АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2103/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 52 Романенко В. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
Качан О. В. РІШЕННЯ
06 серпня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоКачана О. В.суддівСкіця М. І.
, Охріменко Н. І. при секретаріРибасюк
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_6 на рішення Соснівського
районного суду м. Черкаси від 25 червня
2014 року по справі за позовом ОСОБА_6 до
КЗ "Черкаська обласна філармонія ЧОР"
про визнання звільнення з роботи
незаконним, скасування наказу про
звільнення, поновлення в займаній
посаді, стягнення заробітної плати за
час вимушеного прогулу
в с т а н о в и л а :
ОСОБА_6 звернулась до суду з позовом
до КЗ "Черкаська обласна філармонія
ЧОР" про визнання звільнення з роботи
незаконним, скасування наказу про
звільнення, поновлення в займаній
посаді, стягнення заробітної плати за
час вимушеного прогулу, мотивуючи тим,
що 01 березня 2013 року вона була прийнята
на роботу в Комунальний заклад
"Черкаська обласна філармонія
Черкаської обласної ради", на посаду
головного бухгалтера.
11 березня 2014 року на підставі наказу
№40-К "Про зміни в чисельному складі" її
було звільнено. Вважає, що відповідачем
було порушено порядок звільнення, а
саме: не взяті до уваги її заяви про
відгук заяви на звільнення від 03.03.2014
року та від 09.03.2014 року.
Причини звільнення, наведені в наказі
№ 40-К від 11 березня 2014 року, виданого
директором КЗ "Черкаська обласна
філармонія" Федорякою Ю.Г., про
звільнення позивачки із займаної
посади, а саме п.1 ст. 36 КЗпП України (за
згодою сторін), не відповідають дійсним
обставинам справи, оскільки фактичної
домовленості між нею та директором
філармонії про припинення трудового
договору за п. 1 ст. 36 КЗпП не відбулося,
та відповідно не було і погодження
строку припинення трудового договору
11 березня 2014 року, о 17-20 їй надали копії
підписані інспектором відділу кадрів
та завірені печаткою філармонії наказ
№40-К "Про зміни в чисельному складі" на
її звільнення та акт "Про відмову
поставити підпис в наказі". Отримати
трудову книжку позивачка відмовилась,
так як в день звільнення з нею не було
проведено розрахунок.
Просила суд визнати звільнення з
роботи 11.03.2014 року на підставі п.1 ст. 36
КЗпП України незаконним та поновити її
на роботі в КЗ "Черкаська обласна
філармонія ЧОР" на посаді головного
бухгалтера. Стягнути з КЗ "Черкаська
обласна філармонія ЧОР" на її користь
середній заробіток за час вимушеного
прогулу з 12 березня 2014 року до дня
поновлення її на роботі.
Рішенням Соснівського районного суду
м. Черкаси від 25 червня 2014 року в позові
відмовлено.

Підставою відмови в позові у судовому
рішенні вказано на неможливість
працівника відмовитись від даної ним
згоди на звільнення, оскільки така
відмова законом не передбачена.

В апеляційній скарзі позивачка,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення скасувати та ухвалити
нове про задоволення її позовних вимог.

Зокрема вказує, що заяву про звільнення
за згодою сторін, датовану 4.03.2014 року,
вона написала 28.02.2014 року під тиском
директора, а 3.03.2014 року вона подала
заяву про відмову від згоди на
звільнення. Перебуваючи на лікарняному
в період з 3.03.2014 року по 10.03.2014 року, вона
подала 9.03.2014 року поштою заяву про свою
не згоду із звільненням та про намір
приступити після хвороби до виконання
своїх обов'язків. Її заяви від 9.03.2014
року та від 3.03.2014 року адміністрація
отримала, але всупереч вимогам закону
11.03.2014 року її було звільнено по
підставі її згоди на звільнення за
відсутності такої згоди.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши доповідача та представника
відповідача, колегія суддів дійшла до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення по
наступним мотивам.

Судом першої інстанції встановлено
наступні обставини, які сторони
визнають і не спростовують:

Позивачка з 1.03.2013 року працювала у
відповідача на посаді головного
бухгалтера. 28.02.2014 року вона подала
заяву про звільнення 4.03.2014 року і на
заяві поставила дату її написання 4.03.2014
року. В період з 3.03.2014 року по 10.03.2014 року
позивачка хворіла, що підтверджується
даними листа непрацездатності, і на
роботу не виходила. 9.03.2014 року позивача
звернулася із письмовою заявою до
директора КЗ "Черкаська обласна
філармонія ЧОР", в якій заявила про
відмову від звільнення та про намір
приступити до виконання своїх
посадових обов'язків головного
бухгалтера. Вказану заяву отримав
особисто директор 12.03.2014 року. 11.03.2014
року позивачка вийшла на своє робоче
місце та приступила до роботи, однак
після обідньої перерви їй було вручено
наказ № 40-к від 11.03.2014 року про
звільнення її з посади головного
бухгалтера "за її ініціативою". З якої
дати звільнено в наказі не зазначено. В
цей же день, через деякий час, їй було
вручено наказ № 40-к від 11.03.2014 року про
звільнення її з посади головного
бухгалтера за згодою сторін з 11.03.2014
року.

Встановивши перераховані обставини,
суд першої інстанції прийшов до
висновку про доведеність звільнення
позивачки за згодою обох сторін в строк
визначений сторонами.

З таким висновком суду погодитись
неможливо по наступним мотивам.

Колегія вважає, що судом першої
інстанції зібрано достатньо доказів
для встановлення фактичних обставин
справи, однак висновки суду не
відповідають фактичним обставинам,
встановлених судом, судом неправильно
застосовано норми матеріального права,
що в сукупності призвело до
неправильного вирішення спору.

До висновку про законність звільнення
суд прийшов пославшись на п. 8 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
06.11.1992 № 9 "Про практику розгляду судами
трудових спорів":

"Судам необхідно мати на увазі, що при
домовленості між працівником і
власником підприємства, установи,
організації або уповноваженим ним
органом про припинення трудового
договору за п. 1 ст. 36 КЗпП (за згодою
сторін) договір припиняється в строк,
визначений сторонами. Анулювання такої
домовленості може мати місце лише при
взаємній згоді про це власника або
уповноваженого ним органу і
працівника".

Обґрунтовано пославшись на роз'яснення
вищого суду, районний суд допустив
неправильне його застосування до даних
відносин.

Судом першої інстанції не враховано, що
домовленість між сторонами була
досягнута про звільнення за згодою
сторін з 4.03.2014 року. Оскільки в цей день
звільнення не відбулося, відповідно до
роз'яснень п. 8 вказаного пленуму,
звільнення в інший день мало бути
узгоджене взаємно між працівником і
роботодавцем. Однак, згідно наявних у
справі доказів, домовленості про
звільнення ОСОБА_6 саме з 11.03.2014 року
немає.

Навпаки, дії ОСОБА_6 - подання заяви від
9.03.2014 року, вихід її на роботу та
виконання трудових обов'язків 11.03.2014
року - свідчать про відсутність згоди
працівника на звільнення по будь-яким
підставам.

За відсутності згоди працівника на
звільнення з 11.03.2014 року, проведене в
цей день звільнення по п. 1 ст. 36 КЗпП
України - за згодою сторін - не можна
визнати таким, що відповідає нормам
матеріального права, наказ про
звільнення слід визнати незаконним.

Крім неправильного застосування норм
матеріального права, відповідачем
допущено інші порушення, які тягнуть за
собою визнання наказу незаконним.

Зокрема, в цей день видано два накази
під № 40-к - в першому з посиланням на п. 1
ст. 36 КЗпП України вказано про
звільнення головного бухгалтера
ОСОБА_6 за її ініціативою та без
вказівки про дату звільнення - а.с. 7.
Однак п. 1 ст. 36 КЗпП України не
передбачає вказаного в наказі
формулювання.

Без скасування першого наказу, під цим
же номером 40-к, в цей же день, видано
наказ про звільнення головного
бухгалтера ОСОБА_6 за згодою сторін з
11.03.2014 року - а.с. 35.

Таким чином на час розгляду справи
існують два не скасовані накази про
звільнення позивачки з різними
формулюваннями.

Той факт, що позивачка не оспорює наказ
який виданий першим - без дати
звільнення і з невідомих правових
підстав і яким вона по суті звільнена,
не впливає на вирішення спору по суті,
оскільки сторони вважають, що
звільнення проведене по другому по
черзі наказу і саме він записаний у
трудовій книжці позивачки - а.с. 48.

Стягуючи компенсацію за вимушений
прогул за період з 11.03.2014 року по 6.08.2014
року слід виходити із розміру
середньої заробітної плати позивачки
за два місяці до звільнення, яка
вказана в довідці відповідача на а.с. 14.

Відповідно до даних довідки середня
заробітна плата позивачки перед
звільненням складала 5133,24 грн, у
вимушеному прогулі позивачка
знаходилася 15 робочих днів у березні, 4
робочих дні у серпні та повних чотири
місяці.

У березні 2014 року робочих днів було 20,
середньоденний заробіток: 5133,24 : : 20 = 256,65
грн, до компенсації за березень: 256,65 х 15
= 3849,75 грн.

У серпні 2014 року робочих днів також 20,
середньоденний заробіток 256,65 грн, до
компенсації за серпень: 256,65 х 4 = 1026,6 грн.

За чотири повних місяці компенсація:
5133,24 х 4 = 20533,68 грн.

Всього компенсації за час вимушеного
прогулу: 20533,68 + 1026,6 + 3849,75 = = 25410,03 грн.

При сплаті компенсації із цієї суми
бухгалтерія відповідача зобов'язана
самостійно провести відрахування
податків та інших обов'язкових зборів і
платежів до бюджету та різних фондів

Рішення колегії підлягає негайному
виконанню в частині поновлення на
роботі та виплати компенсації за один
місяць в сумі середнього заробітку -
5133,24 грн.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316 ЦПК України,
колегія

в и р і ш и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_6 на рішення
Соснівського районного суду м. Черкаси
від 25 червня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_6 до КЗ "Черкаська
обласна філармонія ЧОР" про визнання
звільнення з роботи незаконним,
скасування наказу про звільнення,
поновлення в займаній посаді,
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу задовольнити
частково, рішення суду скасувати.

Позов задовольнити, поновити ОСОБА_6 на
посаді головного бухгалтера КЗ
"Черкаська обласна філармонія ЧОР" з 7
серпня 2014 року.

Стягнути з КЗ "Черкаська обласна
філармонія ЧОР" на користь ОСОБА_6
середній заробіток за час вимушеного
прогулу з 12 березня 2014 року по 6 серпня
2014 року в розмірі 25 410 грн 03 коп, за
винятком обов'язкових платежів і
зборів до бюджету та фондів, які
відраховуються бухгалтерією КЗ
"Черкаська обласна філармонія ЧОР" при
виплаті середнього заробітку.

Рішення допустити до негайного
виконання в частині поновлення на
роботі та стягнення середнього
заробітку за 1 місяць в сумі 5133 грн 24
коп.

Рішення колегії набуває законної сили
з моменту проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку до
суду касаційної інстанції на протязі
двадцяти днів з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :