ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження №
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2014 р. суддя Дарницького
районного суду м. Києва Дубас В.А.,
розглянувши позовну заяву ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Товариства з
обмеженою відповідальністю "ІСТРЕЙД",
треті особи: Приватний нотаріус
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_6, Приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_7 про
визнання недійсними договору застави
земельної ділянки, визнання права
власності на майно, витребування майна
з чужого незаконного володіння та
виключення майна з-під арешту, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом
про визнання недійсними договору
застави земельної ділянки, визнання
права власності на майно, витребування
майна з чужого незаконного володіння
та виключення майна з-під арешту.

Вивчивши матеріали позовної заяви суд
приходить до висновку, що заява подана
з порушенням вимог ст.119 ЦПК України, а
саме: не зрозуміло зміст позовних
вимог; виклад обставин, якими позивач
обгрунтовує свої вимоги; не зазначено
доказів, що підтверджують кожну
обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування; не
сплачено судовий збір, виходячи з
наступного.

Так, згідно з ч.5 ст.119 ЦПК України до
позовної заяви додається документ, що
підтверджує сплату судового збору.
Відповідно до ст.4 Закону України "Про
судовий збір" розмір ставки судового
збору із позовних заяв майнового
характеру становить 1 відсоток ціни
позову, але не менше 0,2 розміру
мінімальної заробітної плати та не
більше 3 розмірів мінімальної
заробітної плати та розмір ставки
судового збору із позовних заяв
немайнового характеру становить 0,2
розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України
"Про судовий збір" за подання позовної
заяви, що має одночасно майновий і
немайновий характер, судовий збір
сплачується за ставками, встановленими
для позовних заяв майнового та
немайнового характеру.

Встановлено, що позивачем не сплачено
судовий збір хоча предметом позову є
визнання права власності на земельну
ділянку, яка розташована по вул.
Харківське шосе, 151 в м.Києві, площею 0,0820
га, та визнання недійсним договору
застави вказаної земельної ділянки.

Враховуючи викладене, суд приходить до
висновку, що позивачу необхідно
сплатити судовий збір у сумі 243 грн. 60
коп. за позовні вимоги немайнового
характеру, як це передбачено ст.4 Закону
України "Про судовий збір".

Разом з тим, згідно з п.2 ч.1 ст.80 ЦПК
України ціна позову визначається у
позовах про визнання права власності
на майно або його витребування -
вартістю майна. Відповідно до положень
частини другої зазначеної статті, якщо
визначена позивачем ціна позову
вочевидь не відповідає дійсній
вартості спірного майна або на момент
пред'явлення позову встановити точну
його ціну неможливо, розмір судового
збору попередньо визначає суд з
наступним стягненням недоплаченого
або з поверненням переплаченого
судового збору відповідно до ціни
позову, встановленої судом при
вирішенні справи.

Враховуючи викладене та те, що зміст
позовних вимог стосується визнання
права власності на нерухоме майно, яке
знаходиться в місті Києві, суд
приходить до висновку про необхідність
визначення розміру судового збору, за
вимогу майнового характеру, за ставкою
у 3 мінімальні заробітні плати, що
складає 3654 грн. 00 коп.

Суд, керуючись ч.1 ст.82 ЦПК України, не
вважає за необхідне звільнити позивача
від сплати судового збору або
розстрочити позивачу сплату судового
збору, оскільки нею не надано суду
жодних доказів незадовільного
майнового стану.

Крім того, звертаю увагу позивача, що
вимоги щодо витребування доказів та
забезпечення позову пред'являються до
суду окремими заявами з обґрунтуванням
їх вимог, як це передбачено ст.ст. 137, 151
ЦПК України та сплатою судового збору,
встановленого ст.4 Закону України «Про
судовий збір» у розмірі 0,1 мінімальної
зарплати визначеної на 1 січня
поточного року, що становить 121 грн. 80
коп. за кожну заяву окрему.

Згідно ст.121 ЦПК України, суддя
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статті 119 ЦПК України, постановляє
ухвалу, в якій зазначаються підстави
залишення заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк
для усунення недоліків, який не може
перевищувати п'яти днів з дня отримання
позивачем ухвали.

Якщо позивач відповідно до ухвали суду
у встановлений строк виконає вимоги,
визначені статтею 119 ЦПК України,
позовна заява вважається поданою в
день її первісного подання до суду.
Інакше заява вважається неподаною і
повертається позивачу.

Враховуючи наведене вважаю, що
провадження у справі неможливо
відкрити до усунення вказаних
недоліків, а тому заяву слід залишити
без руху, а позивачу надати строк для їх
усунення.

Керуючись ст. 121 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, Товариства з обмеженою
відповідальністю "ІСТРЕЙД", треті
особи: Приватний нотаріус Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
Приватний нотаріус Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_7
про визнання недійсними договору
застави земельної ділянки, визнання
права власності на майно, витребування
майна з чужого незаконного володіння
та виключення майна з-під арешту -
залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення
недоліків, який не може перевищувати
п'яти днів з дня отримання позивачам
ухвали суду.

Якщо у встановлений термін зазначені
вимоги не будуть виконані позовна
заява буде вважатися неподаною.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ
В.А. ДУБАС