У х в а л а

11 серпня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Євтушенко О.І.,
Кафідової О.В.,

Ситнік О.М.,
Ступак О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 03 вересня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_3 до
Сєвєродонецької міської виконавчої
дирекції Луганського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, треті особи: Виконавча
дирекція Луганського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, ОСОБА_4, про визнання
незаконними та скасування наказів,
поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2012 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з указаним позовом до
Сєвєродонецької міської виконавчої
дирекції Луганського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, у якому посилаючись на
незаконне звільнення, просила
скасувати накази відповідача № 23-к від
01 серпня 2012 року та № 103 від 20
серпня 2012 року; зобов'язати відповідача
перерахувати та сплатити їй надбавку
за високі досягнення у праці, що
дорівнює 50 % посадового (місячного)
окладу з 01 серпня 2012 року; зобов'язати
відповідача перерахувати та сплатити
їй премію з 01 серпня 2012 року; скасувати
наказ відповідача № 30-к від 24 вересня
2012 року про притягнення до
дисциплінарної відповідальності;
скасувати наказ відповідача № 34-к від
10 жовтня 2012 року про її звільнення
та поновити її на роботі на посаді
провідного спеціаліста
планово-фінансового відділу
Сєвєродонецької міської виконавчої
дирекції Луганського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності та сплатити середній
заробіток за час вимушеного прогулу.

Рішенням Сєвєродонецького міського
суду Луганської області від 28
лютого 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Луганської
області від 13 червня 2013 року, а
задоволенні позову ОСОБА_3
відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 03 вересня 2013
року у відкритті касаційного
провадження у даній справі за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Сєвєродонецького міського суду
Луганської області від 28 лютого 2013 року
та ухвалу апеляційного суду Луганської
області від 13 червня 2013 року
відмовлено на підставі п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК
України.

У липні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_3 про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 03 вересня 2013 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, а саме: п. 3 ст.
40, ст. ст. 147, 149 КЗпП України.

Як на приклад неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що, на думку
заявника, потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах, заявник посилається
на наступні судові рішення: ухвалу
колегії суддів Судової палати у
цивільних справах Верховного Суду
України від 21 червня 2006 року у справі за
позовом про поновлення на роботі та
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу; ухвалу колегії
суддів Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України від 16
січня 2008 року у справі за позовом про
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної
шкоди.

Згідно зі ст. 356 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень подається
протягом одного місяця з дня ухвалення
судового рішення, щодо якого подано
заяву про перегляд, або з дня ухвалення
судового рішення, на яке здійснюється
посилання, на підтвердження підстав
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах, якщо воно ухвалено
пізніше, але не пізніше одного року з
дня ухвалення судового рішення, про
перегляд якого подається заява.

Заява ОСОБА_3 подана з пропущенням
установленого ст. 356 ЦПК України строку
та до неї додано заяву про поновлення
строку для подання заяви з посиланням
на поважність причини пропущення
процесуального строку.

Відповідно до ст. 73 ЦПК України суд
поновлює або продовжує строк,
встановлений відповідно законом або
судом, за клопотанням сторони або іншої
особи у разі пропущення з поважних
причин.

Перевіривши доводи заяви про
поновлення строку звернення та додані
до неї матеріали, колегія суддів дійшла
висновку про її задоволення, у зв'язку з
тим, що причини пропущення
процесуального строку є поважними.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Згідно з постановою пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №11 від 30 вересня 2011 року «Про
судову практику застосування статей
353-360 Цивільного процесуального кодексу
України» під судовими рішеннями у
подібних правовідносинах слід
розуміти такі, де тотожними є предмет
спору, підстави позову, зміст позовних
вимог та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень означає, що суд (суди) касаційної
інстанції при розгляді двох або більше
справ за подібних правовідносин при
однаковому їх матеріально-правовому
регулюванні дійшов (дійшли)
неоднакових правових висновків.

Проте зі змісту наданих ухвал
Верховного Суду України від 21 червня 2006
року та від 16 січня 2008 року, якими
справи направлено на новий судовий
розгляд у зв'язку з неповним
з'ясуванням всіх обставин справи, не
вбачається передбаченої ч. 1 ст. 355 ЦПК
України підстави для перегляду ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 03 вересня 2013 року, оскільки у
зазначених ухвалах підстави позову,
зміст позовних вимог та встановлені
судом фактичні обставини справи не є
тотожними у порівнянні з ухвалою суду,
про перегляд якої подано заяву.

Із врахуванням вищевказаного, колегія
суддів дійшла висновку про те, що у
допуску до провадження Верховного Суду
України справи необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 73, 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Поновити ОСОБА_3 строк на звернення з
заявою про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 03 вересня 2013 року.

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_3
до Сєвєродонецької міської виконавчої
дирекції Луганського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, треті особи: Виконавча
дирекція Луганського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності, ОСОБА_4, про визнання
незаконними та скасування наказів,
поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу відмовити.

Додані до заяви матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик

Судді: О.І. Євтушенко

О.В. Кафідова

О.М. Ситнік

О.В. Ступак