У Х В А Л А

Іменем України

08 жовтня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Куштана Б.П.
(доповідача),

суддів: Мацунича М.В. і Панька В.Ф.,

при секретарі: Саварина Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Ужгородського міськрайонного суду від
13 серпня 2014 р. за позовною заявою ОСОБА_2
до приватного нотаріуса Ужгородського
районного нотаріального округу ОСОБА_3
та ОСОБА_4 про скасування виконавчого
напису, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_2 звернувся у суд із позовом до
приватного нотаріуса Ужгородського
районного нотаріального округу ОСОБА_3
та ОСОБА_4 у лютому 2014 р.

Просив скасувати вчинений приватним
нотаріусом Ужгородського районного
нотаріального округу ОСОБА_3
виконавчий напис від 12.05.2009 р. за
реєстраційним № 444 про стягнення із
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 677090.85 грн.

На обґрунтування зазначав про
неправильне учинення цієї
нотаріальної дії.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного
суду від 13.08.14 р. провадження у справі
закрито (а.с.159).

Апелянт просить скасувати цю ухвалу та
направити справу до суду першої
інстанції для продовження розгляду.
Доводить про порушення судом норм
процесуального права. Указує на те, що
цій справі інший предмет спору.

Суд першої інстанції виходив із
наявності двох рішень суду (від 18.03.2011 р.
і від 05.11.2013 р.), які набрали законної
сили, між тими ж сторонами, про той
самий предмет і з тих самих підстав.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а ухвала - скасуванню із
направленням справи для продовження
розгляду, з таких мотивів.

Згідно з положеннями ст. 205 ч.1 п.2 ЦПК
України суд своєю ухвалою закриває
провадження у справі, якщо набрали
законної сили рішення суду або ухвала
суду про закриття провадження у справі
у зв'язку з відмовою позивача від
позову або укладенням мирової угоди
сторін, ухвалені або постановлені з
приводу спору між тими самими
сторонами, про той самий предмет і з тих
самих підстав.

Неможливість повторного розгляду
справи за наявності рішення суду, що
набрало законної сили, постановленого
між тими ж сторонами, про той же предмет
і з тих же підстав, ґрунтується на
правових наслідках дії законної сили
судового рішення. Відповідно до ч. 2 ст.
223 ЦПК після набрання рішенням законної
сили сторони та інші особи, які брали
участь у справі, а також їх
правонаступники не можуть знову
заявляти в суді ті ж позовні вимоги, з
тих же підстав, або оспорювати в іншому
процесі встановлені судом факти і
правовідносини.

Закриття провадження у справі у цьому
разі можливе лише за умови, що рішення,
яке набрало законної сили, є тотожним
до позову, який розглядається, тобто
збігаються сторони, предмет і підстави
позовів. Нетотожність хоча б одного
елементу не перешкоджає
заінтересованим особам звернутися до
суду з позовом і не дає суду підстав
закривати провадження у справі.

Як видно з рішення Ужгородського
міськрайонного суду від 18.03.2011 р., яке
набрало законної сили 11.05.2011 р., ОСОБА_2
звертався у суд із позовом до
приватного нотаріуса ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
міського відділу ДВС Ужгородського
міськрайонного управління юстиції про
скасування виконавчого напису
нотаріуса від 12.05.2009 р., постанови
державного виконавця і відшкодування
моральної шкоди через те, що виконавчий
напис учинений приватним нотаріусом з
порушенням Закону «Про нотаріат» щодо
місця і дати його народження, чим
поширила про нього недостовірну
інформацію (а.с.143, 145-148), тобто різняться
сторони та предмет у цілому.

Із рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 05.11.2013 р., яке
набрало законної сили та є чинним,
випливає, що ОСОБА_2 звертався у суд із
позовом до приватного нотаріуса ОСОБА_3
та ОСОБА_4 про визнання виконавчих
написів від 12.05.2009 р., від 20.05.2009 р. і від
22.05.2009 р. такими, що не підлягають
виконанню, закриття виконавчого
провадження за виконавчим написом від
12.05.2009 р. і звільнення майна з-під арешту
через невідповідність виконавчого
напису вимогам Закону «Про нотаріат»,
тобто різняться предмет і підстава.

Отже, для закриття провадження у справі
відсутня така обов'язкова умова як
тотожність позовів.

Суд першої інстанції залишив це поза
увагою, що призвело до неправильного
вирішення питання.

За вимогами ст. 311 ч.1 п.4 ЦПК України
оскаржена ухвала підлягає скасуванню,
а справа - направленню до суду першої
інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст.ст. 307 ч.2 п.4, 311 ч.1 п.4, 313, 314
ч.1 п.2, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

1. Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

2. Ухвалу Ужгородського
міськрайонного суду від 13 серпня 2014 р.
скасувати, а справу направити до того ж
суду для продовження розгляду.

3. Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів із дня набрання
нею законної сили шляхом подачі скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: