Провадження № 2/201/474/2014р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2014р.
Жовтневий
районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді -
Ткаченко Н.В.

при секретарі - Алпенідзе
К.Т.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовом ПрАТ «Страхова компанія
«Український страховий стандарт» до
ОСОБА_1 про стягнення страхового
відшкодування в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

12.09.2013р. ПрАТ «СК «Український
страховий стандарт» звернулося до
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська із позовом до ОСОБА_1
про стягнення суми страхового
відшкодування в порядку регресу (а.с. №
2-4).

Ухвалою суду від 18.11.2013р. позовні вимоги
ПрАТ «СК «Український страховий
стандарт» були залишені без розгляду
на підставі п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України (а.с.
№ 79).

Між тим, ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 09.01.2014р.
ухвала Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 18.11.2013р. була
скасована та справу направлено на
новий розгляд (а.с. № 112, 114).

При новому розгляді справи,
представник позивача Микитенко Д.М.
(діє за дорученням від 19.12.2013р.)
підтримав позовні вимоги та просив
справу розглядати за його
відсутністю, направивши в суд
відповідне клопотання та телеграму
(а.с. № 143-145, 159).

З таких обставин суд розглянув справу
за відсутністю представника позивача
відповідно до положень ст. 169 ЦПК
України.

Відповідачка та її представник - ОСОБА_3
(діє за договором від 15.09.2014р. - а.с. №
178-179) позовні вимоги не визнали, як по
суті заявлених вимог до ОСОБА_4,
цивільно-правова відповідальність
якої була застрахована договором від
26.10.2008р., за своїм договором страхування
від 26.11.2006р. вона була застрахована з
повним КАСКО, так і з підстав того, що
строки звернення АТ „СК „АХА
Страхування" з претензією до ПрАТ «СК
«Український страховий стандарт»
станом на 08.06.2012р. були такими, що
сплинули. Свої заперечення проти
позовних вимог відповідачка також
виклала письмово (а.с. № 146-148).

Суд, вислухавши відповідачку, її
представника,, дослідивши матеріали
справи, вважає, що в задоволені
позовних вимог слід відмовити з
наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 979 ЦК України, за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Відповідно до ч.1 ст.21 Закону України
«Про страхування» страхувальник
зобов'язаний: повідомити страховика
про настання страхового випадку в
строк, передбачений умовами
страхування.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.20 Закону України
«Про страхування» страховик
зобов'язаний при настанні страхового
випадку здійснити страхову виплату або
виплату страхового відшкодування у
передбачений договором строк.

Відповідно до ст. 990 ЦК України
страховик здійснює страхову виплату
відповідно до умов договору на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника) або іншої особи,
визначеної договором, і страхового
акта (аварійного сертифіката).

Відповідно до ст. 991 ЦК України відмова
у виплаті страхового відшкодування
може мати місце з підстав,
безпосередньо визначених законом, або
з інших підстав, визначених договором,
якщо такі не суперечать закону.

Судом встановлено, що 26.10.2008р. між АСТ
„АИС-поліс" (повним правонаступником
якого є ПрАТ «Страхова компанія
«Український страховий стандарт») та
ОСОБА_1 було укладено договір
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів, що підтверджується полісом №
ВС/2665702 (а.с. № 66), відповідно до кого
позивачем застраховано
цивільно-правову відповідальність
страхувальника, пов'язану з
експлуатацією автомобіля марки Daewoo,
реєстраційний номер НОМЕР_1.

19.09.2009р. в м. Дніпропетровську на
перехресті пр. К.Маркса та вул.
Фурманова відбулася
дорожньо-транспортна пригода, в якій
мало місце зіткнення автомобіля
відповідачки та автомобіля марки Daewoo,
реєстраційний номер НОМЕР_2, який
належить ОСОБА_6

Постановою Жовтневого районного суду
м. Дніпропетровська від 29.12.2009р. винною
особою в порушенні ПДД України і
здійсненні правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП, визнано
ОСОБА_4, між тим провадження по справі
закрито у зв'язку зі спливом строку
притягнення до адміністративної
відповідальності (а.с. № 26).

Подія, яка відбулася 19.09.2009р. в м.
Дніпропетровську на перехресті пр.
К.Маркса та вул. Фурманова, за участю
автомобіля ОСОБА_1, є страховим
випадком відповідно до ст. 6 Закону
України „Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів".

Позивачем 08.06.2012р. було отримано
претензію про відшкодування шкоди в
порядку регресу від АТ
„СК „АХА Страхування" у розмірі
10132грн.29коп. , яку в свою чергу ця
компанія сплатила ОСОБА_6 за платіжним
дорученням від 13.01.2010р. (а.с. № 24-25, 29).

Дійсно, у відповідності до п.п."г" п. 38.1.1.
ст. 38 Закону України „Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів" (в редакції від
16.11.2008р. ) страховик після виплати
страхового відшкодування має право
подати регресний позов, якщо він не
повідомив страховика у строки і за
умов, визначених у підпункті 33.1.2. п. 33.1.
ст.. 33 цього Закону, тобто у випадку,
коли страхувальник невідкладно, але не
пізніше трьох робочих днів, не
повідомив страховика про ДТП.

Між тим, ОСОБА_1 після ДТП
зателефонувала за телефонним номером
0, який було вказано в страховому
полісі № ВС/2665702 від 26.10.2008р. (а.с. № 66), а
наступного дня, бо 19.09.2009р. був вихідним
днем, необхідні документи відвезла за
адресою позивача : м. Дніпропетровськ,
вул. Глинки, б. 19, де спілкувалась із
працівником ком компанії.

Письмово факт телефонного дзвінка,
позивачка підтвердити не змогла,
оскільки термін зберігання подібної
інформації у ТОВ „Астеліт" сплинув, не
зважаючи на те, що надавала суду заяву
про забезпечення доказів з цього
приводу (а.с. а.с. № 153, 163, 164, 169, 172).

Відповіддю ПрАТ «СК «Український
страховий стандарт» від 01.07.2014р.
підтверджується належність позивачу (а
у 2009році АСТ „АИС-поліс") телефонного
номеру 0, який був зазначений у
страховому полісі ОСОБА_1 № ВС/2665702 від
26.10.2008р. (а.с. а.с. № 153, 163, 168, 174).

Ці обставини підтверджуються, як
заявами відповідачки від 17.04.2014р. до
суду (а.с. № 146-148, 153-154), так і фактом
звернення ОСОБА_1 до ЗАТ СК
„Інгосстрах" 21.09.2009р., де вона була
застрахована з повним КАСКО з приводу
ДТП, що сталося 19.09.2009р. (а.с. № 180-183).

Крім того, якщо позивач виходить з тих
обставин, що ОСОБА_1 не повідомила
страховика протягом 3-х днів про
страховий випадок, то у позивача не
було жодних підстав для виплати
страхового відшкодування на користь АТ
„СК „АХА Страхування" , яку вони,
виходячи зі змісту своєї позовної
зави та копії платіжного доручення №
9507 від 20.08.2012р. здійснили в сумі
9622грн.29коп. (а.с. № 3, 23).

Отже, оцінюючи всі докази по справі у
своїй сукупності, суд вважає доведеним
факт своєчасного звернення
відповідачки до позивача з заявою
про страховий випадок.

Крім того, суд не може залишити поза
увагою той факт, що АТ „СК „АХА
Страхування" звернулася до ПрАТ «СК
«Український страховий стандарт» з
вимогою відшкодувати шкоду, сплачену
ОСОБА_6 в порядку регресу тільки 08.06.2012р.
(а.с. № 24), тобто після спливу річного
строку з моменту перерахування ними за
платіжними дорученням № 558 від 13.01.2010р.
на користь ОСОБА_6 10132грн.29коп. (а.с. № 29).

Отже, керуючись п.п.37.1.4. п.37.1. ст. 37
Закону України „Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів", де встановлено,
що підставою для відмови у здійсненні
страхового відшкодування
(регламентної виплати) є: неподання
заяви про страхове відшкодування
впродовж одного року з моменту скоєння
ДТП, якщо шкода заподіяна майну
потерпілого (як в нашому випадку),
позивач повинен був відмовити АТ „СК
„АХА Страхування" у здійснені
виплати.

Заперечення представника щодо
знаходження своїх представників у
2009році в офісі за адресою:
м. Дніпропетровськ, вул. Глинки, б.
19, а також звернення до них
відповідачки з приводу настання
страхового випадку, викладені в
телеграмі (відповідь на запит суду) від
21.05.2014р. та письмовій відповіді від
01.07.2014р. (а.с. № 153-154, 155, 159, 163, 168, 174), суд
оцінює критично, вважає їх як
намаганням страхової компанії
повернути за рахунок відповідачки суму
страхового відшкодування, помилково
сплачену компанією поза межами
однорічного строку, встановленого
для регламентної виплати.

Таким чином, суд прийшов до висновку
про відмову в задоволені позовних
вимог ПрАТ «Страхова компанія
«Український страховий стандарт».

Обговорюючи питання розподілу
судових витрат відповідно до ст. 88 ЦПК
України , з огляду на те, що в
задоволені позовних вимог ПрАТ «СК
«Український страховий стандарт»
відмовлено, суд вважає, що не
підлягає стягненню за рахунок
відповідачки і сплачений при подачі
позову судовий збору 229грн.40коп. -
мінімальний розмір, встановлений для
позовів майнового характеру на 2013р.
(позов зареєстровано 12.09.2013р. - а.с. № 5).

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 20, 21 Закону України «Про
страхування», ст. ст. 6, 33, 37, 38 Закону
України „Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", ст. ст. 979, 990, 991 ЦК України, ст.
ст. 8, 10, 60, 88, 169, 212, 213, 214, 215 ЦПК України,
суд ,

ВИРІШИВ:

В задоволені позовних вимог ПрАТ
«Страхова компанія «Український
страховий стандарт» до ОСОБА_1 про
стягнення страхового відшкодування в
порядку регресу - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Жовтневий районний суд
м.
Дніпропетровська шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів.

Суддя:

Ткаченко Н.В.