АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22-ц/790/6032/14
Головуючий 1 інстанції -
Справа № 2010/2-2254/11
Доповідач - Коростійова
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Коростійової
В.І.,

суддів: - Гуцал Л.В,
Пшенічної Л.В.,

за участю секретаря - Бойко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Дергачівського районного
суду Харківської області від 12 грудня
2013 року по справі за позовом прокурора
Дергачівського району Харківської
області, в інтересах держави, в особі
державної екологічної інспекції в
Харківській області, до ОСОБА_3 про
відшкодування витрат, -

в с т а н о в и л а:

У серпні 2011 року прокурор
Дергачівського району, в інтересах
держави, в особі державної екологічної
інспекції у Харківській області,
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про
відшкодування збитків, спричинених
державі внаслідок порушення
законодавства про охорону та
раціональне використання водних
ресурсів, у сумі 298600 грн.

В обґрунтування позову посилався на те,
що ОСОБА_3 працює директором
комунального підприємства (далі - КП)
«Наукове».

2 березня 2011 року відносно неї, як
керівника КП «Наукове», порушено
кримінальну справу за фактом
незаконного видобування корисних
копалин загальнодержавного значення
та перевищення службових повноважень,
за ознаками злочинів, передбачених ч.2
ст.240, ч.3 ст.365 КК України.

Постановою Дергачівського районного
суду Харківської області від 8 серпня
2011 року кримінальну справу закрито, а
ОСОБА_3 звільнено від кримінальної
відповідальності на підставі п. «г»
Закону України «Про амністію» від 8
липня 2011 року.

При цьому встановлено, що директор КП
«Наукове» ОСОБА_3, достовірно знаючи
про відсутність в очолюваному нею
підприємстві дозволу на спеціальне
водокористування, у період з 1 червня 2010
року по 1 лютого 2011 року, самовільно
організувала і здійснила незаконне
видобування корисних копалин
загальнодержавного значення -
підземних прісних вод для задоволення
господарських потреб підприємства в
об'ємі 10000 м3.

Внаслідок незаконних дій ОСОБА_3
державі спричинено збитки у сумі 298600
грн., що підтверджується відповідним
розрахунком старшого державного
інспектора з охорони навколишнього
природного середовища, затвердженого
заступником головного державного
інспектора з охорони навколишнього
природногосередовища Харківської
області 25 лютого 2011 року.

Заочним рішенням Дергачівського
районного суду Харківської області від
17 січня 2012 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави, в
особі державної екологічної інспекції
у Харківській області, 298600 грн.

23 грудня 2013 року ОСОБА_3 подала до суду
заяву про перегляд вказаного заочного
рішення за нововиявленими обставинами.
Як на нововиявлені обставини
посилалась на те, що ухвалою
апеляційного суду Харківської області
від 22 грудня 2011 року постанова
Дергачівського районного суду
Харківської області від 8 серпня 2011
року скасована, а кримінальна справа
направлена на новий судовий розгляд.

Постановою Дергачівського районного
суду Харківської області від 24 липня
2012 року її, ОСОБА_3, звинувачену за ч.1
ст.365, ч.2 ст.240 КК України, звільнено від
кримінальної відповідальності на
підставі п. «г» ст.1 , ст.6 Закону України
«Про амністію у 2011 році». Кримінальна
справа щодо неї закрита. При цьому
встановлено, що її діями спричинені
збитки не у розмірі 298600 грн., а у розмірі
93347 грн. З останнім розрахунком збитків
вона також не погоджується.

Рішенням Дергачівського районного
суду Харківської області від 12 грудня
2013 року заяву ОСОБА_3 про перегляд
вказаного заочного рішення за
нововиявленими обставинами
задоволено. Заочне рішення
Дергачівського районного суду
Харківської області від 17 січня 2012 року
скасовано і ухвалено нове рішення, яким
позовні вимоги прокурора
Дергачівського району Харківської
області задоволено частково. Стягнуто
з ОСОБА_3 на користь держави, в особі
державної екологічної інспекції у
Харківській області 93347,53 грн. В іншій
частині позовних вимог відмовлено.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь держави
судовий збір у сумі 933,48 грн.

На це рішення ОСОБА_3 подала апеляційну
скаргу.

Просе рішення суду у частині
стягнення з неї 93347,53 грн. та витрат по
сплаті судового збору у сумі 933,48 грн.
скасувати та ухвалити нове, яким
прокурору у позові відмовити. При
цьому посилається на: недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення норм
матеріального і процесуального права.

Інші особи, які беруть участь у
справі, рішення суду не оскаржили.

Прокурор Дергачівського району
Харківської області подав письмові
заперечення на апеляційну скаргу,
вважав її безпідставною, а рішення суду
- законним і обґрунтованим.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 27 січня 2014 року
апеляційна скарга ОСОБА_3 задоволена
частково.

Рішення Дергачівського районного
суду Харківської області від 12 грудня
2013 року змінено. Постановлено стягнути
з ОСОБА_3 на користь держави, в особі
державної екологічної інспекції у
Харківській області збитки у сумі 1213,20
грн. та 229,40 грн. судового збору.

Ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 25 червня 2014 року
рішення апеляційного суду Харківської
області від 27 січня 2014 року скасовано, а
справа направлена на новий судовий
розгляд до суду апеляційної інстанції.

Перевіряючи законність і
обгрунтованість судового рішення
відповідно до вимог ч.1 ст.303 ЦПК України
- у межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, судова колегія не вбачає
підстав для задоволення апеляційної
скарги.

Судом першої інстанції
встановлено, що 25 листопада 2008 року
ОСОБА_3 призначена на посаду директора
КП «Наукове», що підтверджується
розпорядженням №50
Черкасько-Лозівської сільської ради
Дергачівського району Харківської
області.

Згідно п.4 Статуту КП «Наукове»,
затвердженого головою
Черкасько-Лозівської сільської ради і
зареєстрованого 5 липня 2007 року,
предметом діяльності підприємства, у
числі інших, є виконання функцій
замовника на послуги по утриманню
житлового фонду.

Встановлено також, що до 31 травня
2010 року КП «Наукове» мало дозвіл
державного управління охорони
навколишнього природного середовища у
Харківській області на спеціальне
водокористування, на підставі якого КП
«Наукове» проводило забір води із
артезіанської свердловини,
розташованої у с.Черкаська Лозова
Дергачівського району Харківської
області.

КП «Наукове» здійснювало
водозабір для наступної подачі її у
квартири багатоквартирних будинків і
дитячого саду.

Після закінчення строку дії
дозволу, тобто після 31 травня 2010 року КП
«Наукове», без належного дозволу,
продовжувало забір води із
артезіанської свердловини.

За період з 1 червня 2010 року по 1
лютого 2011 року КП «Наукове» провело
забір 10000 м3 води.

Постановою Дергачівського
районного суду Харківської області від
24 липня 2012 року ОСОБА_3, звинувачену за
ч.1 ст.365, ч.2 ст.240 КК України, звільнено
від кримінальної відповідальності на
підставі п. «г» ст.6 Закону України «Про
амністію у 2011 року». Кримінальна справа
відносно ОСОБА_3 провадженням закрита,
цивільний позов прокурора залишено без
розгляду.

При цьому встановлено, що
директор КП «Наукове» ОСОБА_3 з 1 червня
2010 року по 1 лютого 2011 року, на порушення
вимог ст.ст.44,49 Водного Кодексу України,
достовірно знаючи про відсутність в
очолюваному нею підприємстві дозволу
на спеціальне водокористування,
самовільно організувала і здійснила
видобування корисних копалин
загальнодержавного значення -
підземних прісних вод в обсязі 10000 м3 ,
чим спричинила шкоду державі на
загальну суму 93347,53 грн.

Вказана постанова набрала
законної сили.

ОСОБА_3 вказану постанову не
оскаржила.

Відповідно до ч.2 ст.14 Закону
України «Про амністію у 2011 році»
амністія не звільняє від обов'язку
відшкодувати заподіяну злочином шкоду,
який покладено на винну особу вироком
або рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст.69 Закону
України «Про охорону навколишнього
природного середовища» шкода,
заподіяна внаслідок порушення
законодавства про охорону
навколишнього природного середовища,
підлягає компенсації у повному обсязі.

Суд першої інстанції стягнув з
ОСОБА_3 збитки, спричинені державі
внаслідок порушення законодавства про
охорону та раціональне використання
водних ресурсів у сумі 93347,53 грн.,
виходячи із розрахунку старшого
державного інспектора з охорони
навколишнього природного середовища
Харківської області Фарафонова Д.В.

У своїх письмових поясненнях,
наданих 8 жовтня 2014 року суду
апеляційної інстанції державна
екологічна інспекція у Харківській
області вважала, що ОСОБА_3 спричинила
збитки саме у сумі 93347,53 грн. (а.с.194-195).

Представник прокуратури у суді
апеляційної інстанції також вважав, що
ОСОБА_3 спричинила збитки у сумі 93347,53
грн. При цьому пояснив, що позовні
вимоги зменшує саме до суми 93347,53 грн.

Рішення суду про стягнення з
ОСОБА_3 93347,53 грн. в апеляційному порядку
ні державна екологічна інспекція у
Харківській області, ні прокуратура не
оскаржили.

Скасовуючи рішення апеляційного
суду Харківської області від 27 січня 2014
року та направляючи справу на новий
розгляд до суду апеляційної інстанції,
суд касаційної інстанції зазначив, що
розмір заподіяних збитків підлягає
доказуванню на загальних підставах.
Розмір спричинених ОСОБА_3 збитків
судом не визначено.

Відповідно до ч.4 ст.338 ЦПК України
висновки і мотиви, з яких скасовані
рішення, є обов'язковими для суду
апеляційної інстанції при новому
розгляді справи.

При новому розгляді судом
апеляційної інстанції встановлено, що
старшим державним інспектором з
охорони навколишнього природного
середовища Харківської області
Фарафоновим Д.В. спричинені ОСОБА_3
збитки визначені за два періоди: з 1
червня по 31 грудня 2010 року за 8813 м3
підземної води і з 1 січня по 1 лютого 2011
року за 1187 м3 підземної води із
артезіанської свердловини без дозволу
на спеціальне водокористування.
Визначено, що за період з 1 червня по 31
грудня 2010 року спричинено збитки у сумі
78946,85 грн., з 1 січня по 1 лютого 2011 року - у
сумі 14400,68 грн., а всього 93347,53 грн. При
цьому за кожен період застосовано
різні ставки збору.

Саме такий розрахунок і покладено
в основу оскаржуваного рішення.

Такий розрахунок не відповідає
обставинам справи і вимогам закону.

Порядок визначення розміру
відшкодування збитків, заподіяних
державі внаслідок порушення
законодавства про охорону та
раціональне використання водних
ресурсів у разі самовільного
використання водних ресурсів при
відсутності дозвільних документів
встановлений Методикою розрахунку
розміру відшкодування збитків,
заподіяних державі внаслідок
порушення законодавства про охорону та
раціональне використання водних
ресурсів, затвердженою Наказом
Міністерства охорони навколишнього
природного середовища України 20 липня
2009 року №389 і зареєстрованої у
Міністерстві юстиції України 14 серпня
2009 року за №767/16783 (далі - Методика).

Відповідно до п.9.1 Методики в
редакції, яка діяла на час виникнення
спірних правовідносин, розрахунок
розміру відшкодування збитків,
обумовлених самовільним
використанням водних ресурсів без
дозволу на спеціальне
водокористування та порушенням умов
водокористування, встановлених у
дозволі на спеціальне
водокористування (крім прісних
підземних вод глибиною більше 20 м), грн,
здійснюється за

формулою:

З сам = 100 х W х Тар ,

де W - об'єм води, що використана
самовільно без дозволу на спеціальне
водокористування або з
порушенням умов водокористування,
встановлених у дозволі на
спеціальне водокористування, куб.м;

Тар - норматив збору за спеціальне
водокористування, грн/куб.м, що діє в
регіоні на момент виявлення порушення.

Із матеріалів кримінальної
справи вбачається, що порушення -
самовільне використання природних
ресурсів без дозволу на спеціальне
водокористування, яке вчинила ОСОБА_3,
виявлено 16 лютого 2011 року, що
підтверджується довідкою державного
інспектора з охорони навколишнього
середовища Харківської області (а.с.140
Кримінальної справи).

На момент виявлення порушення
діяв тариф (розмір грн./100 м3 ),
аналогічний ставці збору за спеціальне
використання води, встановленої ст.325
Податкового Кодексу (далі - ПК) України.

Відповідно до ст.325.1 ПК України
ставка збору за спеціальне
використання поверхневих вод по
Харківській області становила 40,44
грн/100 м3 , звідси ставка за 1м3 складає
0,4044.

КП «Наукове» проводило забір води
для водопостачання багатоквартирних
житлових будинків, які знаходяться на
балансі КП «Наукове», що
підтверджується бухгалтерськими
документами, що знаходяться у
кримінальній справі.

Згідно ст.325.9 ПК України до ставок
збору житлово-комунальні підприємства
застосовують коефіцієнт 0,3.

Розрахунок розміру відшкодування
збитків за наведеною вище формулою:

З сам = 100 х 10000 (об'єм води, що
використана самовільно без дозволу на
спеціальне використання) х 0,4044 (тариф,
діючий на час порушення) х 0,3
(понижуючий коефіцієнт) = 121320 грн.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в

межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі. Особа, яка
бере участь у справі, розпоряджається
своїми правами щодо предмета спору на
власний розсуд. Таке право мають
також особи (за винятком тих осіб,
які не мають цивільної процесуальної
дієздатності), в інтересах яких
заявлено вимоги.

Оскільки позивачі зменшили свої
позовні вимоги до суми 93347,53 грн.,
апеляційний суд, відповідно до ч.1 ст.303
ЦПК України, не може вийти за межі
позовних вимог.

З огляду на це, судова колегія
рішення суду першої інстанції у
частині стягнення з ОСОБА_3 збитків у
сумі 93347,53 грн., 933,48 грн. судового збору
залишає без змін.

Посилання ОСОБА_3 на те, що розмір
спричинених нею збитків складає 1213,20
грн., безпідставне, оскільки
проведений нею розрахунок не
відповідає формулі, визначеній п.9.1
Методики.

Керуючись ч.1 ст.303, ст.304, п.1 ч.1
ст.307, ст.ст. 308, 313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст. 315, 317,
319 ЦПК України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Дергачівського
районного суду Харківської області від
12 грудня 2013 року у частині стягнення з
ОСОБА_3 на користь держави, в особі
державної екологічної інспекції у
Харківській області, 93347 (дев'яносто
трьох тисяч трьохсот сорока семи)
гривень 53 копійок та 933 (дев'ятсот
тридцяти трьох) гривень 48 копійок
судового збору залишити без змін.

В іншій частині це рішення не
оскаржувалось і судом апеляційної
інстанції не переглядалось.

Ухвала суду апеляційної
інстанції набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді: