Справа №581/498/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Бутенко Д. В.Номер
провадження 22-ц/788/1712/14 Суддя-доповідач -
Гагін М. В. Категорія - 55
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Гагіна М. В.,

суддів - Рибалки В. Г. , Попруги С. В.

за участю секретаря - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Липоводолинського
районного суду Сумської області від 22
серпня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до
Комунального підприємства
«Житлово-комунальне господарство
«Липоводолинське» про стягнення
недоотриманої заробітної плати у виді
її індексації, стягнення середнього
заробітку за затримку розрахунку при
звільненні, відшкодування моральної
шкоди, -

в с т а н
о в и л а:

Рішенням Липоводолинського
районного суду Сумської області від 22
серпня 2014 року у задоволенні позову
ОСОБА_3 відмовлено.

Стягнуто зі ОСОБА_3 на користь КП «ЖКГ
«Липоводолинське» 500 грн. повернення
витрат на правову допомогу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати зазначене рішення
суду та ухвалити нове рішення про
задоволення позову.

При цьому доводить, що факт невиплати
йому індексації заробітної плати
підтверджений матеріалами справи.
Відповідачем не надано доказів того, що
невиплати індексації сталася з його
вини, оскільки він у зв'язку з цим не
притягувався до відповідальності.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
ОСОБА_3, який підтримав доводи
апеляційної скарги, представника
відповідача - адвоката ОСОБА_4, яка
заперечувала проти доводів
апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи та обговоривши
підстави апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд
першої інстанції виходив з того, що
відсутня вина відповідача у невиплаті
ОСОБА_3 у день його звільнення з роботи
індексації як частини його заробітної
плати, а тому підстави для задоволення
позову відсутні.

Колегія суддів апеляційного суду
погоджується з таким висновком суду
першої інстанції, оскільки суд дійшов
цих висновків повно і всебічно з'ясував
обставини справи, вірно визначив
юридичну природу спірних
правовідносин і застосував відповідні
їм норми матеріального права.

Відповідно до ст. ст. 47, 116 КЗпП України
при звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення. Якщо працівник у день
звільнення не працював, то зазначені
суми мають бути виплачені не пізніше
наступного дня після пред'явлення
звільненим працівником вимоги про
розрахунок. Про нараховані суми,
належні працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган
повинен письмово повідомити
працівника перед виплатою зазначених
сум. У разі спору про розмір сум,
належних працівникові при звільненні,
власник або уповноважений ним орган в
усякому випадку повинен у зазначений у
цій статті строк виплатити не
оспорювану ним суму.

Згідно зі ст. 117 КЗпП України в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

При наявності спору про розміри
належних звільненому працівникові сум
власник або уповноважений ним орган
повинен сплатити зазначене в цій
статті відшкодування в тому разі, коли
спір вирішено на користь працівника.
Якщо спір вирішено на користь
працівника частково, то розмір
відшкодування за час затримки
визначає орган, який виносить рішення
по суті спору.

Таким чином, закон прямо покладає на
підприємство, установу, організацію
обов'язок провести зі звільненим
працівником повний розрахунок -
виплатити всі суми, що належать йому; у
разі невиконання такого обов'язку з
вини власника або уповноваженого ним
органу наступає передбачена ст. 117 КЗпП
України відповідальність.

Статтею 233 КЗпП України передбачено, що
працівник може звернутися із заявою
про вирішення трудового спору
безпосередньо до районного, районного
у місті, міського чи міськрайонного
суду в тримісячний строк з дня, коли він
дізнався або повинен був дізнатися про
порушення свого права.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_3 з 01 жовтня 2010 року по 14 серпня 2012
року працював на посаді директора КП
«ЖКГ «Липоводолинське».

14 серпня 2012 року його було звільнено з
займаної посади на підставі п.8 ст.36
КЗпП України.

Судом також встановлено, що на день
звільнення позивачу не було нараховано
індексацію заробітної плати в
загальному розмірі 980 грн.88 коп. і її не
було виплачено при звільненні його з
роботи.

З витягу журналу обліку трудових
книжок на КП ЖКГ «Липоводолинське»
вбачається, що трудова книжка ОСОБА_3
видана 30 листопада 2012 року.

За результатами ревізії
фінансово-господарської діяльності КП
ЖКГ «Липоводолинське», проведеної
інспекторами Роменської об'єднаної
державної фінансової інспекції
Державної фінансової інспекції
України 25 липня 2012 року за період з 01
жовтня 2010 року по 30 квітня 2012 року,
виявлено ненарахування головним
бухгалтером цього підприємства ОСОБА_5
протягом періоду часу з 01 лютого 2011
року по 30 квітня 2012 року індексації
грошових доходів працівникам
вказаного вище комунального
підприємства, внаслідок чого виявлено
недоотримання у цих осіб заробітної
плати в сумі 13043 грн. 25 коп. (даний акт є
чинним на день розгляду даної справи).

У ході перевірки встановлена причина
непроведення індексації - недостатнє
вивчення головним бухгалтером
нормативних актів та відсутність
коштів на підприємстві.

В той же час, відповідно до ч.3 ст.8 ЗУ
«Про бухгалтерський облік та фінансову
звітність в Україні» відповідальність
за організацію бухгалтерського обліку
та забезпечення фіксування фактів
здійснення всіх господарських
операцій у первинних документах,
збереження оброблених документів,
регістрів і звітності протягом
встановленого терміну, але не менше
трьох років, несе власник (власники) або
уповноважений орган (посадова особа),
який здійснює керівництво
підприємством відповідно до
законодавства та установчих
документів.

При цьому, у додатку 7.2.24 до цього акту
містилися розрахунки недоотриманої
індексації працівниками КП ЖКГ
«Липоводолинське» за період з 01 лютого
2011 року по 30 квітня 2012 року, зокрема і
щодо ОСОБА_3 в наступних розмірах: за
лютий 2011 року розмір індексації
зарплати дорівнював 10 грн. 35 коп.,
індексація зарплати у березні 2011 року
не проводилася через відсутність
підстав для цього, у квітні 2011 року - 280
грн. 80 коп., у травні 2011 року - 43 грн. 20
коп., у червні 2011 року - 55 грн. 68 коп., у
липні 2011 року - 55 грн. 68 коп., у серпні 2011
року - 68 грн. 16 коп., у вересні 2011 року - 68
грн. 16 коп., у жовтні 2011 року - 69 грн. 94
коп., у листопаді 2011 року - 19 грн. 23 коп., у
грудні 2011 року - 71 грн. 28 коп., у січні 2012
року - 76 грн. 18 коп., у лютому 2012 року - 76
грн. 18 коп., у березні 2012 року - 76 грн. 18
коп., у квітні 2012 року - 77 грн. 67 коп.

З 27 грудня 2012 року Липоводолинським
районним центром зайнятості Сумської
області ОСОБА_3 розпочата виплата
допомоги по безробіттю, а 18 лютого 2013
року позивач отримав одноразову
виплату допомоги по безробіттю для
організації підприємницької
діяльності за період з 18 лютого 2013 року
по 21 грудня 2013 року.

Отже, ОСОБА_3 обіймаючи посаду
керівника підприємства, здійснюючи
його фактичне поточне
виробничо-господарське управління у
період часу з 01 жовтня 2010 року по 14
серпня 2012 року, одночасно мав статус
працівника цього суб'єкта
господарювання у вказаний вище період
повинен був забезпечити можливість
нарахування і виплати з коштів
підприємства індексації власної
зарплати та інших працівників, не
створюючи в майбутньому підстави для
виплати середнього заробітку за
затримку розрахунку при його
звільненні.

Рішенням Липоводолинського районного
суду Сумської області від 30 липня 2013
року позов ОСОБА_3 задоволено частково.

