Справа № 226/1038/14-ц
Справа № 2/226/490/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

5 серпня 2014 року Димитровський міський
суд Донецької області в складі:

головуючого - судді Рибкіна О.А.,

при секретарях Григор О.І., Пікало К.І.,

за участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в
м.Димитров справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до
відповідача до ОСОБА_3 про поділ майна
подружжя.

В обґрунтування позовних вимог
вказала, що вони з відповідачем
перебували у шлюбі з 3 серпня 1996 року,
який було розірвано рішенням
Димитровського міського суду
Донецької області від 12 вересня 2013
року. Під час шлюбу у них народився син
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, який проживає
разом з нею. За період сумісного життя
за спільні кошти ними було придбане
наступне майно: м'які меблі вартістю 2000
грн., телевізор «Шарп» - 1000 грн., комод -
150 грн., стіл-тумба - 500 грн., тумба під
телевізор - 300 грн., дитяча стінка - 750
грн., кухонний гарнітур - 300 грн.,
комп'ютер - 1000 грн., посуд кухонний - 300
грн., пральна машина - 1500 грн.,
мікрохвильова піч - 550 грн., постільна
білизна - 300 грн. Крім того їм було
подаровано наступне майно: стінка шафа
- купе вартістю 3000 грн., ліжко - 800 грн.,
килим палас - 100 грн., килим настінний - 100
грн., монітор для комп'ютера - 800 грн.,
принтер - 300 грн., телевізор «SAMSUNG» - 1000
грн., нагрівальний бак для води - 850 грн.,
швейна машинка - 250 грн., корпусні меблі
для передпокою - 650 грн. В 2007 році за
сумісні кошти ними було придбано
легковий автомобіль «KIA PICANTO»,
державний номер НОМЕР_1, вартістю 65000
грн., який зареєстровано на відповідача
і яким він користується. Вважає, що має
право на половину сумісного майна. Вона
пропонувала відповідачу розділити
майно добровільно, однак він
відмовляється. Просить суд поділити
спільне майно подружжя, визнавши за нею
право власності на наступне майно:
стінку шафу-купе - 3000 грн., м'які меблі -
2000 грн., телевізор «Шарп» - 1000 грн., ліжко
- 800 грн., комод - 150 грн., килим палас - 100
грн., килим настінний - 100 грн., монітор
для комп'ютера - 800 грн., комп'ютер - 1000
грн., принтер - 300 грн., дитячу стінку - 750
грн., а всього на суму 10000 грн. Визнати за
відповідачем право власності на
наступне майно: стіл-тумбу - 500 грн.,
телевізор «SAMSUNG» - 1000 грн., тумбу під
телевізор - 300 грн., кухонний гарнітур -
300 грн., посуд кухонний - 300 грн.,
нагрівальний бак для води - 850 грн.,
пральну машину - 1500 грн., мікрохвильову
піч - 550 грн., швейну машинку - 250 грн.,
постільну білизну - 300 грн., корпусні
меблі для передпокою - 650 грн., легковий
автомобіль «KIA PICANTO» - 65000 грн., всього на
суму 71500 грн. Стягнути з відповідача
різницю в долях на її користь у
грошовому вираженні у розмірі 28900 грн.
(а.с. 46-48).

В судовому засіданні позивач
підтримала свої позовні вимоги,
обґрунтовуючи їх викладеними в
позовній заяві обставинами. Крім того
пояснила, що майно було придбано за
сумісні кошти в період з серпня 1996 року
до липня 2013 року, а також значна частина
майна була подарована її батьками.
Автомобіль був куплений в травні 2007
року у кредит за 83000 грн., він
зареєстрований на відповідача у ВРЕР м.
Красноармійська. Вартість усього
переліченого в позові майна зазначено
за її оцінкою станом на даний час. Усе
майно знаходиться у відповідача за
адресою: АДРЕСА_1, тільки стіл-тумба
вартістю 500 грн. знаходиться у її брата.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги,
наполягав на задоволенні позову у
повному обсязі, обґрунтовуючи позовні
вимоги викладеними в позовній заяві
обставинами.

