Справа № 473/4158/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" жовтня 2014 р. Вознесенський
міськрайонний суд Миколаївської
області в складі: головуючого - судді
Ротар М.М., при секретарі - Фінько О.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вознесенську цивільну
справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

31 липня 2014 року Публічне акціонерне
товариство Комерційний банк
"ПриватБанк" (далі - ПАТ КБ "ПриватБанк")
звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості. Позивач
зазначав, що 24.12.2003 року між ПАТ КБ
"ПриватБанк" та ОСОБА_1 укладено
кредитний договір № NKVZSK411142, за яким
остання отримала строковий кредит у
розмірі 5500,00 грн. зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 1,2 %
річних на суму залишку заборгованості
за кредитом.

Позичальник неналежно виконував
зобов'язання, тому станом на 15.07.2014 року
утворилась заборгованість за
договором на загальну суму 10483,09 грн., з
якої: 648,01 грн. - заборгованість по
кредиту, 3413,02 грн. - заборгованості по
відсоткам, 6422,06 грн. - пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язання
за договором. Посилаючись на викладене,
позивач просив стягнути з відповідача
вказану заборгованість.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, надав суду заяву
про розгляд справи у його відсутності
та підтримання позовних вимог у
повному обсязі, не заперечує проти
розгляду справи в порядку заочного
провадження.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлений належним чином.

Відповідно до п.4 ст.169 ЦПК України у
разі повторної неявки в судове
засідання відповідача, повідомленого
належним чином, суд вирішує справу на
підставі наявних у ній даних чи
доказів.

За таких обставин суд вважає
можливим ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, що
відповідає положенням ст.224 ЦПК
України. Позивач проти розгляду справи
в порядку заочного провадження не
заперечував.

Дослідивши та оцінивши матеріали
справи в межах заявлених позовних
вимог та на підставі наданих сторонами
доказів, відповідно до ст. 11 ЦПК
України, суд дійшов до висновку, що
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором
застосовуються положення щодо
договору позики, якщо інше не
встановлено законом і не випливає із
суті кредитного договору.

Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець
має право на одержання від
позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюється
договором.

За правилам ч.1 ст.1049 і ст.1050 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві кредит у строк та
порядок, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення коштів
він не звільняється від обов'язку
виконання зобов'язання, при цьому
кредитодавець має право вимагати від
позичальника достроково повернути всю
суму кредиту та внести інші платежі,
передбачені договором.

Згідно вимог ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином, згідно умов договору та у строки
передбачені цим договором.

З матеріалів справи вбачається, що
24.12.2003 року між ПАТ КБ "ПриватБанк" та
ОСОБА_1 укладено кредитний договір №
NKVZSK411142, за яким остання отримала
строковий кредит у розмірі 5500,00 грн. зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 1,2 % річних на суму
залишку заборгованості за кредитом.
Також, сторони узгодили
відповідальність сторін в разі
порушення позичальником зобов'язань
по погашенню кредиту.

При цьому, відповідач ознайомився з
Умовами надання споживчого кредиту
фізичним особам і Тарифами банківських
послуг, та погодився з тим, що вказані
документи, є складовою частиною
кредитного договору.

Зі змісту кредитного договору та Умов
надання споживчого кредиту фізичним
особам, які діяли на час укладення
спірного договору вбачається, що вони
містять всі істотні умови договору про
надання фінансових послуг,
передбачених ст. 6 Закону України "Про
фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг",
в редакції, яка діяла на момент
укладення договору, а саме: назву
документа; прізвище, ім'я і по батькові
та адресу особи, яка отримує фінансову
послугу, найменування фінансової
операції, кредитного ліміту, базової
відсоткової ставки, порядку погашення
боргу; найменування та
місцезнаходження банку (кредитний
договір); розміру фінансового активу,
зазначеного у грошовому виразі, строки
його внесення та умови
взаєморозрахунків (кредитний договір
та п.4 Умов); строк дії договору;
зазначення порядку зміни і припинення
дії договору; права та обов'язки сторін
(п.3 Умов); відповідальність сторін за
невиконання або неналежне виконання
умов договору (п.5 Умов); підписи сторін
(кредитний договір).

Банк виконав свої зобов'язання
належним чином, надавши позичальнику
кредитні кошти, в розмірі передбаченим
договором. Проте, відповідач свої
зобов'язання за договором належним
чином не виконала, у зв'язку з чим,
станом на 15.07.2014 року утворилась
заборгованість за договором на
загальну суму 10483,09 грн., з якої: 648,01 грн.
- заборгованість по кредиту, 3413,02 грн. -
заборгованості по відсоткам, 6422,06 грн. -
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язання за договором.

Згідно ч.3 ст. 551 ЦК України розмір
неустойки може бути зменшений за
рішенням суду, якщо він значно
перевищує розмір збитків, та за
наявності інших обставин, які мають
істотне значення. Істотними
обставинами в розумінні ч.3 ст. 551 ЦК
України можна вважати, зокрема, ступінь
виконання зобов'язання боржником;
майновий стан сторін, які беруть участь
у зобов'язанні; не лише майнові, але й
інші інтереси сторін, що заслуговують
на увагу (наприклад, відсутність
негативних наслідків для позивача
через прострочення виконання
зобов'язання). Положеннями ст..616 ЦК
України передбачено право суду за
певних умов зменшити розмір збитків та
неустойки, як стягуються з боржника.
При цьому питання зменшення розміру
неустойки вирішується в конкретній
ситуації на підставі певних доказів і
розрахунків. (Ухвала Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10 липня 2013 року по справі №
6-6784 св13).

Зменшення неустойки - це право суду. Суд
може прийняти рішення про зменшення
розміру неустойки як за власною
ініціативою, так і за клопотанням
відповідача. (Ухвала Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 09.10.2013 року № 6-26117 св13). Судом
встановлено, що розмір основної
заборгованості складає 4061 грн.03 коп., а
розмір неустойки 6 422 грн. 06 коп. Такі
обставини можуть бути підставою для
зменшення розміру неустойки і суд
вважає за необхідне зменшити розмір
нарахованої пені до 2000 грн.

В іншому, суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими і такими, що підлягають
задоволенню.

Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на
користь якої постановлено рішення, суд
присуджує з другої сторони всі судові
витрати. Таким чином на користь
позивача з відповідача підлягає
стягненню сплачений ним судовий збір в
розмірі 243 грн.60 грн.

Керуючись ст.ст.10, 11, 209, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) на
користь публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором № NKVZSK411142 від 24
грудня 2003 року, яка виникла станом на 15
липня 2014 року в розмірі 6061 гривні 03
копійки, в тому числі : заборгованість
по кредиту - 648,01 грн., заборгованості по
відсоткам - 3413,02 грн., пеня за
несвоєчасність виконання зобов'язання
за договором - 2000 грн., перерахувавши
вказану суму на розрахунковий рахунок
(р/р 3111, МФО 305299, ) а також в повернення судових
витрат 243 гривні 60 коп. перерахувавши
вказану суму на розрахунковий рахунок
(р/р 0001, МФО 305299, ).

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які не були присутні під час
оголошення рішення, мають право
оскаржити рішення протягом 10 днів з
моменту отримання копії рішення .

Заочне рішення може бути переглянуто
Вознесенським міськрайонним судом за
письмовою заявою відповідача про
перегляд заочного рішення, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя
М.М. Ротар