчий комітет
Білгород-Дністровської міської ради
проводить оформлення та видачу
свідоцтв про право власності на об'єкти
нерухомого майна. Оформлення свідоцтва
про право власності здійснюється на
підставі Тимчасового положення про
порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 28
січня 2003р. №65. (чинного на час
виникнення спірних правовідносин)

Виходячи з наведеного, саме виконавчий
комітет Білгород-Дністровської
міської ради вирішував питання щодо
оформлення право власності цього
нерухомого майна за ОСОБА_3 на підставі
договору купівлі-продажу від 30 липня 1996
року, який на час розгляду справи є
чинним.

Отже приймаючи відповідне рішення
виконавчий комітет
Білгород-Дністровської міської ради
діяв в межах своєї компетенції та у
спосіб, що передбачені Конституцією
та Законами України.

Положеннями ст.16 ЦК України
передбачено право особи на звернення
до суду за захистом свого порушеного
права або інтересу.

Натомість, при зверненні до суду
позивач не надав суду
правовстановлюючих документів на
спірне майно чи жодних належних
доказів того, що він володіє певним
обсягом прав щодо нього.

Твердження позивача, про те, що рішення
виконавчого комітету
Білгород-Дністровської міської ради
№575 від 24 травня 2007 року порушено його
право, судом до уваги не приймається
оскільки у відповідності до ч.2 ст.59 ЦПК
України, обставини справи, які за
законом мають бути підтверджені
певними засобами доказуваннями, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.

Разом з тим, жодних належних та
допустимих доказів того, що у позивача
є певні права щодо спірного майна у
розумінні ЦК України суду не надано, а
отже не виявлено факту порушення його
прав.

Відповідно до ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Оскільки позивачем не доведено, що
відповідачем було порушено його права,
його вимоги є безпідставними та такими,
що задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215, 218
Цивільного процесуального кодексу
України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
виконавчого комітету
Білгород-Дністровської міської ради,
третя особа ОСОБА_2 про скасування
рішення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
через десять днів з моменту його
проголошення.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Одеської області
через Білгород-Дністровський
міськрайонний суд Одеської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя:

Н.В.Чебан