Відповідач в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав та пояснив
суду, що Усе майно, вказане в позові,
вони придбали під час шлюбу і воно
знаходиться в нього за адресою: АДРЕСА_1
крім стіл-тумби, яка знаходиться за
адресою: м. Димитров, м-н Молодіжний, 10/24,
де проживає брат позивача. Автомобіль
«KIA PICANTO» вони купили під час шлюбу
10.05.2007 року, купили в кредит за 73500 грн.
Кредит не виплачений до теперішнього
часу, на даний час він продовжує сам
оплачувати кредит. Крім того, він
здійснює оплату за комунальні послуги
по квартирі, з якої позивачка до даного
моменту не виписалася, хоча там не
мешкає. Позовні вимоги не визнає,
оскільки позивач не правильно вказує
вартість автомобіля, яка на час купівлі
автомобіль складала 73500 грн., а на даний
час, на його думку, автомобіль коштує
30000 грн. До того ж на даний час він сам
платить кредит за автомобіль та за свої
кошти здійснював ремонт автомобіля.
Стосовно іншого майна, то майно,
перелічене позивачем, на даний час не
коштує тих грошей, які зазначені нею в
позові.

Вислухавши пояснення сторін,
представника позивача, дослідивши
докази по справі, суд вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі з
03.08.1996 року до 12.09.2013 року (а.с.8, 13).

Сторони мають сина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1
(а.с.7).

Згідно договору № 198-Г/07 від 15.05.2007 року
про надання кредиту на придбання
автотранспорту, ОСОБА_3 отримав кредит
в Акціонерному банку «Факторіал-Банк»
на суму 73500 грн. строком з 15.05.2007 р. по
14.05.2014 р. під 14% річних на придбання
автотранспорту. Згідно пояснень сторін
цей кредит було використано для
купівлі автомобіля ««KIA PICANTO» (а.с. 50-51).

Згідно свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу, ОСОБА_3 належить
автомобіль «KIA PICANTO», державний
реєстраційний № НОМЕР_1, 2007 року
випуску, дата реєстрації - 11.05.2007 року
(а.с. 56).

Відповідно до договору застави
автотранспортного засобу № 76 від 15.05.2007
р., цей договір забезпечує виконання
заставодавцем зобов'язань перед
заставодержателем, що випливають з
договору кредиту № 198-Г від 15.05.2007 р. про
повернення кредиту у розмірі 73500,00 грн.
Предметом застави є автомобіль «KIA
PICANTO», 2007 року випуску, реєстраційний №
НОМЕР_1 (а.с. 52-55).

Згідно пояснень сторін ними під час
шлюбу також було придбано наступне
майно: м'які меблі вартістю 2000 грн.,
телевізор «Шарп» вартістю 1000 грн.,
комод вартістю 150 грн., стіл-тумба
вартістю 500 грн., тумба під телевізор
вартістю 300 грн., дитяча стінка вартістю
750 грн., кухонний гарнітур вартістю 300
грн., комп'ютер вартістю 1000 грн., посуд
кухонний вартістю 300 грн., пральна
машина вартістю 1500 грн., мікрохвильова
піч вартістю 550 грн., постільна білизна
вартістю 300 грн., стінка шафа-купе
вартістю 3000 грн., ліжко вартістю 800 грн.,
килим палас вартістю 100 грн., килим
настінний вартістю 100 грн., монітор для
комп'ютера вартістю 800 грн., принтер
вартістю 300 грн., телевізор «SAMSUNG»
вартістю 1000 грн., нагрівальний бак для
води вартістю 850 грн., швейна машинка
вартістю 250 грн., корпусні меблі для
передпокою вартістю 650 грн. (вартість
майна вказана за оцінкою позивача).

Відповідно до ст.60 СК України, майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми, хвороба
тощо) самостійного заробітку (доходу).
Вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.

Відповідно до ст.61 СК України, об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя може бути будь-яке майно, за
винятком виключеного з цивільного
обороту. Об'єктом права спільної
сумісної власності є заробітна плата,
пенсія, стипендія, інші доходи,
одержані одним із подружжя. Якщо одним
із подружжя укладено договір в
інтересах сім'ї, то гроші, інше майно, в
тому числі гонорар, виграш, які були
одержані за цим договором, є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя.

Відповідно до ч.4 ст.65 СК України,
договір, укладений одним із подружжя в
інтересах сім'ї, створює обов'язки для
другого з подружжя, якщо майно,
одержане за договором, використане в
інтересах сім'ї.

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України, у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Відповідно до ч.1 ст.71 СК України, майно,
що є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, ділиться між ними в
натурі. Якщо дружина та чоловік не
домовилися про порядок поділу майна,
спір може бути вирішений судом. При
цьому суд бере до уваги інтереси
дружини, чоловіка, дітей та інші
обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.5 ст.71 СК України,
присудження одному з подружжя грошової
компенсації можливе за умови
попереднього внесення другим із
подружжя відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду.

Відповідно до п.25 постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» від 21.12.2007 р. № 11, вирішуючи
питання про поділ майна, що є об'єктом
права спільної сумісної власності
подружжя, зокрема неподільної речі,
суди мають застосовувати положення
частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов'язкової
згоди одного з подружжя на отримання
грошової компенсації та попереднього
внесення другим із подружжя
відповідної грошової суми на
депозитний рахунок суду. За
відсутності такої згоди присудження
грошової компенсації може мати місце з
підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови
звернення подружжя (одного з них) до
суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та
попереднього внесення на депозитний
рахунок суду відповідної грошової
суми. У разі коли жоден із подружжя не
вчинив таких дій, а неподільні речі не
можуть бути реально поділені між ними
відповідно до їх часток, суд визнає
ідеальні частки подружжя в цьому майні
без його реального поділу і залишає
майно у їх спільній частковій
власності.

Суд вважає, що майно, придбане
сторонами в період шлюбу, а саме
автомобіль «KIA PICANTO», реєстраційний №
НОМЕР_1, стінка шафа-купе, м'які меблі,
телевізор «Шарп», ліжко, комод, килим
палас, килим настінний, монітор для
комп'ютера, комп'ютер, принтер, дитяча
стінка, стіл-тумба, телевізор «SAMSUNG»,
тумба під телевізор, кухонний гарнітур,
посуд кухонний, нагрівальний бак для
води, пральна машина, мікрохвильова
піч, швейна машинка, постільна білизна,
корпусні меблі для передпокою, є
спільною сумісною власністю подружжя і
підлягає поділу. Зокрема, автомобіль
«KIA PICANTO» був куплений на кошти,
отримані в кредит. Відповідно до ч.3 ст.61
СК України ці кошти, які отримані за
кредитним договором, є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
і, відповідно, куплений за ці кошти
автомобіль згідно ст.ст.60, 61 СК України
належить сторонам на праві спільної
сумісної власності подружжя. Виконання
кредитного договору відповідно до ч.4
ст.65 СК України є обов'язком обох
сторін.

Відповідно до ч.1 ст.71 СК України, майно,
що є об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, має бути поділене
між сторонами в натурі.

За оцінкою позивача вартість
автомобіля «KIA PICANTO» становить 65000 грн.,
вартість м'яких меблів - 2000 грн.,
вартість телевізора «Шарп» - 1000 грн.,
вартість комода - 150 грн., вартість
стіл-тумби - 500 грн., вартість тумби під
телевізор - 300 грн., вартість дитячої
стінки -750 грн., вартість кухонного
гарнітура - 300 грн., вартість комп'ютера -
1000 грн., вартість посуду кухонного - 300
грн., вартість пральної машини - 1500 грн.,
вартість мікрохвильової печі - 550 грн.,
вартість постільної білизни - 300 грн.,
вартість стінки шафа-купе - 3000 грн.,
вартість ліжка - 800 грн., вартість килима
паласу - 100 грн., вартість килима
настінного - 100 грн., вартість монітора
для комп'ютера - 800 грн., вартість
принтера - 300 грн., вартість телевізора
«SAMSUNG» - 1000 грн., вартість нагрівального
баку для води - 850 грн., вартість швейної
машинки - 250 грн., вартість корпусних
меблів для передпокою - 650 грн.

Згідно наданих відповідачем
кредитного договору та договору
застави вартість автомобіля на час
купівлі в 2007 році становила 73500 грн., а
на даний час, на його думку, становить
30000 грн.

Суд приймає оцінку вартості майна
позивача, оскільки відповідач, не
погоджуючись з оцінкою вартості
позивача, не надав будь-яких доказів
іншої вартості вказаного майна на
даний час, зокрема не заявляв
клопотання щодо проведення
відповідної експертизи.

Таким чином загальна вартість рухомого
майна (без вартості автомобіля)
становить 16500 грн., що значно менше ніж
вартість автомобіля 65000 грн. (також
значно менше ніж 30000 грн. - вартості
автомобіля на даний час за оцінкою
відповідача), у зв'язку з чим є
неможливим реальний поділ автомобіля в
натурі разом з іншим майном. Тому з
урахуванням того, що автомобіль сам по
собі є неподільною річчю, суд вважає
необхідним визнати ідеальні частки
подружжя в цьому майні (автомобілі) без
його реального поділу і залишити це
майно у їх спільній частковій
власності.

Інше рухоме майно має бути поділене між
сторонами в натурі відповідно до
часток дружини та чоловіка в цьому
майні, які є рівними. Оскільки загальна
вартість іншого рухомого майна (крім
автомобіля) становить 16500 грн., то
кожному з подружжя належить майно на
суму 8250 грн.

Виходячи із кількості об'єктів
спільного рухомого майна сторін та
вартості цього майна, суд вважає, що
відповідно до рівних часток сторін у
цьому майні позивачу має бути виділене
наступне майно: стінка шафа-купе
вартістю 3000 грн., телевізор «Шарп»
вартістю 1000 грн., ліжко вартістю 800 грн.,
комод вартістю 150 грн., килим палас
вартістю 100 грн., килим настінний
вартістю 100 грн., монітор для комп'ютера
вартістю 800 грн., комп'ютер вартістю 1000
грн., принтер вартістю 300 грн., дитяча
стінка вартістю 750 грн., швейна машинка
вартістю 250 грн., а всього на загальну
суму 8250 грн.

Відповідачу має бути виділене наступне
майно: стіл-тумба вартістю 500 грн.,
телевізор «SAMSUNG» вартістю 1000 грн., тумба
під телевізор вартістю 300 грн., кухонний
гарнітур вартістю 300 грн., посуд
кухонний вартістю 300 грн., нагрівальний
бак для води вартістю 850 грн., пральна
машина вартістю 1500 грн., мікрохвильова
піч вартістю 550 грн., постільна білизна
вартістю 300 грн., корпусні меблі для
передпокою вартістю 650 грн., м'які меблі
вартістю 2000 грн., а всього на загальну
суму 8250 грн.

Також суд вважає, що з урахуванням
положень ч.5 ст.71 СК України не
підлягають задоволенню позовні вимоги
в частині присудження грошової
компенсації відшкодування вартості
рухомого майна, оскільки ніким із
сторін не було попередньо внесено
відповідну грошову суму на депозитний
рахунок суду.

На підставі ст.88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір в сумі
407,50 грн.

На підставі ст.ст.60, 61, 65, 70, 71 СК
України, керуючись ст.ст.10, 11, 57, 60, 88, 209,
212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про поділ майна
подружжя задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право приватної
власності на: 1/2 частку автомобіля «KIA
PICANTO», державний реєстраційний №
НОМЕР_1; стінку шафу-купе, телевізор
«Шарп», ліжко, комод, килим палас, килим
настінний, монітор для комп'ютера,
комп'ютер, принтер, дитячу стінку,
швейну машинку.

Визнати за ОСОБА_3 право приватної
власності на: 1/2 частку автомобіля «KIA
PICANTO», державний реєстраційний №
НОМЕР_1; стіл-тумбу, телевізор «SAMSUNG»,
тумбу під телевізор, кухонний гарнітур,
посуд кухонний, нагрівальний бак для
води, пральну машину, мікрохвильову
піч, постільну білизну, корпусні меблі
для передпокою, м'які меблі.

В задоволенні інших позовних вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 407
(чотириста сім) грн. 50 коп.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги. Рішення суду може
бути оскаржено в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Донецької області через Димитровський
міський суд Донецької області протягом
десяти днів з дня проголошення рішення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя