Номер провадження: 22-ц/785/5899/14
Головуючий у першій інстанції Жуган Л.
Доповідач Фальчук В. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі:

головуючого - Фальчука В.П.,

суддів Кварталової А.М.,
Таварткіладзе О.М.,

секретаря Швець В.Ф.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 22 квітня 2014 року в
цивільній справі за позовною заявою
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, яка діє у своїх
інтересах та в інтересах
неповнолітньої доньки - ОСОБА_4, за
участю третьої особи на стороні
відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору -
Малиновської районної адміністрації
виконавчого комітету Одеської міської
ради про визнання осіб такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням, -

встановила:

06.11.2013 року ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом, в якому просив визнати
відповідача та неповнолітню доньку
ОСОБА_4 такими, що втратили право
користування 17/100 частин будинку
АДРЕСА_1, яка належить йому на праві
власності вказуючи, що ці особи
наприкінці серпня 2011 року виїхали на
інше, постійне місце проживання в с.
Трудове Кілійського району Одеської
області, де і проживають по теперішній
час.

Представник відповідача ОСОБА_5
позовні вимоги не визнала посилаючись
на те, що ОСОБА_3 вибула на інше місце
проживання з поважних причин, а саме - у
зв'язку з навчанням доньки за кордоном.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 22 квітня 2014 року в
задоволенні позовної заяви ОСОБА_2
відмовлено у повному обсязі у зв'язку з
тим, що заявлені ним вимоги не доведені
у встановленому законом порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати у зв'язку з
порушенням судом норм матеріального і
процесуального права та ухвалити нове
рішення, яким позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі
вказуючи, що суд не дослідив причин
виїзду доньки ОСОБА_4 разом з
відповідачем до Російської Федерації,
та зробив неправильний висновок про
поважність причин не проживання
відповідачів у спірному помешканні.

Згідно ч.1ст.303 ЦПК України, під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Колегія суддів заслухавши
суддю-доповідача, який доповів зміст
ухвали, що оскаржена, доводи
апеляційної скарги, межі, в яких
повинні проводитися перевірка ухвали,
встановлюватися обставини і
досліджуватися докази вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню за наступних підстав;

За правилами п.1,4ч.1ст.309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення є неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи
та порушення судом норм матеріального
і процесуального права.

Відмовляючи позивачу в задоволенні
позову суд першої інстанції виходив з
того, що заявлені ним вимоги не
доведені у встановленому законом
порядку. Суд визнав, що поважною
причиною не проживання ОСОБА_3 та
доньки ОСОБА_4 у помешканні позивача є
виїзд доньки ОСОБА_4 на навчання до
Російської Федерації.

Колегія суддів не погоджується з
висновками суду першої інстанції, так
як судом неповно встановлені
обставини, що мають значення для
розгляду справи, та порушені норми
матеріального і процесуального права.

Згідно ст.405 ЦК України члени сім'ї
власника житла, які проживають разом з
ним, мають право на користування цим
житлом відповідно до закону.

Житлове приміщення, яке вони мають
право займати, визначається його
власником.

Член сім'ї власника житла втрачає право
на користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачу на праві приватної власності
належить 17/100 частин буд. АДРЕСА_1. У
вказаному помешканні крім позивача
зареєстровані у встановленому законом
порядку його дружина - ОСОБА_3 та
неповнолітня донька ОСОБА_4 - 2004 року
народження.

05.07.2011 року сторони у справі розірвали
шлюб, що підтверджується рішенням
Малиновського районного суду м. Одеси.

В кінці серпня 2011 року ОСОБА_3 разом з
донькою переїхала на постійне місце
проживання в АДРЕСА_2. Доказами
постійного місця проживання ОСОБА_3 та
неповнолітньої доньки ОСОБА_4 є довідка
з Трудівської загальноосвітньої
середньої школи 1-111 ступенів
Кілійського району Одеської області за
№133 від 17.03.2014 року про те, що дитина
навчалася в школі в період часу з 01.09.2011
року по 29.09.2013 року (а.с.43,44). Крім того,
позивач сплачував на користь
відповідача аліменти на утримання
дитини саме за місцем їх проживання в с.
Трудове, що підтверджується поштовими
квитанціями (а.с.45).