Стягнуто з КП «ЖКГ «Липоводолинське»
на користь ОСОБА_3 980 грн. 88 коп.
індексації заробітної плати, 35752 грн. 35
коп. середнього заробітку за затримку
розрахунку при звільненні (без
утримання податків та інших
обов'язкових платежів), 400 грн. у рахунок
відшкодування моральної шкоди.

Відмовлено позивачу в задоволенні
вимоги про стягнення середнього
заробітку за затримку видачі трудової
книжки у зв'язку з пропуском без
поважної причини строку звернення до
суду.

Вирішено питання щодо судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Сумської
області від 29 серпня 2013 року рішення
Липоводолинського районного суду
Сумської області від 30 липня 2013 року в
даній справі змінено в частині
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку та судового збору.

Стягнуто з КП «ЖКГ «Липоводолинське»
на користь ОСОБА_3 32820 грн. 66 коп.
середнього заробітку за час затримки
розрахунку (без утримання податків та
інших обов'язкових платежів) та 672 грн. 30
коп. судових витрат на користь держави.

Це рішення місцевого суду в інших
частинах залишено без змін.

На виконання вищезазначених судових
рішень відділом Державної виконавчої
служби Липоводолинського районного
управління юстиції, згідно виконавчого
листа №581/256/13-ц від 07 жовтня 2013 року,
сплачено ОСОБА_3 у період з 07 листопада
2013 року по 05 грудня 2013 року за рахунок
коштів боржника КП «ЖКГ
«Липоводолинське» 1556 грн. 90 коп.
заборгованості (а.с.49).

Проте, ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 12 лютого 2014 року
рішення Липоводолинського районного
суду Сумської області від 30 липня 2013 та
рішення апеляційного суду Сумської
області від 29 серпня 2013 року скасовано,
а справу направлено на новий розгляд до
суду першої інстанції.

В ході розгляду справи ухвалою
Липоводолинського районного суду
Сумської області від 11 квітня 2014 року
позовну заяву ОСОБА_3 залишено без
розгляду, оскільки позивач повторно не
з'явився у судове засідання. Вказана
ухвала набрала законної сили.

Вдруге ОСОБА_3 звернувся з позовом до
Липоводолинського районного суду
Сумської області про стягнення
заборгованості по заробітній платі,
середнього заробітку за час затримки
розрахунку та моральної шкоди 11 липня
2014 року.

Отже, за встановлених фактичних
обставин справи, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку щодо
відсутності у відповідача на час
ухвалення оскаржуваного рішення
заборгованості перед ОСОБА_3 з
індексації його заробітної плати в
розмірі 980 грн. 88 коп., а також вини у її
ненарахуванні й виплати у день
звільнення.

Доводи апеляційної скарги зазначених
висновків суду не спростовують.

У судовому засіданні суду апеляційної
інстанції інтереси відповідача
представляла адвокат ОСОБА_4, яка
надала квитанцію до прибуткового
касового ордеру №20 від 16 вересня 2014
року про оплату їй 600 грн. за надання
правової допомоги й просила їх
відшкодувати відповідачу за рахунок
позивача.

Тому, відповідно до вимог ст.88 ЦПК
України, ст.1 ЗУ «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах» принципів розумності й
справедливості з позивача на користь
відповідача підлягають стягненню 100
грн. витрат за надання йому адвокатом
правової допомоги.

За таких обставин, підстав для зміни чи
скасування оскаржуваного рішення,
ухваленого з дотриманням норм
матеріального та процесуального права
не вбачається.

Керуючись ст.ст. 303, 304, п.1 ч.1 ст.307, ст.308,
ст.313, п.1 ч.1 ст.314, ст.ст.315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л
а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Липоводолинського
районного суду Сумської області від 22
серпня 2014 року у даній справі залишити
без змін.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
Комунального підприємства
«Житлово-комунальне господарство
«Липоводолинське» 100 грн.
відшкодування витрат на правову
допомогу.

Ухвала набрала законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -