Справа № 382/1435/14-ц Головуючий у І
інстанції Литвин Л.І.Провадження №
22-ц/780/5334/14 Доповідач у 2
інстанції КоцюрбаКатегорія 18
УХВАЛА

Іменем України

29 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого - Коцюрби О.П.,

Суддів - Журби С.О.,
Сержанюка А.С.,

При секретарі - Токар Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Дочірнього
підприємства «Богданівське»
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агро Інвест
Україна» на рішення Яготинського
районного суду Київської області від 06
серпня 2014 року у справі за позовом
Дочірнього підприємства
«Богданівське» Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агро Інвест
Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_4,
Фермерського господарства «Лаос-Агро»,
реєстраційної служби Яготинського
районного управління юстиції у
Київській області про визнання
договорів недійсними та скасування
державної реєстрації, -

Заслухавши доповідь судді
Апеляційного суду, пояснення сторін,
вивчивши матеріали цивільної справи,
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів, -

в с т а н о в
и л а:

Позивач звернувся до Яготинського
районного суду Київської області з
позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_4, Фермерського
господарства "ЛАОС-АГРО", реєстраційної
служби Яготинського районного
управління юстиції у Київській області
про визнання договорів недійсними та
скасування державної реєстрації права,
в якому зазначено, що 05 квітня 2006 року
ДП «Богданівське» ВАТ «Яготинський
маслозавод» та ОСОБА_2 уклали договір
оренди землі, що належить ОСОБА_2 на
праві приватної власності, кадастровий
номер земельної ділянки :01:001:0040, а
27 вересня 2006 року був укладений договір
оренди землі із ОСОБА_4, кадастровий
номер земельної ділянки :01:003:0124.

Договір, укладений з ОСОБА_2,
зареєстрований 29 вересня 2006 року за №
19 в Яготинському районному
відділі Київської регіональної філії
ДП "Центр державного земельного
кадастру" при Держкомземі України, про
що було вчинено запис в книзі записів
державної реєстрації договорів оренди
землі Богданівської сільської ради
Яготинського району Київської області.

Договір, укладений з ОСОБА_4
зареєстрований 29 вересня 2006 року за №
24 в Яготинському районному
відділі Київської регіональної філії
ДП "Центр державного земельного
кадастру" при Держкомземі України, про
що було вчинено запис в книзі записів
державної реєстрації договорів оренди
землі Богданівської сільської ради
Яготинського району Київської області.

Згідно пункту 8 Договорів, строк їх
дії - до 31 серпня 2009 року з наступною
автоматично пролонгацією до 31 серпня
2021 року на тих самих умовах, у випадку
відсутності заяви орендодавця не менш
як за 180 днів про наміри змінити умови
договору або припинити його з 31 серпня
2009 року.

ДП Богданівське ТОВ "Агро Інвест
Україна" створене в результаті зміни
повного найменування з ДП
«Богданівське» ВАТ «Яготинський
маслозавод», що підтверджується п.1.1.
Статуту. Таким чином, зазначені
договори діють та є обов'язковими як
для ДП "Богданівське" ТОВ "Агро Інвест
Україна" так і для відповідачів.

Згідно з ст. 13 Закону України "Про
оренду землі "(надалі Закону) договір
оренди землі - це договір, за яким
орендодавець зобов'язаний за плату
передати орендареві земельну ділянку у
володіння і користування на певний
строк, а орендар зобов'язаний
використовувати земельну ділянку
відповідно до умов договору та вимог
земельного законодавства.

Відповідно до ст. 25 вказаного Закону,
орендар земельної ділянки має право
самостійно господарювати на землі з
дотриманням умов договору оренди
землі.

Частиною 2 ст. 24 Закону передбачено,
що орендодавець зобов'язаний не
вчиняти дій, які б перешкоджали
орендареві користуватися орендованою
земельною ділянкою.

В ч. І ст. 27 Закону України "Про оренду
землі" вказано, що орендареві
забезпечується захист його права на
орендовану земельну ділянку нарівні із
захистом права власності на земельну
ділянку відповідно до закону.