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_6 пояснював суду, що знає сторони
у справі, але точних дат не пам'ятає.
Йому відомо, що ОСОБА_3 вийшла заміж і
виїхала проживати в Російську
Федерацію, де і народила іще одну
дитину.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_7 пояснювала суду, що знає сторони
у справі і їх неповнолітню доньку, так
як діти дуже часто спілкувалися між
собою. Спілкування між дітьми
припинилося, коли ОСОБА_4 разом з
матір'ю виїхала на інше місце
проживання.

Представник ОСОБА_3 в судовому
засіданні апеляційного суду Одеської
області також підтвердила, що
відповідач в Російській Федерації
народила іще одну дитину. Інших
відомостей про сімейний стан ОСОБА_3
вона не має, а сама відповідач у справі
не бажає приїхати з Росії для надання
пояснень з цього приводу.

01.08.2013 року ОСОБА_2 надав нотаріально
посвідчену згоду малолітній дочці
ОСОБА_4 на короткочасний виїзд до
Російської Федерації з метою навчання
з 20.08.2013 року по 20.07.2014 року (а.с.33) в
супроводі матері. Після закінчення
вказаного терміну донька ОСОБА_4 та її
мати з Росії до теперішнього часу не
повернулися.

Як повідомила суду представник ОСОБА_3 -
ОСОБА_5, відповідач на теперішній час не
має наміру повертатися до України у
зв'язку з відносинами, які виникли між
Україною і Росією.

Встановлені апеляційним судом
обставини які мають значення для
розгляду справи, дають можливість
зробити висновок, що ОСОБА_3 разом з
неповнолітньою донькою ОСОБА_4 не
проживають в 17/100 частин будинку
АДРЕСА_1 без поважних причин більше
одного року.

Колегія суддів визнає, що відповідач
разом з дитиною виїхала на інше місце
проживання, а тому втратила право
користування спірним житлом.

Суд першої інстанції безпідставно не
прийняв до уваги пояснення вказаних
вище свідків та довідки Трудівської
загальноосвітньої середньої школи 1-111
ступенів про те, що неповнолітня донька
ОСОБА_4 навчалася у цій школі два
учбових роки, пославшись на те, що в цих
довідках неправильно вказаний рік
народження дівчинки.

Крім того, суд першої інстанції
безпідставно зробив висновок про те, що
ОСОБА_3 не проживає у спірному
помешканні у зв'язку з виїздом дитини
на навчання до Російської Федерації,
оскільки цей висновок суперечить
обставинам, що мають значення для
справи, а саме: дитина до виїзду на
навчання до Росії два роки навчалася в
Кілійському районі Одеської області, і
виїхала на навчання з Трудівської
загальноосвітньої середньої школи 1-111
ступенів Кілійського району.

На підставі викладеного рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про
задоволення позовних вимог ОСОБА_2 у
повному обсязі, так як вони ґрунтуються
на законі і підтверджені наданими
позивачем доказами.

Колегія суддів визнає, що відповідач
разом з неповнолітньою дитиною не
проживає в 17/100 частин будинку АДРЕСА_1
без поважних причин більше одного року,
а саме - з серпня 2011 року по теперішній
час.

Керуючись ст.304,п.2ч.1ст.307, п.1,4ч.1ст.309 ЦПК
України, колегія суддів Судової палати
у цивільних справах апеляційного суду
Одеської області, -

вирішила;

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 22 квітня 2014 року -
скасувати.

Ухвалити нове рішення:

Визнати ОСОБА_3 і неповнолітню ОСОБА_4
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням - 17/100 частинами
житлового будинку АДРЕСА_1 з серпня
місяця 2011 року у зв'язку з виїздом на
інше постійне місце проживання.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, та може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ на протязі двадцяти днів, з дня
набрання законної сили.

Судді апеляційного суду Одеської
області:
В.П.Фальчук

А.М.Кварталова

О.М.Таварткіладзе