Справа № 472/1422/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

"08" жовтня 2014 р.
смт Веселинове

Веселинівський районний суд
Миколаївської області в складі:

головуючого -
судді - Тустановського А.О.,

при секретарі - Тарєлкіній
Н.М.,

за участю позивача - ОСОБА_1,

представника
відповідача - Улусян В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт Веселинове
Миколаївської області цивільну справу
за позовною заявою

ОСОБА_1 до Веселинівської селищної ради
Веселинівського району Миколаївської
області, про визнання права власності в
порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

18 вересня 2014 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду із позовом до
Веселинівської селищної ради
Веселинівського району Миколаївської
області про визнання права власності в
порядку спадкування.

В позовній заяві зазначив, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 року в смт Веселинове
Веселинівського району Миколаївської
області померла його дружина ОСОБА_4,
смерть якої було зареєстровано
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Веселинівського районного управління
юстиції у Миколаївській області 23
травня 2013 року за актовим записом № 56.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася
спадщина до складу якої, зокрема,
ввійшли житловий будинок, розташований
в АДРЕСА_1 та житловий будинок,
розташований в АДРЕСА_2, а також
земельні ділянки передані для
обслуговування цих будинків.

За життя ОСОБА_4 заповіту не склала,
тому право на спадкування за законом
набув позивач, інших спадкоємців
померла не мала.

У встановлений законом
шестимісячний строк позивач звернувся
до Веселинівської державної
нотаріальної контори Миколаївської
області з заявою про прийняття
спадщини, на підставі чого було
відкрито спадкову справу, однак при
зверненні до нотаріуса з заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину,
нотаріусом було видано лише свідоцтва
про право на спадщину на житлові
будинки, але у видачі свідоцтв про
право на спадщину на земельні ділянки,
передані для обслуговування цих
житлових будинків відмовлено у зв'язку
з тим, що державні акти на право
приватної власності на землю не
відповідають встановленій законом
формі, а саме: серія і номери актів
написано олівцем, не зазначено адреси
місць розташування земельних ділянок,
а вказано лише територію селищної ради
без зазначення населеного пункту,
вулиці та номерів будинків, для
обслуговування яких надані земельні
ділянки, у зв'язку з чим рекомендувала
звернутися до суду. Зазначене вище
спонукало позивача звернутися до суду.

В судовому засіданні ОСОБА_1 позовні
вимоги підтримав повністю та з підстав
зазначених у позові.

Представник відповідача
Веселинівської селищної ради
Веселинівського району Миколаївської
області Улусян В.В. в судовому
засіданні проти задоволення позову не
заперечував.

Суд, в межах заявлених вимог та наданих
доказів, приходить до висновку, що
позовні вимоги підлягають задоволенню
з наступних підстав.

Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

З матеріалів справи вбачається, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 року в смт Веселинове
Веселинівського району Миколаївської
області померла дружина позивача -
ОСОБА_4, смерть якої було зареєстровано
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Веселинівського районного управління
юстиції у Миколаївській області 23
травня 2013 року за актовим записом № 56.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася
спадщина до складу якої. зокрема,
ввійшли житловий будинок, розташований
в АДРЕСА_1 житловий будинок,
розташований в АДРЕСА_2, а також
земельні ділянки передані для
обслуговування вищевказаних житлових
будинків.

За життя ОСОБА_4 заповіту не склала,
тому право на спадкування за законом
набув позивач, інших спадкоємців
померла не мала.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України
до складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті, а
тому суд вважає, що оскільки ОСОБА_4
набула право власності на земельні
ділянки передані для будівництва і
обслуговування житлових будинків, що
підтверджується Витягом з Державного
земельтного кадастру про земельну
ділянку № НВ-013 від 29 квітня 2013
року, згідно з яким земельній ділянці,
розташованій в АДРЕСА_1, присвоєно
кадастровий номер :04:030:0738 та
уточнено, що площа цієї ділянки
становить 0,0735 га, витягом з технічної
документації про нормативно грошову
оцінку земельної ділянки передану для
обслуговування житлового будинку по
АДРЕСА_1 від 20 травня 2013 року,
успадкковану померлою ОСОБА_4 після
смерті її батька ОСОБА_5, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_3 року, а також витягом з
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку № НВ-013 від 29
квітня 2013 року, згідно з яким земельній
ділянці, розташованій в АДРЕСА_2,
присвоєно кадастровий номер
:04:030:0739 та уточнено, що площа цієї
земельної ділянки становить 0,0960 га,
витягом з технічної документації про
нормативно грошову оцінку земельної
ділянки передану для обслуговування
житлового будинку по АДРЕСА_2 від 16
вересня 2014 року, та це право не
припинилося внаслідок її смерті, то
позивач ОСОБА_1 має право його
успадкувати і набути права на
успадковане майнове право.

Частиною 5 ст. 1268 ЦК України
передбачено, що незалежно від часу
прийняття спадщини вона належить
спадкоємцеві з часу відкриття
спадщини.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, що кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу та що
одним із способів захисту цивільних
прав та інтересів може бути визнання
права.

На підставі вищезазначеного суд
приходить до переконання, що позовні
вимоги в частині визнання за ОСОБА_1
права власності на земельні ділянки
передані для обслуговування
вищевказаних житлових будинків, у
порядку спадкування підлягають
задоволенню, оскільки іншого способу
захистити своє порушене право, а ніж
звернення до суду у позивача відсутнє.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 60, 212-215, 218 ЦПК України, ст.ст. 16, 392,
1218, 1268 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити
повністю.

Визнати у порядку спадкування
за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності
на земельну ділянку площею 0,0960 га,
кадастровий номер :04:030:0739,
передану для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
розташовану в АДРЕСА_2 успадковану ним
після смерті ОСОБА_4, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 року в смт Веселинове
Веселинівського району Миколаївської
області, право власності якої
посвідчено Державним актом на право
приватної власності на землю МК № 041012,
виданим 05 жовтня 1994 року
Веселинівською селищною радою
Миколаївської області та
зареєстрованим в Книзі реєстрації
державних актів на право приватної
власності на землю за № 317.

Визнати у порядку спадкування
за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право власності
на земельну ділянку площею 0,0735 га,
кадастровий номер :04:030:0738,
передану для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
розташовану в АДРЕСА_1, успадковану ним
після смерті ОСОБА_4, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 року в смт Веселинове
Веселинівського району Миколаївської
області, яка на підставі Державного
акту на право приватної власності на
землю МК № 041011, виданого 05 жовтня 1994
року Веселинівською селищною радою
Миколаївської області та
зареєстрованого в Книзі реєстрації
державних актів на право приватної
власності на землю за № 318, належала
батьку померлої ОСОБА_4 ОСОБА_5 який
помер ІНФОРМАЦІЯ_3 року, спадщину після
якого ОСОБА_4 прийняла, але не оформила
своїх спадкових прав.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через Веселинівський районний
суд Миколаївської області протягом 10
днів з дня проголошення рішення.

Суддя Веселинівського районного суду
Миколаївської області
А. О. Тустановський