За правилами ч. 4 ст. 15 Закону,
невід'ємною частиною договору оренди
землі є: план або схема земельної
ділянки, яка передається в оренду;
кадастровий план земельної ділянки з
відображенням обмежень (обтяжень) у її
використанні та встановлених
земельних сервітутів; акт визначення
меж земельної ділянки в натурі (на
місцевості); акт приймання-передачі
об'єкта оренди; проект відведення
земельної ділянки у разі його
розроблення згідно із законом.

Виходячи з приписів зазначених норм
права, в оренду може бути передана
земельна ділянка, яка повернута
попереднім орендарем орендодавцю при
умові відсутності прав на користування
вказаною земельною ділянкою третьої
особи.

В порушення зазначених норм
матеріального права, орендар, не
зважаючи на те, що строк дії договору не
закінчився та не зважаючи на те, що ДП
«Богданівське» ТОВ "Агро Інвест
Україна" не повернуло орендодавцю
предмет оренди, рендодавець ОСОБА_2,
підписала з Фермерським господарством
«ЛАОС-АГРО» договір оренди вказаної
земельної ділянки, підписавши
одночасно з договором оренди акт
приймання передачі земельної ділянки,
згідно з яким, земельну ділянку за
кадастровим № :01:003:0124 передано в
користування Фермерському
господарству "ЛАОС-АГРО". Зазначений
договір зареєстровано в Єдиному
державному реєстрі речових прав, про що
представник Фермерського господарства
"ЛОАС-АГРО" повідомив ДП "Богданівське"
ТОВ «Агро Інвест Україна», надавши
список пайовиків, з якими укладено та
зареєстровано договори оренди.

Згідно з ч. І ст. 203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Відповідно до ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Таким чином, як вважає позивач,
вказані договори укладено в порушення
вимог ст. ст. 13, 24, 25, 27 Закону України
"Про оренду землі", що в свою чергу
відповідно до вимог ч. І ст. 203 та ст. 215
ЦК України є підставою для визнання
договорів недійсними.

Частиною 2 ст. 27 Закону, орендар в
установленому законом порядку має
право витребувати орендовану земельну
ділянку з будь-якого незаконного
володіння та користування, на усунення
перешкод у користуванні нею,
відшкодування шкоди, заподіяної
земельній ділянці громадянами і
юридичними особами України,
іноземцями, особами без громадянства,
іноземними юридичними особами, у тому
числі міжнародними об'єднаннями та
організаціями.

З врахуванням вищевикладеного,
позивач просив визнати недійсними
договори оренди, укладені між ОСОБА_2,
ОСОБА_4 та Фермерським господарством
"ЛАОС-АГРО" та скасувати державну
реєстрацію права, мотивуючи це також
тим, що ст. 33 Закону України «Про оренду
землі» в редакції станом на 31 серпня 2009
року, було передбачено, що після
закінчення строку, на який було
укладеного договір оренди землі,
орендар який належно виконував
обовґязки відповідно до умов договору,
має за інших рівних умов переважне
право на поновлення договору. У
разіпоновлення договору оренди землі
на новий строк, його умови можуть бути
змінені за згодою сторін. У разі якщо
орендар продовжує користуватись
земельною ділянкою після закінчення
строку договору оренди, то за
відсутності письмових заперечень
орендодавця протягом одного місяця
після закінчення строку договору він
підлягає поновленню на той самий строк
і на тих самих умовах, які були
передбачені договором. Письмове
заперечення здійснюється листом -
повідомленням. Пункт 8 договорів оренди
землі , укладених у 2006 році з ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 повністю відповідав зазначеній
редакції статті. Крім цього, договори
про внесення змін до договору оренди
позивачем не укладався, та про
реєстрацію таких договорів позивачеві
нічого не відомо.

Рішенням Яготинського районного
суду Київської області від 06 серпня 2014
року ДП «Богданівське» ТОВ «Агро
Інвест Україна» в позові відмовлено.

Не погоджуючись з вище зазначеним
рішенням, ДП «Богданівське» ТОВ «Агро
Інвест Україна» оскаржило його в
апеляційному порядку. В апеляційній
скарзі просило, визнати недійним
договір оренди землі, укладений між
ОСОБА_4 та Фермерським господарством
«ЛАОС - АГРО», скасувати державну
реєстрацію права за Фермерським
господарством «ЛАОС-АГРО» щодо оренди
земельної ділянки, кадастровий номер №
:01:003:0124, яка належить на праві
власності ОСОБА_4 Зазначило, що рішення
суду першої інстанції в в задоволенні
цих позовних вимог позивача є не
законним.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення Яготинського
районного суду Київської області від 06
серпня 2014 року в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга ДП
«Богданівське» ТОВ «Агро Інвест
Україна» не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно з
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з"ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

З пояснень свідка ОСОБА_7 даних в
судовому засіданні вбачається, що у
вересні 2006 року закінчувались строки
оренди земельних ділянок належних
мешканцям с. Богданівка. ДП
"Богданівське" ТОВ "Агро Інвест Україна"
на загальних зборах запропонувало
хороші умови оренди, але люди
визначились, що дія договорів оренди
триває до 2009 року. Він особисто також
уклав такий договір з позивачем, проте,
під час ознайомлення з текстом
договору, він дізнався, що пунктом 8
договору оренди передбачена його
автоматична пролонгація. У 2008 році
знову відбулись збори власників
земельних ділянок, які були
незадоволені якістю додаткових послуг
визначених п. 31 договору, а також тим, що
позивач може пролонгувати договір. Для
того, що загладити конфлікт,
керівництво ДП «Богданівське» ТОВ
«Агро Інвест Україна» погодилось на
зміну умов договорів, та між позивачем
та власниками земельних ділянок були
укладені договори. Умови про внесення
змін до договорів оренди новоукладених
договорів співпадали та стосувались
строку дії договорів, який був
обумовлений до 31 грудня 2013 року, а
також покращення додаткових послуг, що
надавались орендарем. Договори про
внесення змін були зареєстровані у
встановленому законом порядку. У
серпні-вересні 2013 року знову відбулись
збори власників земельних ділянок, на
яких було присутнє керівництво ДП
«Богданівське», ТОВ «Агро Інвест
Україна», яке пропонувало продовжити
строки дії договорів оренди.
Керівництво погоджувалось з тим, що
строк договорів оренди закінчується у
2013 році, проте значна кількість людей
вирішила укласти договори з іншими
орендарями, та люди навіть письмово
попереджували позивача про намір
укласти договір з іншим орендарем.
Після укладення договорів з
Фермерським господарством «ЛАОС-АГРО»
обробляти землю цілісними масивами
стало неможливо, тому, ДП «Богданівське
ТОВ «Агро Інвест Україна» і Фермерське
господарство «ЛАОС-АГРО» за
домовленістю між собою обмінялись
площами орендованих земельних ділянок,
що підтверджує визнання позивачем тих
обставин, що строк договорів оренди
закінчився.

Свідок ОСОБА_3 - директор Фермерського
господарства «ЛАОС -АГРО», свідок
ОСОБА_8 - колишній директор ДП
«Богданівське» в судовому засіданні
дали пояснення, аналогічні поясненням
свідка ОСОБА_7, а свідок ОСОБА_8 також
пояснив, що він особисто підписував
договори про внесення змін до
договорів оренди, складених та
підготовлених до укладення з ТОВ «Агро
Інвест Україна». Необхідні дії для
реєстрації цих договорів виконували
юристи ТОВ «Агро Інвест Україна»,
працівники ДП «Богданівське». Укладені
договори були однакові за змістом.

З копій договорів оренди землі між ДП
"Богданівське" ВАТ «Яготинський
маслозавод» та ОСОБА_2, ОСОБА_4 видно, що
їх укладення датовано, відповідно, 05
квітня 2006 року, 27 вересня 2006 року.
Договори містять відомості про
здійснену реєстрацію у Яготинському
районному відділі Київської
регіональної філії ДП "Центр
державного земельного кадастру" при
Держкомземі України в Книзі записів
державної реєстрації договорів оренди
землі Богданівської сільської ради
Яготинського району Київської області,
від 29 вересня 2006 року за № 19 та за
№ 24. Пунктом 8 договорів
передбачено, що договори укладені на
строк до 31 серпня 2009 року з його
наступною автоматичною пролонгацією
до 31 серпня 2021 року, на тих самих умовах,
у випадку відсутності заяви
орендодавця не менше як за 180 днів про
наміри змінити умови договору або
припинити його з 31 серпня 2009 року.

