Ухвала

іменем україни

02 жовтня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Євграфової Є.П.,

суддів: Євтушенко О.І.,
Журавель В.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Маяк-Гарант» про
стягнення середнього заробітку за час
затримки розрахунку при звільненні,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
ТОВ «Маяк-Гарант» про стягнення
середнього заробітку за час затримки
розрахунку при звільненні в розмірі 37
952 грн 16 коп., посилаючись на те, що з 22
травня 2000 року до 01 лютого 2013 року
працював на посаді директора ТОВ
«Маяк-Гарант».

На день звільнення йому було
нараховано 21 579 грн 51 коп. за період з
січня 2012 року до грудня 2012 року та 2 458
грн 20 коп. за січень 2013 року, проте
зазначені кошти відповідач виплатити
відмовився.

Крім того, відповідач не розрахувався з
ним у день звільнення.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 22 квітня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 18 червня
2014 року, в задоволенні позову
відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_1
просить зазначені судові рішення
скасувати, посилаючись на порушення
судами норм матеріального і
процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Суд першої інстанції, з висновком якого
погодився апеляційний суд, відмовляючи
в позові, посилався на те, що 18 січня 2013
року позивачем у банку було отримано 4
854 грн 93 коп. на оплату першої частини
заробітної плати.

31 січня 2013 року позивачем було
підписано чек у чековій книжці та
отримано у банківській установі
грошові кошти у сумі 4 854 грн 93 коп., які
були використані ним на заробітну
плату; 28 грудня 2012 року позивачем було
підписано чек у чековій книжці та
отримано у банківській установі
грошові кошти у сумі 5 086 грн 12 коп., які
були використані ним на виплату
заробітної плати. Аналогічні ситуації
за відповідні місяці 2012 року, що
підтверджено копіями чекової книжки.

Позивач як керівник ТОВ «Маяк-Гарант»
був тією особою, хто здійснював
нарахування заробітної плати,
отримував кошти в банківських
установах на її виплату, здійснював
виплату заробітної плати та
забезпечував ведення фінансової
звітності, тому він як розпорядник
коштів ТОВ «Маяк-Гарант» був
зобов'язаний в день звільнення
нарахувати та виплатити собі всі
розрахункові кошти, які належать йому
від товариства.

Відповідно до акта приймання-передачі
документів, згідно з яким позивач
передав, а новий керівник ТОВ
«Маяк-Гарант» їх прийняв, видаткові
відомості про виплачену заробітну
плату передано не було.

Згідно з довідками про заробітну плату,
наданих позивачем, заборгованість
підприємства із заробітної плати перед
позивачем відсутня.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Установлено й це вбачається з
матеріалів справи, що зазначені судові
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права;
наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів cудової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 22 квітня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 18
червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Є.П.
Євграфова

судді:
О.І. Євтушенко

В.І. Журавель