АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/5733/14
Справа № 640/6284/13-ц
Головуючий І-ої інстанції:
Категорія: договірні
Доповідач: Сащенко І.С.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Сащенка І.С.

суддів: - Коваленко І.П..
Довгаль А.П.,

при секретарі - Шабас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційними скаргами
прокуратури міста Харкова та
управління комунального майна та
приватизації департаменту економіки
та комунального майна Харківської
міської ради на рішення Київського
районного суду міста Харкова від 08
липня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до управління
комунального майна та приватизації
департаменту економіки та
комунального майна Харківської
міської ради, Харківської міської ради,
третя особа - КП « Жилкомсервіс» про
визнання недійсним договору оренди та
визнання права користування житловим
приміщенням, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2013 року ОСОБА_3 і ОСОБА_4
звернулися до суду з позовною заявою та
після її уточнення просили визнати
недійсним договір оренди №953 від 25.01.2002
року (з усіма додатковими угодами, в т.ч.
додаткову угоду №12 від 25.07.2011 року)
нежитлового приміщення - кімнати
третього поверху загальною площею 18,5
кв.м. у складі квартири АДРЕСА_1, визнати
за ними право постійного користування
цією кімнатою, зобов'язати відповідача
- Харківську міську раду укласти з
позивачами договір найму житла,
відкрити особовий рахунок для сплати
комунальних послуг та видати ордер на
зазначене житлове приміщення.

В обґрунтування позовних вимог
позивачі вказували, що з 1991 року, вони
як засновники ТОВ «Артемаль», на
підставі договору оренди займали
кімнату третього поверху загальною
площею 18,5 кв.м., яка була
заінвентаризована БТІ як житлова у
складі квартири АДРЕСА_1.

08.07.2002 року вони придбали за договором
дарування 19/100 частин комунальної
квартири АДРЕСА_1, що складається з
кімнати №3 площею 30,5 кв.м. в цій
квартирі і з того часу постійно
проживають в ній.

Зазначили, що фактично за договором
оренди їм було передано майно, яке не
відповідає умовам законодавства
України, а саме - житлове приміщення,
яке не можна використовувати під
розміщення офісу. З цих підстав
органами санітарно - епідеміологічної
служби на них було накладено
адміністративне стягнені у вигляді
штрафу.

Також позивачі вважають, що між
сторонами фактично був укладено
договір найму житла, а не договір
оренди нежитлового приміщення.

Крім того, за більш ніж 20 років оренди
спірного приміщення та внесення
орендної плати вони сплатили повністю
ринкову вартість цієї кімнати і
фактично викупили її з комунальної
власності.

Тому оспорюваний договір оренди з
усіма додатковими угодами є недійсним,
а вони є законними користувачами
житлової кімнати.

У судовому засіданні представник
позивачів підтримала уточнені позовні
вимоги.

Відповідачі - управління комунального
майна та приватизації департаменту
економіки та комунального майна
Харківської міської ради та Харківська
міська рада проти позовних вимог
заперечували.

Представник прокуратури м. Харкова
проти позову заперечував.

Рішенням Київського районного суду
міста Харкова від 08 липня 2014 року
позовну заяву ОСОБА_3 і ОСОБА_4
задоволено в повному обсязі.

Визнано недійсним договір оренди №953
від 25.01.2002 року (з усіма додатковими
угодами, в т.ч. додаткову угоду №12 від
25.07.2011 року) житлового приміщення -
кімнати третього поверху загальною
площею 18,5 кв.м., у складі квартири
АДРЕСА_1.

Визнано за ОСОБА_3 і ОСОБА_4 право
постійного користування вищеназваною
кімнатою.

Зобов'язано Харківську міську раду
укласти з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 договір найму
житла, відкрити особовий рахунок для
сплати комунальних послуг та видати
ордер на житлове приміщення - кімнату
третього поверху загальною площею 18,5
кв.м., у складі квартири АДРЕСА_1.

В апеляційних скаргах прокуратура м.
Харкова та управління комунального
майна та приватизації департаменту
економіки та комунального майна
Харківської міської ради просять
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3 і ОСОБА_4 в повному обсязі.
Посилаються на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
Зазначають, що договір оренди
нежитлового приміщення був укладений з
ТОВ «Артемаль», проте вказане
товариство до участі у справі залучено
не було.

Колегія суддів, вислухавши суддю -
доповідача, пояснення осіб, які
з'явилися, дослідивши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційних
скарг вважає, що скарги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовну заяву ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 суд першої інстанції виходив з
того, що оспорюваний договір оренди з
усіма додатковими угодами є недійсним,
так як предмет договору не відповідає
його умовам з вини відповідача.

З таким висновком суду першої
інстанції судова колегія погодитись не
може.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 213 ЦПК України -
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час
ухвалення рішення суд вирішує, зокрема
питання про те, які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин та яка правова норма підлягає
застосуванню до спірних правовідносин.

Встановлено, що 19 жовтня 1993 року між
ТОВ «Артемаль» в особі директора
ОСОБА_4 та фондом майна Харківської
міської ради був укладений договір
оренди №4432. Предмет договору оренди -
нежитлове приміщення площею 18,5 кв.м., по
АДРЕСА_1, строк дії договору п'ять років
(а. с. 35 Т.2 ).

За даними КП «Харківське міське бюро
технічної інвентаризації» у складі
приміщень квартири АДРЕСА_1 нежитлова
кімната №1 загальною площею 18,5 кв.м. не
зареєстрована. Приміщення третього
поверху №1 загальною площею 18,5 кв..м. по
АДРЕСА_1 при первинній інвентаризації
вищезазначеного житлового будинку в 1950
році було заінвентаризовано як житлова
кімната квартири №6 за вищезазначеною
адресою. Матеріали про переведення
вищевказаного приміщення у нежитлове в
КП «ХМБТІ» не подано (а. с. 21 Т.2 ).

На підставі додаткової угоди №2 до
Установчого договору про створення
товариства з обмеженою
відповідальністю «Артемаль» від 02
травня 2002 року частка ОСОБА_3 у
статутному фонді складає 90%, а ОСОБА_4 - 10
% ( а. с. 24 Т.2 ).

25 січня 2002 року між управлінням
комунального майна та приватизації
Харківської міської ради та ТОВ
«Артемаль» був укладений договір
оренди №953 нежитлового приміщення
площею 18,5 кв.м. по АДРЕСА_1 / літ. «А-4» /.
Строк дії договору оренди - до 25 січня
2003 року ( а. с. 36 Т. 2).

25 липня 2011 року між управлінням
комунального майна та приватизації
департаменту економіки та
комунального майна Харківської
міської ради та ТОВ «Артемаль» було
укладено додаткову угоду №12 до
договору оренди нежитлового
приміщення №953 від 25.01.2002 року, предмет
договору нежитлове приміщення
третього поверху №1 загальною площею
18,5 кв.м. в житловому будинку,
розташованому за адресою: АДРЕСА_1, літ.
« А-4». Строк дії договору - до 25 липня 2013
року. (а. с. 42 Т.2 )

Відповідно до вимог ст. ст. 26, 30 ЦПК
України, у справах позовного
провадження особами, які беруть участь
у справі, є сторони, треті особи,
представники сторін та третіх осіб.
Сторонами в цивільному процесі є
позивач і відповідач. Позивачем і
відповідачем можуть бути фізичні і
юридичні особи, а також держава.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції встановлено, що сторона
оспорюваного договору оренди - ТОВ
«Артемаль» здійснює свою діяльність, з
Єдиного державного реєстру юридичних
осіб та фізичних осіб - підприємців не
виключена.

Тобто, вирішуючи питання про визнання
недійсним договору оренди №953 від
25.01.2002 року (з усіма додатковими
угодами, в т.ч. додаткову угоду №12 від
25.07.2011 року) суд першої інстанції не
з'ясував та не визначив коло осіб, які
повинні були залучені до справи, чим
порушив їх права.

На стадії апеляційного розгляду справи
апеляційна інстанція позбавлена
можливості притягувати осіб до участі
у справі та вирішити спір по суті, а
тому рішення суду підлягає скасуванню
з ухваленням нового про відмову в
задоволенні позову .

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.4;
313, 316, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія
суддів, -

ВИРІШИЛА :

Апеляційні скарги прокуратури міста
Харкова та управління комунального
майна та приватизації департаменту
економіки та комунального майна
Харківської міської ради -
задовольнити.

Рішення Київського районного
суду міста Харкова від 08 липня 2014 року -
скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким в позові
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до управління
комунального майна та приватизації
департаменту економіки та
комунального майна Харківської
міської ради, Харківської міської ради,
третя особа - КП « Жилкомсервіс» про
визнання недійсним договору оренди та
визнання права користування житловим
приміщенням - відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржено безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді