Справа № 569/8253/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.10.2014
м. Рівне

Рiвненський мiський суд
Рівненської області в особi суддi
Куцоконя Ю.П.,

з участю: секретаря судового
засідання Ющук О.С.,

представника ТзОВ
«Рівнетеплоенерго» Ляшка Д.В.,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засiданнi в мiстi Рiвному

справу за позовом товариства з
обмеженою відповідальністю
«Рівнетеплоенерго» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за надані
послуги та за зустрічним позовом
ОСОБА_3 до товариства з обмеженою
відповідальністю «Рівнетеплоенерго»
про відшкодування матеріальних та
моральних збитків, -

В С Т А Н О В И В :

Представник ТзОВ «Рівнетеплоенерго»
Ляшко Д.В. в судовому засіданні позов
ТзОВ «Рівнетеплоенерго» підтримав і
просить суд стягнути з ОСОБА_3 на
користь ТзОВ «Рівнетеплоенерго»
заборгованість за спожиту теплову
енергію у сумі 6026,88 грн, три відсотки
річних у сумі 441,18 грн, інфляційні
втрати у сумі 369,76 грн, а також 243,60 грн
сплаченого судового збору.

Зустрічний позов ОСОБА_3 не визнав і у
задоволенні зустрічного позову
просить суд відмовити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні
позов ТзОВ «Рівнетеплоенерго» не
визнала і в задоволенні позову просить
суд відмовити. На заперечення позовних
вимог посилається на надання позивачем
неякісних послуг та на відсутність
заборгованості по оплаті за надані
послуги. Також подала суду заяву про
застосування позовної давності.

Зустрічний позов підтримала і просить
суд стягнути з ТзОВ «Рівнетеплоенерго»
на її користь 20000 грн на відшкодування
матеріальних та моральних збитків.

Заслухавши пояснення осіб, які беруть
участь у справі, дослідивши письмові
докази по справі, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги ТзОВ
«Рівнетеплоенерго» про стягнення
заборгованості за період 2007-2014 років та
позовні вимоги ОСОБА_3 є недоведеними
та безпідставними, а тому, як основний
позов у вказаній частині, так і
зустрічний позов, задоволенню не
підлягають. Позовні вимоги ТзОВ
«Рівнетеплоенерго» про стягнення
заборгованості за період 1999-2006 років
задоволенню не підлягають за спливом
позовної давності.

Судом встановлено, що КП РМР
«Теплотранссервіс» здійснювало, а ТзОВ
«Рівнетеплоенерго», як правонаступник
КП РМР «Теплотранссервіс», з липня 2013
року здійснює надання послуг з
централізованого опалення та
підігріву води житлового приміщення
однокімнатної квартири, що знаходиться
в місті Рівне на АДРЕСА_1, власником та
користувачем якого є відповідач ОСОБА_3
(особовий рахунок номер 037491).

Відповідно до вимог ст.19 Закону України
«Про теплопостачання», п.5 ч.3 ст.20
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги», ч.1 ст.10 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду», ст.ст.67,68 ЖК України, відповідач
зобов'язана своєчасно, а саме
щомісячно, здійснювати оплату
теплопостачальній організації за
фактично отриману теплову енергію.

Судом також встановлено, що в період з
січня 1999 року по травень 2005 року
відповідач ОСОБА_3 оплату за послуги
опалення та гарячого водопостачання
взагалі не здійснювала, в період з
травня 2005 року по січень 2014 року -
здійснювала часткову оплату, а з січня
2014 року по теперішній час - здійснює
оплату у повному обсязі.

Як слідує з пояснень відповідача та
наданих відповідачем документів, 13
грудня 2006 року працівниками КП РМР
«Теплотранссервіс» у її квартирі була
знята батарея, що знаходилась в кухні,
та поставлена перемичка.

Згідно акту працівників ЖКП
«Промислове» від 17 січня 2007 року,
умовою встановлення радіаторів
опалення в кухні було визначено
погашення відповідачем заборгованості
за спожиту теплову енергію чи її
реструктуризація.

Як слідує з акту обстеження
температурного режиму приміщення від 24
грудня 2013 року, проведеного
працівниками ТзОВ «Рівнетеплоенерго»,
радіатори опалення в кухні відповідача
були поставлені саме 24 грудня 2013 року.

Вказані обставини сторонами
визнаються.

Враховуючи відсутність у квартирі
відповідача (в кухні) в період з 13
грудня 2006 року по 24 грудня 2013 року
радіаторів опалення, знятих самими ж
працівниками КП РМР
«Теплотранссервіс», суд приймає до
уваги пояснення та заперечення
відповідача щодо надання послуг з
теплопостачання у цей період
неналежної якості, а тому розрахунок
заборгованості, проведений позивачем
за вказаний період, не може бути
прийнятий судом до уваги, оскільки, на
думку суду, не може бути визнаний
об'єктивним та правильним.

Викладене свідчить про недоведеність
та безпідставність позовних вимог ТзОВ
«Рівнетеплоенерго» в частині
стягнення заборгованості за період
2007-2014 років.

Приймаючи до уваги подану відповідачем
заяву про застосування позовної
давності, в позові ТзОВ
«Рівнетеплоенерго» в частині
стягнення заборгованості за період
1999-2006 років необхідно відмовити за
спливом позовної давності.

При цьому суд враховує, що часткова
оплата відповідачем наданих послуг в
період з травня 2005 року по січень 2014
року та повна оплата цих послуг з січня
2014 року, без погашення в будь-якій
частині заборгованості за попередні
періоди, не може вважатися діями, що
свідчать про визнання відповідачем
свого боргу.

Недоведеними та безпідставними суд
визнає вимоги ОСОБА_3 за зустрічним
позовом до ТзОВ «Рівнетеплоенерго» про
стягнення 20000 грн на відшкодування
матеріальних та моральних збитків.

Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_3
належними та достатніми доказами не
довела ні самого факту заподіяння їй
матеріальної та моральної шкоди, ні
обставин, які визначають розмір
матеріальної шкоди, а також характер та
обсяг моральної шкоди. Не зазначила
відповідач і того, з яких міркувань
вона виходила, визначаючи розмір
моральної шкоди, та якими доказами це
підтверджується.

Керуючись
ст.ст.10,11,60,88,209,212,214,215,218,223,292,294 ЦПК
України, суд, -

В И Р I Ш И В :

В позові товариства з обмеженою
відповідальністю «Рівнетеплоенерго»
до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
за надані послуги по вимогам про
стягнення заборгованості за період
2007-2014 років відмовити за недоведеністю
та безпідставністю позовних вимог.

В позові товариства з обмеженою
відповідальністю «Рівнетеплоенерго»
до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
за надані послуги по вимогам про
стягнення заборгованості за період
1999-2006 років відмовити за спливом
позовної давності.

В зустрічному позові ОСОБА_3 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Рівнетеплоенерго»
про відшкодування матеріальних та
моральних збитків відмовити за
недоведеністю та безпідставністю
позовних вимог.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляцiйного суду
Рівненської області через Рiвненський
мiський суд. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення складено в повному обсязі 17
жовтня 2014 року.

Суддя: