АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі:
головуючого - Левенця Б.Б.

суддів - Махлай Л.Д., Шиманського В.Й.,

при секретарі - Перевузнику
П.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
рішення Дарницького районного суду
міста Києва від 27 червня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_2 до Відкритого
акціонерного товариства Національна
акціонерна страхова компанія «Оранта»,
ОСОБА_1 про стягнення суми страхового
відшкодування, відшкодування збитків
та моральної шкоди, -

в с т а н о в и л а :

У серпні 2013 року позивачка
звернулася із зазначеним позовом,
уточнивши який зазначила, що 04 вересня
2012 року об 17.00 год. на перехресті вул.
Магнітогорської та пр. Гагаріна в м.
Києві сталася дорожньо-транспортна
пригода, а саме автомобіль «Ford» рн
НОМЕР_7 під керуванням ОСОБА_1
здійснивзіткнення з належним
позивачці автомобілем «Mitsubishi» р.н.
НОМЕР_8, внаслідок пригоди останній був
пошкоджений.

Цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_1 була
застрахована ВАТ «НАСК «Оранта»,
остання не виплатила страхового
відшкодування.

Враховуючи викладене просила
стягнути на свою користь із
відповідача ВАТ «НАСК «Оранта» - 10017.05
грн. страхового відшкодування, 247 грн.
пені за несвоєчасне здійснення
страхової виплати, та із відповідача
ОСОБА_1 6241.39 грн. втрата товарної
вартості, 500 грн. товарознавчого
дослідження, 10 000 грн. грошової
компенсації спричиненої моральної
шкоди, 243 грн. 60 коп. судового збору в
частині немайнових вимог та з обох
відповідачів 229.40 грн. судового збору,
3200 грн. витрат на правову допомогу.
(а.с.1-27, 111-116)

Відповідач ВАТ «НАСК «Оранта»
визнав заявлений позов в сумі 7 872.39 грн.
в решті вимог просив відмовити. (а.с.83-85)

Відповідач ОСОБА_1 проти позову
заперечував. (а.с.56-59, 124-125)

Рішенням Дарницького районного суду
міста Києва від 27 червня 2014 року позов
задоволено частково, стягнуто з ВАТ
НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_2
страхове відшкодування в сумі 7872,39 грн.,
пеню у розмірі 247,00 грн., судові витрати
в сумі 229,40 грн., а всього 8348.79 грн., а з
ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 6741,39
грн., в порядку відшкодування моральної
шкоди - 1000,00 грн., судові витрати в сумі
243,60 грн. та витрати на правову допомогу
в сумі 1200,00 грн., а всього 9184.99 грн. (а.с.131,
133-136)

В апеляційній скарзі відповідач ОСОБА_1
просив скасувати рішення районного
суду в частині задоволення позовних
вимог до нього та ухвалити в цій
частині нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1.
На обґрунтування скарги посилався на
недоведеність обставин, які суд вважав
встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
безпідставне стягнення 6241.39 грн. втрати
товарної вартості, необґрунтоване
стягнення 1200 грн. витрат на правову
допомогу, стягнувши 1 000 грн. грошової
компенсації спричиненої моральної
шкоди, суд не довів факт спричинення
такої позивачці. (а.с.141-148)

Від ВАТ «НАСК «Оранта» апеляційна
скарга на рішення районного суду не
надходила.

В судовому засіданні представник
позивачки ОСОБА_3 заперечував проти
скарги і просив її відхилити.

Інші особи до суду не прибули, про час
та місце розгляду справи були
сповіщені належним чином про що у
справі є докази. (а.с.162-165)

Зважаючи на вимоги ч. 5 ст. 76, ч. 2 ст. 305
ЦПК України, колегія суддів визнала
повідомлення належним, а неявку такою,
що не перешкоджає апеляційному
розглядові справи.

Оскільки рішення суду першої інстанції
в частині задоволення позовних вимог
до ВАТ «НАСК «Оранта» остання не
оскаржувала, зважаючи на вимоги ст. 303
ЦПК України колегія суддів перевірила
законність рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, обговоривши
доводи скарги, перевіривши законність
і обґрунтованість рішення суду, судова
колегія дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково
за таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 988, 990 ЦК України,
страховик здійснює страхову виплату
відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника або
іншої особи, визначеної договором, і
страхового акта.

За змістом ст. 29, п. 32.7 ст. 32 Закону
України від 1 липня 2004 р. N 1961-IV "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" в редакції Закону від 22.09.05р. №
2902-ІV(далі - Закон N 1961-IV), у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством, а
страховик не відшкодовує шкоду,
пов'язану із втратою товарного вигляду
транспортного засобу.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК
України, шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа,
яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, в разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Відповідні роз'яснення
містяться і в п. 16 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 01 березня 2013 року N 4 " Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки".

Винність ОСОБА_1 в тому, що він 04
вересня 2012 року об 17.00 год. на
перехресті нерівнозначних доріг - вул.
Магнітогорської та пр. Гагаріна в м.
Києві, керуючи автомобілем «Ford» рн
НОМЕР_7 і рухаючись по другорядній
дорозі, в порушення вимог п. 16.11 Правил
Дорожнього руху, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 10.10.01р. № 1306, не надав дорогу
автомобілю «Mitsubishi»р.н. НОМЕР_8 під
керуванням позивачки, що рухався по
головній дорозі та здійснив зіткнення,
підтверджується матеріалами справи,
постановою Деснянського районного
суду міста Києва від 18 жовтня 2012 року в
адміністративній справі,
довідкою.(а.с.7-9, 68-69, 88)

Відповідно до укладеного між
ОСОБА_1 та ВАТ «НАСК «Оранта» договору,
полісу обов'язкового страхування №
АА7370157 автомобіль «Ford» рн НОМЕР_7
власником якого є ОСОБА_1 на час
настання страхового випадку був
забезпеченим транспортним засобом за
договором обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів. Обсяг відповідальності
страховика за шкоду, заподіяну в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди майну потерпілого складає 50 000
грн.(50 000 грн. ліміт - 0 грн. франшиза).
(а.с.10, 87)

ОСОБА_2 07 вересня 2012 року
звернулась за виплатою страхового
відшкодування. Страховиком визначений
матеріальний збиток пошкодженого
автомобіля позивачки в сумі 7872.39
грн.(а.с. 86-96)

За довідкою № 110 від 27.03.2013 року
складеною ФОП ОСОБА_4 розмір вартості
відновлювального ремонту внаслідок
пошкодження автомобіля «Mitsubishi»   р.н.
НОМЕР_8 склав 10016.24 грн., втрата товарної
вартості - 6241.39 грн. За проведення
дослідження і складання довідки
позивачка сплатила 500 грн., що
підтверджується квитанцією
прибуткового касового ордеру № 4 від 28
березня 2013 року.(а.с. 12-14)

За нарядом - замовленням,
квитанціями, позивачкою за відновлення
пошкодженого автомобіля сплачено ТОВ
«НІКО-УКРАЇНА» 10016.24 грн.(а.с. 15-18)

За довідкою, повідомленням УДАІ
Головного управління МВС України в
місті Києві від 13 січня 2014 року № 10/3 у
період з 01.01.2010 року до 08.01.2014 року за
участі автомобіля «Mitsubishi ASX ULTIMATE AT» р.н.
НОМЕР_8 в місті Києві зареєстровані 3
дорожньо-транспортні пригоди, а саме:
21.11.2011 року близько 12.20 год. на вул.
Пушкінській, 20, 04.09.2012 року близько 17.00
год. на перехресті пр. Гагаріна та вул.
Магнітогорської, 24.11.2013 року близько 10.20
год. на пр. Голосіївському, 126.(а.с.75, 128)

За положеннями пп. «д» п. 8.6.2
Методики у редакції, затвердженої
наказом Міністерства юстиції України N
1335/5/1159 від 24 липня 2009 року, втрата
товарної вартості не нараховується,
якщо колісний транспортний засіб
раніше був аварійно пошкоджений або є
корозійні руйнування.

Враховуючи вищенаведений факт
пошкодження належного позивачці
автомобіля в дорожньо-транспортній
пригоді 21 листопада 2011 року, колегія
суддів відхилила звіт ФОП ОСОБА_4 в
частині визначення втрати товарної
вартості в сумі 6241.39 грн. і дійшла
висновку, що суд першої інстанції
дійшов помилкового висновку про
стягнення із відповідача ОСОБА_1 на
користь позивачки 6241.39 грн. втрати
товарної вартості належного позивачці
автомобіля.

За наданими до суду договором
від 20 березня 2013 року, квитанцією за
надання правової допомоги позивачкою
сплачено 1200 грн. адвокату ОСОБА_3,
останній з серпня 2013 року і до
ухвалення рішення 27 червня 2014 року
складав процесуальні документи,
приймав участь в розгляді справи, що
підтверджується наявними в справі
доказами. (а.с.19-24, 103-107, 115-116)

Сума цих витрат визначена угодою, з
урахуванням дій, пов'язаних із
складенням процесуальних документів,
участі у судових засіданнях, на думку
колегії суддів є розумною і не
перевищує розмірів, визначених Законом
України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах» від 20 грудня 2011 року N 4191-VI,
підстав для її зменшення не вбачається.

Оскільки предметом позовних
вимог, які були задоволені районним
судом, було стягнення з відповідача
ОСОБА_1 грошової суми втрати товарної
вартості, суд першої інстанції
підставно не обговорював питання
передачі особі відповідальній за
заподіяну шкоду майна, що не може
використовуватись за призначенням, але
має певну цінність.

Судом встановлено, що внаслідок
пошкодження автомобіля позивачка
зазнала моральних переживань,
необхідність звернення до відповідача
і суду за захистом порушених прав
примушували її порушити звичайний
порядок організації свого життя та
докладати додаткових зусиль для
захисту своїх прав, як власника
автомобіля і відновлення попереднього
стану, тому колегія суддів вбачає
наявність причинного зв'язку між
винними діями відповідача ОСОБА_1 і
наслідками про які зазначала
позивачка.

Тому, колегія суддів погоджується із
розміром 1 000 грн. грошової компенсації
на відшкодування моральної шкоди,
визначеної районним судом з
урахуванням і виходячи із засад
розумності, виваженості і
справедливості.

На підставі ст. 88 ЦПК України
районним судом обґрунтовано стягнуто
із відповідача ОСОБА_1 на користь
позивачки судові витрати, сплата яких
позивачкою підтверджується
квитанціями.

Інші доводи скарги цих висновків
суду не спростовують, тому колегія
суддів їх відхилила.

Зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 314 ЦПК
України, оскаржуване рішення в частині
стягнення із ОСОБА_1 на користь
позивачки 6241.39 грн. втрати товарної
вартості підлягає скасуванню із
ухваленням нового про відмову в
задоволенні цих позовних вимог.

У зв'язку з цим рішення суду в
частині визначення загального розміру
стягнення із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
слід змінити, зменшивши суму з 9184.99 грн.
до 2943.60 грн.

Керуючись ст. 303, п.п. 1-3 ч. 1 ст. 307,
п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 309, ст. 316, 317, 319 ЦПК України,
судова колегія, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Дарницького районного суду
міста Києва від 27 червня 2014 року
скасувати в частині стягнення з ОСОБА_1
(і.н. - НОМЕР_5) на користь ОСОБА_2 (і.н. -
НОМЕР_6) 6241,39 грн. втрати товарної
вартості пошкодженого автомобіля і
ухвалити в цій частині нове рішення про
відмову в задоволенні цих позовних
вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_1.

Рішення Дарницького районного суду
міста Києва від 27 червня 2014 року
змінити в частині визначення
загального розміру стягнення із
ОСОБА_1(і.н. - НОМЕР_5) на користь ОСОБА_2
(і.н. - НОМЕР_6), зменшивши загальну суму
стягнення з 9184 (дев'ять тисяч сто
вісімдесят чотири) грн.. 99 коп. до 2943(дві
тисячі дев'ятсот сорок три) грн. 60 коп.

В іншій частині рішення Дарницького
районного суду міста Києва від 27 червня
2014 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили негайно
з моменту проголошення, але може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Судді Апеляційного суду міста
Києва:
Б.Б.Левенець

Л.Д.Махлай

В.Й.Шиманський

Справа № 22-ц/796/11925/2014

Головуючий у першій інстанції
ПарамоновМ.Л.

Доповідач Левенець Б.Б.