РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/14116/14-ц

пр. № 2/759/5078/14

20 жовтня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді
Лопатюк Н.Г.,

при секретарі
Фещук
Т.С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свої позовні вимоги мотивував тим, що 07
березня 1992 року між ним та
відповідачкою було зареєстровано шлюб.

Від даного шлюбу неповнолітніх дітей
не мають.

Сімейне життя між ним поступово
погіршувалось, що в кінцевому
результаті призвело до фактичного
припинення шлюбних відносин з квітня
2014 року.

На даний момент вони не ведуть
спільного господарства та не
підтримують подружніх стосунків з
квітня 2014 року.

На підставі наведеного, позивач
звернувся до суду з даним позовом та
просить суд ухвалити рішення, яким
задовольнити позов та розірвати шлюб.

В судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги в повному обсязі та
просив суд їх задовольнити.

Відповідачка не заперечувала проти
розірвання шлюбу.

Вислухавши пояснення позивача,
відповідача, з'ясувавши фактичні
обставини даної справи, дослідивши
письмові докази у їх сукупності та
співставленні, суд дійшов до висновку
про наявність законних підстав для
задоволення даного позову.

Судом встановлено, що 07 березня 1992
року у Центральному відділі державної
реєстрації шлюбів Головного
управління юстиції у м. Києві був
зареєстрований шлюб між ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, про
що зроблено відповідний актовий запис
за №549. Після укладення шлюбу чоловіку
та дружині присвоєні прізвища - ОСОБА_1
(а.с.5 - копія свідоцтва про шлюб).

Від даного шлюбу неповнолітніх дітей
не мають.

В судовому засіданні позивач суду
пояснив, що вони з відповідачкою не
підтримують шлюбних відносин, не
ведуть спільного господарства, а тому
збереження шлюбу стало неможливим,
взаєморозуміння і почуття любові між
сторонами втрачено.

Відповідачка не заперечувала
проти розірвання шлюбу.

Згідно з ч.1 ст.110 СК України, позов про
розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст.112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, вислухавши пояснення
позивача, відповідачки, суд дійшов до
висновку про наявність законних
підстав для ухвалення рішення про
задоволення позову, оскільки
відносини, що склалися між подружжям,
носять стійкий характер, а шлюб між
сторонами фактично розпався. За таких
обставин збереження шлюбу суперечить
інтересам обох сторін, а сам шлюб
носить формальний характер, у зв'язку з
чим підлягає розірванню.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 110, 112 СК України, ст.ст. 10,
11, 57- 60, 208-209, 212 - 215, 218, 292-294 ЦПК України,
суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 07 березня 1992
року у Центральному відділі державної
реєстрації шлюбів Головного
управління юстиції у м. Києві між
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис за №549,-
розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвища
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - залишити без змін.

Копію рішення суду направити для
виконання до Відділу реєстрації актів
цивільного стану Святошинського
районного управління юстиції у м.
Києві.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя:
Лопатюк Н.Г.