Справа № 136/1945/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"06" жовтня 2014 р.
м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької
області

в складі: головуючого - судді
Мочульської Л. Т.

за участю секретаря
Белінська С. І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Липовці

цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
КОСТЯНТИНІВСЬКОЇ СІЛЬСЬКОЇ ради
Липовецького району Вінницької
області про визнання права власності в
порядку спадкування за законом на
житловий будинок

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з
зазначеним позовом до відповідача ,
посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла його мати ОСОБА_2. Після її
смерті залишилось майно, яке
складається також з житлового
будинку з господарськими будівлями і
спорудами , розташованих в АДРЕСА_1 .
Позивач протягом шести місяців з дня
смерті спадкодавця, відповідно до
діючого на той час законодавства,
прийняв спадщину фактично. Однак у
видачі свідоцтва про право на спадщину
на житловий будинок нотаріус
відмовив, так як відсутній
правовстановлюючий документ на
будинок.

В судове засідання позивач не
з»явився. Звернувся до суду з заявою, в
якій позов підтримав , посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.
Просив розглянути справу без його
участі.

Представник відповідача в
судове засідання також не з"явився.
Надав суду заяву, в якій позов визнав
та просив розглянути справу без
участі представника Костянтинівської
сільської ради.

У відповідності до ч.2 ст.158 ЦПК
України, особа, яка бере участь у
справі, має право заявити клопотання
про розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали цивільної
та спадкової справи, суд прийшов до
висновку про можливість задоволення
клопотання сторін і розгляд справи у
їх відсутності.

Судом встановлено наступне:

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (
свідоцтво про смерть - а.с.6).

Згідно зі ст..524 ЦК України (1963 року),
який діяв на час відкриття спадщини,
спадкоємство за законом має місце, коли
і оскільки воно не змінено заповітом.

Судом встановлено, що 05 жовтня 2000
року, ОСОБА_2 склала заповіт,
який був посвідчений секретарем
виконкому Костянтинівської сільської
ради Липовецького району Вінницької
області 05.10.2000 року і зареєстрованим в
реєстрі за№98, згідно з яким
спадкодавець житловий будинок та все
майно, яке їй належить, заповідала
своєму сину ОСОБА_3 ( а.с.7).

Однак з матеріалів спадкової справи та
наданих суду доказів встановлено, що
спадкоємець за заповітом ОСОБА_3 та
інший спадкоємець за законом ОСОБА_4,
згідно з їх заявами, спадщини після
смерті матері не приймали, на неї не
претендують до суду за продовженням
строку на прийняття спадщини або
встановленням факту прийняття
спадщини - звертатись не будуть, тому
просили визнати їх такими, що
відмовились від спадщини ( а .с.31,32).

Тобто, оскільки спадкоємець за
заповітом відмовився від спадщини, в
даному випадку настає спадкування за
законом.

У відповідності до ст.. 529 ЦК України (1963
р) діти спадкодавця - є спадкоємцями за
законом першої черги.

Факт родинних відносин, тобто те, що
позивач є сином покійної ОСОБА_2 ,
підтверджено його свідоцтвом про
народження ( а.с.36), відповідно до якого
його матір»ю є ОСОБА_2 .

Згідно з діючим на час відкриття
спадщини законодавством ( п.1 ч.1 ст. 549 ЦК
України 1963 року), спадщину протягом
шести місяців з дня смерті спадкодавця
ОСОБА_2 фактично прийняв її син ОСОБА_1,
який проживав у спадковому будинку,
доглядав за ним, в цей період обробляв
присадибну земельну ділянку,
сплачував комунальні платежі за
спадковий будинок, проводив
косметичний ремонт житлового будинку,
який належав спадкодавцю ( довідки
Костянтинівської сільської ради №219
від 29.08.2014 року та №79 від 28.04.2014 року,
а.с.8,42) .

Постановою державного нотаріуса
Липовецької державної нотаріальної
контори від 15.08.2014 року позивачеві
відмовлено у видачі на його ім"я
свідоцтва про право на спадщину за
законом на житловий будинок, в зв"язку
з відсутністю правовстановлюючого
документу на вказане майно на ім."я
спадкодавця . ( а.с.9).

До складу спадкового майна
входить цілий житловий будинок «А» з
прибудовою «а» , 1954 року побудови,
загальною площею 62,2 кв.м., житловою
площею 29,2 кв. м. та господарські будівлі
і споруди: сарай «Б», », погріб «п/Б»,
сарай «б», літню кухню «В» огорожу №1,
хвіртку №2, ворота №3, які розташовані
в АДРЕСА_1 Інвентаризаційна вартість
будинку складає 75792 грн.

За життя спадкодавця
правовстановлюючих документів на
будинок не оформлено.

Однак згідно з даними
погосподарського обліку по
Костянтинівській сільській раді,
власником житлового будинку,
розташованого в АДРЕСА_1 була покійна
ОСОБА_2 (довідка
Костянтинівської сільської ради №235
від 01.10.2014 року)

Відповідно до ст.ст.100,101
Цивільного кодексу в редакції 1963 року
громадяни могли мати у власності
житлові будинки, при цьому главою 10
цього кодексу не вимагалося реєстрації
права власності на ці будинки.

За чинним та той час законодавством
будівлі у сільській місцевості не
підлягали державній реєстрації,
оскільки дія Інструкції „Про порядок
реєстрації будинків та домоволодінь у
містах та селищах міського типу
Української РСР" від 31.01.1966 року не
поширювалася на сільську місцевість

Матеріали справи свідчать, що, будинок
був зареєстрований в погосподарських
книгах сільської ради і його власником
була ОСОБА_2 .

Через відсутність правовстановлюючого
документу на житловий будинок позивач
позбавлений можливості оформити
спадкові права на майно, що залишилося
після смерті спадкодавця.

Згідно ст. 1216 ЦК України (2004 року),
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, що померла, до інших осіб.

До складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті. (ст.
1218 ЦК України).

На підставі ч.4 ст.174 ЦПК України,
у разі визнання відповідачем позову,
суд, за наявності для того законних
підстав, ухвалює рішення про його
задоволення .

Враховуючи, що визнання
відповідачем позовних вимог - не
суперечить закону та не порушує права,
свободи чи інтереси третіх осіб, суд
приймає визнання відповідачем позову
та ухвалює рішення про задоволення
позову у повному обсязі

Отже, відповідно до вимог діючого
законодавства, позивач має право на
спадкування за законом на майно, яке
належало спадкодавцю, у зв»язку з чим
суд позов задовольняє у повному
обсязі.

На підставі. Ст.ст.
524,525,526,527,529,548,549, ЦК України(1963 року),
ст.ст. 1216,1218 ЦК України (2004 року),
керуючись ст. 174, 209-215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
в порядку спадкування за законом
після смерті матері ОСОБА_2, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1, на цілий
житловий будинок «А» з прибудовою
«а» , 1954 року побудови, загальною площею
62,2 кв.м., житловою площею 29,2 кв. м. та
господарські будівлі і споруди: сарай
«Б», », погріб «п/Б», сарай «б», літню
кухню «В» огорожу №1, хвіртку №2,
ворота №3, які розташовані в АДРЕСА_1

На підставі статті 1299 ЦК України
право власності на зазначене нерухоме
майно підлягає державній реєстрації.

Рішення може бути оскарженим в
апеляційному порядку протягом десяти
днів. Після закінчення цього строку,
рішення набирає законної сили, якщо не
буде подано апеляційної скарги на
рішення суду.

Суддя: Л. Т. Мочульська