З актів приймання-передачі земельної
ділянки вбачається, що 29 вересня

2006 року ОСОБА_2 передала, а ДП
"Богданівське" ВАТ "Яготинський
маслозавод" прийняв в строкове платне
користування земельну ділянку НОМЕР_1
загальною площею 3,0453 га., у тому числі,
ріллі - 3,0453 га., що розташована за межами
населеного пункту в адміністративних
межах Богданівської сільської ради
Яготинського району Київської області
для ведення товарного
сільскогоспоадарського виробництва,
ОСОБА_4 передала в строкове платне
користування земельну ділянку НОМЕР_2,
загальною площею 3,1100 га., у тому числі,
ріллі - 3,1100 га. яка розташована за
межами населеного пункту в
адміністративних межах Богданівської
сільської ради Яготинського району
Київської області для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва.

З списків осіб, які уклали договори з
Фермерським господарством "ЛАОС-АГРО"
на території Богданівської сільської
ради Яготнського району Київської
області вбачається, що ОСОБА_2 уклала
договір оренди земельної ділянки
площею 3,0453 га., кадастровий номер
:01:001:0040, ОСОБА_4 уклала договір
оренди земельної ділянки площею 3,11 га.,
кадастровий номер земельної ділянки:
:01:003:0124.

З довідок про нарахування та стану
виплати орендної плати ОСОБА_2 по
договору від 05 квітня 2006 року, ОСОБА_4 по
договору від 27 вересня 2006 року
вбачається, що за період з 2006 по 2013 роки
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 отримували кошти,
пшеницю та кукурудзу в рахунок
орендної плати, згідно укладених
договорів оренди земельних ділянок з
ДП "Богданівське" ТОВ "Агро Інвест
Україна".

З списку власників державних актів
на право власності на земельні ділянки
вбачається, що ОСОБА_2 отримала за 2010
рік 949 кг. кукурудзи, ОСОБА_4 отримала 479
кг. кукурудзи.

З відомостей видачі кукурудзи та
пшениці на земельні паї, нарахування та
виплати орендної плати за земельні паї,
вбачається, що за 2011-2013 роки ОСОБА_2
отримувала від ДП "Богданівське" ТОВ
"Агро Інвест Україна" кукурудзу та
пшеницю, за 2010-2013 роки ОСОБА_4
отримувала кукурудзу та пшеницю.

З відповіді Управління
Держземагентства в Яготинському
районі Київської області від 25 липня 2014
року № 07-07/1224 вбачається, що згідно
запису в Книзі реєстрації розділ
4-записи державної реєстрації
договорів оренди землі, на ім"я ОСОБА_4
за № 20 у 2008 році зареєстровано
договір про внесення змін до договору
оренди землі. В управлінні відсутня
інформація щодо заяв про державну
реєстрацію договорів про внесення змін
до договору оренди земельних ділянок,
оскільки у 2008 році договори оренди
землі реєстрував Яготинський районний
відділ Київської регіональної філії
"Центр державного земельного кадастру".

З договору про внесення змін до
договору оренди землі, від 29 вересня

2006 року, укладеного між ОСОБА_2 та ДП
"Богданівське" ТОВ "Агро Інвест Україна"
вбачається, що вказаний договір не
містить дати його укладення, він
зареєстрований в Яготинському
районному відділі Київської
регіональної філії "Центр державного
земельного кадастру" при Держкомземі
України в книзі записів державної
реєстрації договорів оренди землі
Богданівської сільської ради
Яготинського району Київської області,
про що у державному реєстрі земель
вчинено запис від 29 грудня 2008 року за №
63. Договір завірений печаткою,
підписом директор ДП «Богданівське».

З договорів оренди земельних
ділянок, укладених між Фермерським
господарством "ЛАОС-АГРО" та ОСОБА_4,
ОСОБА_2, від 03 лютого 2014 року, від 05
лютого 2014 року, вбачається, що ОСОБА_4
передала, а Фермерське господарство
"ЛАОС-АГРО" прийняв у строкове, платне
користування земельну ділянку для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
НОМЕР_2 загальною площею 3,1100 га.,
посвідчену державним актом на право
власності на земельну ділянку, який
зареєстрований 07 грудня 2004 року №
76, яка розташована за межами
населеного пункту та в
адміністративних межах Богданівської
сільської ради Яготинського району
Київської області, ОСОБА_2 передала у
строкове, платне користування земельну
ділянку для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва
НОМЕР_1 загальною площею 3,0453 га.,
посвідчену державним актом на право
власності на земельну ділянку, який
зареєстрований 03 грудня 2004 року за №
47. Договори укладено до 31 грудня
2020 року.

З актів приймання-передачі земельних
ділянок вбачається, що ОСОБА_4
передала Фермерському господарству
"ЛАОС-АГРО" в строкове платне
користування земельну ділянку НОМЕР_2
загальною площею 3.1100 га., що
розташована за межами населеного
пункту в адміністративних межах
Богданівської сільської ради
Яготинського району Київської області
та призначена для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
ОСОБА_2 передала в строкове платне
користування земельну ділянку НОМЕР_1
загальною площею 3,0453 га.

З витягів з державного реєстру
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію іншого речового права
вбачається, що 03 лютого 2014 року та 05
лютого 2014 року зареєстровані договори
оренди земельних ділянки НОМЕР_2 площею
3,11 га. - власник ОСОБА_4, та площею 3,0453 га.
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва -
власник ОСОБА_2, строк дії до 31 грудня 2020
року, з правом пролонгації.

Згідно свідоцтва про шлюб, ОСОБА_4 та
ОСОБА_4 зареєстрували шлюб 27 жовтня 2006
року у відділі реєстрації актів
цивільного стану Голосіївського
районного управління юстиції в м.
Києві, в зв»язку з чим, ОСОБА_4 змінила
прізвище на ОСОБА_4

Статтями 125 126 ЗК України визначено, що
право на оренду земельної ділянки
виникає після укладення договору
оренди та його державної реєстрації.
Право оренди землі оформляється
договором, який реєструється
відповідно до закону.

Відповідно до ст. 654 ЦК України зміна
або розірвання договору вчиняється в
такій самій формі, що й договір, що
змінюється або розривається, якщо інше
не встановлено договором або законом
чи випливає із звичаїв ділового
обороту.

В силу ст. 598 ЦК України зобовґязання
припиняється частково або у повному
обсязі на підставах, встановлених
договором.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є
обов»язковим для виконання сторонами,
а відповідно до ст. 631 ЦК України
строком договору є час, протягом якого
сторони можуть здійснити свої права і
виконати свої обов»язки відповідно до
договору.

В силу ст. 205 ЦК України закон визначає
лише дві форми правочину - усну та
письмову, а в силу ст. 218 ЦК України
заперечення однією з сторін факту
вчинення правочину або оспорювання
окремих його частин може доводитись
письмовими доказами, засобами аудіо,
відеозапису та іншими доказами,
рішення суду не може ґрунтуватись лише
на показах свідків.

Діючим законодавством визначено, що
відносини пов'язані з орендою землі,
регулюються ЗК України, ЦК України,
Законом України «Про оренду землі».

Відповідно до положень ст. 203 ЦК України
зміст правочину не може суперечити
цьому Кодексу, іншим атам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам. Особа, яка вчиняє правочин ,
повинна мати необхідний обсяг
цивільної дієздатності. Волевиявлення
учасника правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі.
Правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом. Правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені
законом.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами 1-3, , 5, 6 ст. 203 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 759 та ч. 2 ст. 792 ЦК
україни законом можуть бути
передбачені особливості укладення та
виконання договору найму (оренди), а
відносини щодо найму (оренди) земельної
ділянки регулюються законом.

Частиною 6 ст. 93 ЗК України також
передбачено, що відносини, пов'язані з
орендою землі регулюються законом.

Статтею 6 Закону України «Про оренду
землі» передбачено, що орендарі
набувають права оренди земельної
ділянки на підставах і в порядку,
передбаченому ЗК України, Законом
України «Про оренду землі» та
договором оренди.

Згідно з ч. 4 ст. 124 ЗК України передача
в оренду земельних ділянок, що
перебувають у власності громадян і
юридичних осіб, здійснюється за
договором оренди між власником
земельної ділянки і орендарем, який
укладається в письмовій формі.

