Справа № 487/3055/14-ц
Провадження № 2/487/1601/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2014 року

Заводський районний суд м. Миколаєва
у складі головуючого судді Павлової
Ж.П.,при секретарі Сочивко І.О.,
позивача ОСОБА_1, представника позивача
ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та третьої
особи Адміністрації Заводського
району виконкому Миколаївської
міської ради про усунення перешкод в
користуванні житловим будинком та
зобовязання вчинити певні дії

В С
Т А Н О В И В

26.03.2014р. ОСОБА_1 звернулась до суду із
позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 та третьої
особи Адміністрації Заводського
району виконкому Миколаївської
міської ради про усунення перешкод в
користуванні спільним майном, , а саме
житловим будинком, розташованого по
АДРЕСА_1 , зобовязавши відповідачів
здійснити закладення самочинно
облаштованого в належному їм гаражу
НОМЕР_1 дверного прорізу для проходу
безпосередньо з гаражу до під*їзду
будинку, який обладнано металевими
дверима та поновити цілістність
несучої стіни будинку, яка відділяє
гаражі від під*їзду.

В позові позивачка вказала, що вона є
власником 153/2000 часток житлового
будинку АДРЕСА_1,а фактично це є
квартира НОМЕР_2 , що знаходиться на
четвертому поверсі будинку.

Відповідач ОСОБА_3 був співвласником
вказаного житлового будинку і йому
належало 195/1000 часток , які він
подарував за договором дарування від
11.06.2004 року відповідачці ОСОБА_4.і
фактично це є квартира НОМЕР_3 , яка
розташована на другому поверсі
будинку.

В порушення проекту , відповідачі
самочинно облаштували в належному їм
на першому поверсі будинку в гаражі
дверний проріз для проходу
безпосередньо із гаражу до під*їзду
будинку, незважаючи на те , що до цього
ж гаражу передбачений в*їзд з двору
будинку.

Посилаючись на те , що відповідачі ,
облаштувавши додатковий вихід із
гаражу та порушили цілістність стіни
будинку , що створює загрозу обрушення
стіни будинку, крім того вказане
створює дискомфорт через підвищений
шумовий фон в закритому приміщенні
під*їзду будинку через працюючий
двигун автомобіля , а це порушує їх
права як співвласників будинку
просили задовольнити позовні вимоги.

В судовому засіданні позивач та її
представник позовні вимоги підтримали
та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3, діючий від свого
імені та від імені відповідачки ОСОБА_4
в судовому засіданні позовні вимоги не
визнав, пояснивши , що дверний проріз
для проходу безпосередньо із гаражу ,
який на теперішній час належить ОСОБА_4
до під*їзду будинку ним було
облаштовано ще до введення цього
будинку до експлуатації. І оскільки це
нежитлове приміщення із двома
виходами відповідає плану технічної
інвентаризації проведеної КП МБТІ від
28.08.2003 року , і акт державної технічної
комісії про прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом житлового
будинку по АДРЕСА_1 затверджено 23.04.2004
року , що підтверджується рішенням
виконкому Миколаївської міської ради
№ 805 , то таке облаштування додаткового
дверного прорізу до гаражу не є
самочинним. Тому в задоволені позову
він просив відмовити.

Представник третьої особи
Адміністрації Заводського району
виконкому Миколаївської міської ради
просила винести рішення на розсуд суду.

Вислухавши пояснення сторін,
показання спеціаліста КП МБТІ ОСОБА_5,
дослідивши матеріали справи суд
приходить до наступного.

Так судом встановлено ,що позивачка є
власником 153/2000 часток житлового
будинку АДРЕСА_1,а фактично це є
квартира НОМЕР_2 , що знаходиться на
четвертому поверсі будинку.

Відповідач ОСОБА_3 був співвласником
вказаного житлового будинку і йому
належало 195/1000 його часток , які він
подарував за договором дарування від
11.06.2004 року , посвідченого приватним
нотаріусом Миколаївського міського
нотаріального округу ОСОБА_6,
відповідачці ОСОБА_4 і фактично це є
квартира НОМЕР_3 , яка розташована на
другому поверсі будинку.

Пятиповерховий житловий будинок за
адресою АДРЕСА_1 введений в
експлуатацію відповідно до акту
приймання державної комісії від
15.04.2004р. До складу житлового будинку
входять 4 квартири на поверхах №2-5,
нежитлові приміщення та гаражі.

Нежитлові приміщення на 1 поверсі
житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 (
приміщення У1( гараж) відповідно до
плану 1-го поверху технічної
інвентаризації , проведеної КП ММБТІ
від 28.08.2003 року) належать ОСОБА_4 на
праві приватної власності.

Відповідно до пояснень представника КП
ММБТІ та досліджених в ході судового
засідання матеріалів інвентарної
справи житлового будинку по АДРЕСА_1
встановлено, що дверний проріз для
проходу безпосередньо із гаражу , який
на теперішній час належить ОСОБА_4 до
під*їзду будинку ОСОБА_3 було
облаштовано ще до введення цього
будинку до експлуатації. А також
встановлено, що це нежитлове
приміщення із двома виходами
відповідає плану технічної
інвентаризації проведеної КП МБТІ від
28.08.2003 року Акт державної технічної
комісії про прийняття в експлуатацію
закінченого будівництвом житлового
будинку по АДРЕСА_1 затверджено 23.04.2004
року , що підтверджується рішенням
виконкому Миколаївської міської ради
№ 805.

Відповідно до п.1.4.3 Правил утримання
жилих будинків та прибудинкових
територій, затверджених наказом голови
Держжитлокомунгоспу України від
17.05.2005р. №76 перенесення і влаштування
дверних прорізів відносяться до
елементів перепланування. Згідно з
п.1.4.1 цих Правил переобладнання і
перепланування жилих будинків, жилих і
нежилих у жилих будинках приміщень
дозволяється робити після одержання
дозволу виконавчого комітету місцевої
ради народних депутатів відповідно до
законодавства.

Відповідно до наявного в матеріалах
справи акту державної технічної
комісії про прийняття закінченого
будівництвом об*єкта в експлуатацію
від 15.04.2004року державна технічна
комісія , до складу якої входив в тому
числі і представник адміністрації
Заводського району виконкому
Миколаївської міської ради ,
встановила, що житловий будинок по
АДРЕСА_1 збудований згідно з дозволом
на виконання будівельно-монтажних
робіт, виданим інспекцією ДАБК від
13.09.1999 року №748, будівельно-монтажні
роботи виконані згідно з проектом та
виданими технічними умовами на
проектування.

Вищезазначений акт про прийняття в
експлуатацію спірного приміщення в
судовому порядку не дійсним не
визнаний.

За вимогами ст. 15 Цивільного кодексу
України кожна особа має право на
захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання, кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом особистого немайнового або
майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути: 1) визнання
права; 2) визнання правочину недійсним;
3) припинення дії, яка порушує право; 4)
відновлення становища, яке існувало до
порушення; 5) примусове виконання
обов'язку в натурі; 6) зміна
правовідношення; 7) припинення
правовідношення; 8) відшкодування
збитків та інші способи відшкодування
майнової шкоди; 9) відшкодування
моральної шкоди; 10) визнання незаконним
рішення, дій чи бездіяльності органу
державної влади, органу влади АРК або
органу місцевого самоврядування, їхніх
посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або
інтерес іншим способом, що
встановлений договором або законом.

Реалізуючи передбачене ст. 55
Конституції України право на судовий
захист, звертаючись до суду, особа
вказує в позові власне суб'єктивне
уявлення про порушене право чи
охоронюваний інтерес та спосіб його
захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати
об'єктивну оцінку наявності порушеного
права чи інтересу на момент звернення
до суду, а також визначити, чи
відповідає обраний позивачем спосіб
захисту порушеного права, тим що
передбачені законодавством, та чи
забезпечить такий спосіб захисту
відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи
невідповідність обраного позивачем
способу його захисту способам,
визначеним законодавством,
встановлюється при розгляді справи по
суті та є підставою для прийняття
судового рішення про відмову у позові,
оскільки, відповідно до ст.2 Закону
України «Про судоустрій та статус
суддів» завданням суду є саме захист
порушених або оспорюваних прав та
інтересів особи.

За таких підстав, оскільки факту
виконання будівельних робіт з
реконструкції та втручання в несучі
конструкції приміщень гаражу
відповідачами після введення цього
приміщення в експлуатацію у
встановленому законодавством порядку,
в судовому засіданні не встановлено, а
позивачка не скористалась своїм правом
заявити в судовому засіданні
клопотання про призначення судової
будівельно-технічної експертизи на
вирішення питання про створення
загрози її життю в результаті
експлуатації відповідачами
автомобіля в закритому приміщенні
під*їзду будинку, суд вважає, що у
задоволені позову ОСОБА_1 слід
відмовити.

Керуючись ст.ст.10,60, 213-215 ЦПК
України, суд

В И Р І
Ш И В

В задоволені позову ОСОБА_1
відмовити.

Рішення вступає в законну силу через 10
днів з дня його проголошення.

На рішення може бути подана апеляція до
Миколаївського апеляційного суду
через Заводський районний суд в
порядку, встановленому ст.294 , ст.295 ЦПК
України.

Суддя
Павлова Ж.П.