За правилами ст. 125 ЗК України право
оренди земельної ділянки виникає з
моменту державної реєстрації.

Статтею 18 Закону України «Про оренду
землі» договір оренди землі набирає
чинності після його державної
реєстрації.

Статтею 31 Закону України «Про оренду
землі» встановлено, що договір оренди
землі припиняється в поряд з іншим в
разі закінчення строку, на який його
було укладено.

Частиною 1 ст. 19 Закону України «Про
оренду землі» встановлено, що строк дії
договору оренди землі визначається за
згодою сторін, але не може перевищувати
50 років.

В силу ч. 1 ст. 31 цього Закону, договір
оренди землі припиняється, зокрема,
разі закінчення строку, на який його
було укладено.

Отже, згідно з п. 8 договорів оренди
землі, які у 2006 році укладалися з
власниками земельних ділянок ОСОБА_2 та
ОСОБА_4, та були змінені відповідно до п.
1 договорів про внесення змін до
договору оренди землі, строк дії
договору закінчився 31 грудня 2013 року.

Щодо поновлення договору оренди
земельної ділянки Закон України «Про
оренду землі» містить положення, які не
є тотожними відповідним нормам ЦК
України.

Стаття 33 вказаного Закону
передбачає, що після закінчення строку,
на який було укладено договір оренди
землі, орендар, який належно виконав
обов'язки відповідно до умов договору,
має за інших рівних умов переважне
право на поновлення договору. У разі
поновлення договору оренди землі на
новий строк, його умови можуть бути
змінені за згодою сторін. У разі, якщо
орендар продовжує користуватися
земельною ділянкою після закінчення
строку договору оренди, то за
відсутності письмових заперечень
орендодавця протягом одного місяця
після закінчення строку договору, він
підлягає поновленню на той самий строк
і на тих самих умовах, які були
передбачені договором. Письмове
заперечення здійснюється
листом-повідомленням.

Тобто, цією нормою не передбачений
порядок автоматичного поновлення
договору оренди земельної ділянки в
разі відсутності заперечень з боку
сторін, а лише визначено, що в цьому
разі договір підлягає поновленню.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що у позивача лише виникло
право на поновлення договорів оренди
землі, яке він відносно ОСОБА_2 та
ОСОБА_4 реалізував шляхом укладання з
ними у 2008 році договорів про внесення
змін до договору до договору оренди
землі.

Поновлення договору оренди
земельної ділянки має відбуватися
шляхом укладенням нового договору
оренди земельної ділянки, що
доводиться фактом укладення з
орендодавцями ОСОБА_2 та ОСОБА_4, у 2008
році договорів про внесення змін до
договору оренди землі та їх державної
реєстрації.

Слід врахувати, що згідно з ст. 18
Закону України «Про оренду землі»
договір оренди землі набирає чинності
після його державної реєстрації.
Державна реєстрація договорів оренди
землі є офіційним визнанням і
підтвердженням державою факту
виникнення або припинення права оренди
земельних ділянок.

Згідно п. 17 Порядку державної
реєстрації договорів оренди землі,
затвердженому постановою Кабінету
Міністрів України від 25 грудня 1998 року
№ 2073 перереєстрація при поновленні
договорів оренди проводиться в
порядку, встановленому для їх
державної реєстрації. Роз'яснення з
цього приводу надані у листі
Державного комітету України по
земельних ресурсах від 13 квітня 2005 року
за № 14-11-11/2770.

Порядок державної реєстрації
договорів оренди землі затверджений
постановою Кабінету Міністрів України
від 25 грудня 1998 року № 2073, а відповідно
до Указу Президента України від 17
лютого 2003 року № 134/2003 «Про заходи щодо
створення єдиної системи державної
реєстрації земельних ділянок,
нерухомого майна та прав на них у
складі державного земельного
кадастру», який у силу ст. 106
Конституції України є обов'язковим до
виконання на території України, на
державний комітет України по земельних
ресурсах покладено обов'язок щодо
здійснення у складі державного
земельного кадастру реєстрації
земельних ділянок, нерухомого майна та
прав на них, договорів оренди земельних
ділянок.

Внесення змін до договору оренди
землі вчиняється у письмовій формі та
підлягає державній реєстрації шляхом
внесення відповідних даних до
державного реєстру земель (Книги
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та право
постійного користування землею,
договорів оренди землі та Поземельної
книги) і АС ДЗК (Автоматизована система
державного земельного кадастру).

У такому разі, після останнього
запису в Книзі реєстрації необхідно
вчинити новий реєстраційний запис про
реєстрацію додаткової угоди до
договору оренди землі у загальному
порядку із врахуванням змін, які
вносяться додатковою угодою до
договору оренди землі та формується
реєстраційна справа, яка включає три
екземпляри додаткової угоди та
заповнену реєстраційну картку
земельної ділянки.

Таким чином, не будучи
зареєстрованим у встановленому
законом порядку, договір не може
вважатися укладеним. А тому, не може
вважатися поновленим або продовженим
на новий строк.

Стаття 41 Конституції України
передбачає непорушність права
приватної власності, Непорушність
права приватної власності полягає в
його недоторканості, а водночас і в
недоторканості самого майна власника.
Всі особи мають утримуватись від
безпідставного заволодіння майном
власника та завдання йому шкоди. Не
допускається також протиправне
позбавлення права власності або
обмеження в його здійсненні.

Доводи позивача щодо автоматичної
пролонгації договорів оренди землі,
термін дії яких закінчився в
обумовлений строк - 31 серпня 2009 року без
повторної реєстрації шляхом внесення
змін до п. 8 договору оренди землі,
укладання додаткових угод чи
переукладання нових договорів - не
ґрунтуються на законі.

Умова договору оренди землі щодо
автоматичної пролонгації договору не
відповідає вимогам ч. 5 ст. 6, ч. 2 ст. 14, ч. 1
ст. 19, ст. ст. 30, 31 Закону України «Про
оренду землі», п. 8 Типового договору
оренди землі, затвердженого постановою
Кабінету Міністрів України від 03
березня 2004 року № 220, а тому є
нікчемною.

У ст. 216 ЦК України сформульовані
загальні правила щодо правових
наслідків недійсності як нікчемних,
так і оспорюваних правочинів,
Визначальним тут є принцип, згідно з
яким, недійсний правочин не створює для
сторін чи інших осіб правових
наслідків.

Зокрема, сторони не зобов'язані
виконувати передбачені таким право
чином умови, одна сторона недійсного
правочину має право відхилити вимоги
другої сторони щодо вчинення певних
дій.

Положення ЦК України про правові
наслідки нікчемного правочину є
імперативними і відповідно до ч. 4 ст. 216
ЦК України не можуть піддаватись
змінам за домовленістю сторін.

Розглядаючи ту чи іншу справу, суд, у
разі виявлення ознак нікчемності
правочину може застосувати відповідні
правові наслідки за власною
ініціативою, тобто навіть тоді, коли
такі вимоги не містяться в позові.

При ухваленні оскаржуваного рішення
суд першої інстанції врахував
положення нормативних актів, які
наведено вище, відповідно до вимог
процесуального законодавства дав
належну правову оцінку інформації
управління Держземагенства в
Яготинському району Київської області
(лист за № 07007/1224 від 25 липня 2014 року),
поясненням свідків, іншим доказам, які
містяться у справі, як належним та
допустимим доказам у справі та прийшов
до правильного висновку, що твердження
позивача про те, що договори оренди
землі, які укладалися ДП
«Богданівське» ВАТ «Яготинський
маслозавод» з власниками земельних
ділянок ОСОБА_2 та ОСОБА_4 впродовж
строку дії оренди не змінювались та є
чинними на даний час є недоведеними,
так як спростовуються доказами, які є в
матеріалах справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів
погоджується з думкою Яготинського
районного суду Київської області про
відмову позивачу в задоволенні
позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу ДП
«Богданівське» ТОВ «Агро Інвест
Україна» необхідно відхилити, а
рішення Яготинського районного суду
Київської області від 06 серпня 2014 року
залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

У Х ВА Л И Л
А:

Апеляційну скаргу Дочірнього
підприємства «Богданівське»
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агро Інвест
Україна» відхилити.

Рішення Яготинського районного суду
Київської області від 06 серпня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом 20 днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: