КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа
№552/2455/14-ц
Провадження № 2/552/1094/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.10.2014 року Київський районний суд
м.Полтави в складі:

Головуючого судді - Турченко Т.В.

При секретарі - Рибальченко
О.П.

За участю адвоката - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Полтаві цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання права власності на спадкове
майно та його поділ, зустрічну позовну
заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання
права власності на спадкове майно та
його поділ, уточнення до позовної заяви
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права
власності на спадкове майно та його
поділ, -

В С Т
А Н О В И В :

28 квітня 2014 року позивач ОСОБА_2
звернулась в суд з позовом до
відповідача ОСОБА_3 про визнання права
власності на спадкове майно та його
поділ, мотивуючи свій позов тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_4 помер її чоловік ОСОБА_4.
Після його смерті залишилося спадкове
майно: квартира АДРЕСА_1, що належить
померлому ОСОБА_4 на підставі свідоцтва
про право власності на нерухоме майно
серія ЯЯЯ №291532, виданого Головним
управлінням з питань
житлово-комунального обслуговування
населення виконавчого комітету
Полтавської міської ради,
зареєстровану Колективним
підприємством Полтавське бюро
технічної інвентаризації
«Інвентаризатор» 25.08.2005 року,
реєстраційний номер 11798172, номер запису
20056, в книзі №149; ? частина квартири
АДРЕСА_2, що належить померлому ОСОБА_4
на підставі свідоцтва про право
власності на нерухоме майно та на
спадщину; автомобіль ВАЗ 217030, 2008 року
випуску, номер шасі, кузова, рами
НОМЕР_5, державний реєстраційний номер
НОМЕР_1, зареєстрованого Полтавським
ВРЕР 20.05.2008 року, що належить померлому
на підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_6. В період
зареєстрованого шлюбу, укладеного
26.06.2002 року, нею разом з чоловіком
придбано квартиру АДРЕСА_1 та
автомобіль. Тому відповідно до статті 60
СК України дане спадкове майно
належить їм на праві спільної сумісної
власності. Квартира АДРЕСА_2 є
особистою приватною власністю
померлого. Згідно заповіту і статті 1235
ЦК України спадкоємцем майна ОСОБА_4 є
його син ОСОБА_3. У відповідності до
статті 1241 ЦК України вона, як
непрацездатна вдова померлого, має
право на обов»язкову частку у спадщині,
яка незалежно від змісту заповіту,
становить половину частки, яка
належала б кожному з них у разі
спадкування за законом, тобто ? частина
майна (1/2 : 2). Вона та відповідач
спадщину прийняли шляхом подачі заяви
про прийняття спадщини до Другої
Полтавської державної нотаріальної
контори. Таким чином, на підставі
викладеного вона має право власності
на 5/8 частин квартири АДРЕСА_1 і
автомобіля (1/2+1/2:2:2 =5/8) та на 1/8 частини
квартири АДРЕСА_2 (1/2:2:2=1/8).

В позові вказувала, що на даний
час у неї виникла необхідність
отримати свідоцтво про право на
спадщину на спадкове майно, але зробити
це в нотаріальному порядку вона не в
змозі за відсутності оригіналів
правовстановлюючих документів на
спадкове майно, які повинні
знаходитись у відповідача, про що він
заперечує. В зв»язку з цим 16.04.2014 року за
№848/02-14 державним нотаріусом Другої
Полтавської державної нотаріальної
контори їй було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину та її
право власності на частку у спільному
майні подружжя. Крім того, у неї з
відповідачем виникає спір щодо
розподілу спадкового майна. Вона
проживала разом з чоловіком до дня його
смерті у квартирі, яка належить на
праві спільної сумісної власності, в
порядку його поділу, просила визнати за
нею право власності на квартиру
АДРЕСА_1, а за відповідачем ОСОБА_3 право
власності на її частки у квартирі
АДРЕСА_2 та автомобіль, зі сплатою одній
із сторін грошової компенсації різниці
вартості майна при виділі його в
натурі. Просила суд визнати за нею
право власності на спадкове майно, а
саме на квартиру АДРЕСА_1, що належить
померлому ОСОБА_4 на підставі свідоцтва
про право власності на нерухоме майно
серія ЯЯЯ №291532, виданого Головним
управлінням з питань
житлово-комунального обслуговування
населення виконавчого комітету
Полтавської міської ради,
зареєстровану Колективним
підприємством Полтавське бюро
технічної інвентаризації
«Інвентаризатор» 25.08.2005 року,
реєстраційний номер 11798172, номер запису
20056, в книзі №149. За ОСОБА_5 визнати право
власності на ? частину квартири
АДРЕСА_2, що належить померлому ОСОБА_4
на підставі свідоцтва про право
власності на нерухоме майно і на
спадщину та на автомобіль ВАЗ 217030, 2008
року випуску, номер шасі, кузова, рами
НОМЕР_5, державний реєстраційний номер
НОМЕР_1, зареєстрованого Полтавським
ВРЕР 20.05.2008 року, що належить померлому
на підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_6. Сплатити
одній із сторін на користь іншої
грошову компенсацію різниці вартості
виділеного майна. Судові витрати
покласти на відповідача.

17 червня 2014 року позивач ОСОБА_3
звернувся в суд з зустрічною позовною
заявою до відповідача ОСОБА_2 про
визнання права власності на спадкове
майно та його поділ, мотивуючи свій
зустрічний позов тим, що 13.04.1998 року за
життя його батько ОСОБА_4 склав заповіт,
посвідчений державним нотаріусом
Другої Полтавської державної
нотаріальної контори Луговою Л.П. за
№1-946, яким зробив розпорядження, що все
майно належне йому на день смерті він
заповів повністю своєму сину, ОСОБА_3.
26.06.2002 року між його батьком ОСОБА_4, 1936
року народження та ОСОБА_2, 1948 року
народження укладено шлюб у Київському
відділі реєстрації актів цивільного
стану Полтавського МУЮ Полтавської
області, про що в книзі реєстрації
шлюбів зроблено відповідний актовий
запис за №94. ІНФОРМАЦІЯ_4 помер його
батько ОСОБА_4. Після його смерті
залишилося спадкове майно: квартира
АДРЕСА_1, що належить померлому ОСОБА_4
на підставі свідоцтва про право
власності на нерухоме майно серія ЯЯЯ
№291532, виданого Головним управлінням з
питань житлово-комунального
обслуговування населення виконавчого
комітету Полтавської міської ради,
зареєстровану Колективним
підприємством Полтавське бюро
технічної інвентаризації
«Інвентаризатор» 25.08.2005 року,
реєстраційний номер 11798172, номер запису
20056, в книзі №149. 01.02.2002 року між ТОВ
«Фірма «Віола» в особі генерального
директора Кравчука Бориса
Анатолійовича, діючого на підставі
статуту підприємства з однієї сторони
та його батьком ОСОБА_4 було укладено
договір №6 на спільне будівництво
житлового будинку по АДРЕСА_1. 01.02.2002
року між ТОВ «Фірма «Віола» та його
батьком ОСОБА_4 укладено до договору №6
додаткову угоду №1 про вартість
квартири АДРЕСА_1 та порядок
розрахунків за дану квартиру, де
зазначено, що ОСОБА_4 повинен оплатити
вартість квартири до 30.04.2002 року в сумі
74 685 грн. 24 коп. В додатковій угоді №1 до
договору №6 від 01.02.2002 року «Вартість та
порядок розрахунку» квартири АДРЕСА_1
на звороті зазначено, що сума в розмірі
74 685 грн. 24 коп. сплачено повністю до
08.02.2002 року та засвідчено головним
бухгалтером «ТОВ «Фірма Віола»
Бабанською В.М., а тому це вказує на те,
що вищевказана квартира куплена його
батьком ОСОБА_4 до шлюбу та не є спільно
нажитим майном подружжя. Згідно
свідоцтва про право власності на
квартиру АДРЕСА_2 від 03.03.1993 року
квартира належала ОСОБА_9, ОСОБА_10 та
ОСОБА_11 в рівних долях, а саме по 1/3
частини квартири кожному. Після смерті
його матері ОСОБА_9 спадщину у вигляді
1/3 частини даної квартири отримали за
заповітом він, ОСОБА_3, 2/9 частини
квартири та його батько обов»язкову
долю як непрацездатний за віком ОСОБА_10
1/9 частину квартири, про що зазначено в
свідоцтві про право на спадщину за
заповітом від 20.03.1997 року, яке видано
державним нотаріусом Другої
Полтавської державної нотаріальної
контори Луговою Л.П. серії АА1 №656823.
Тому померлому ОСОБА_4 на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом від 20.03.1997 року у квартирі
АДРЕСА_2, належить 1/3 частка його
особиста + 1/9 частка отримана в спадок,
що дорівнює 4/9 частин, що входить до
спадщини та не є спільно нажитим майном
подружжя. Спадковим майном є
автомобіль ВАЗ 217030, 2008 року випуску,
номер шасі, кузова, рами НОМЕР_5,
державний реєстраційний номер НОМЕР_1,
зареєстрованого Полтавським ВРЕР
20.05.2008 року, що належить померлому на
підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_6. В період
зареєстрованого шлюбу, укладеного
26.06.2002 року між його батьком ОСОБА_4 та
ОСОБА_2 придбано лише автомобіль ВАЗ
217030 державний реєстраційний номер
НОМЕР_1. Тому відповідно до статті 60 СК
України, дане спадкове майно належить
на праві спільної сумісної власності
подружжя. Згідно заповіту та статті 1235
ЦК України спадкоємцями майна ОСОБА_4 є
його син ОСОБА_3. У відповідності до
статті 1241 ЦК України ОСОБА_2, як
непрацездатна вдова померлого, має
право на обов»язкову частку у спадщині,
яка незалежно від змісту заповіту,
становить половину частки, яка
належала б кожному з них у разі
спадкування за законом, тобто ? частина
майна (1/2:2). Він та відповідач спадщину
прийняли шляхом подачі заяви про
прийняття спадщини до Другої
Полтавської державної нотаріальної
контори. Вважає, що має право на
спадкове майно, а саме: 3/9 частини
квартири АДРЕСА_2, ? частини квартири
АДРЕСА_1, 3/8 частин із належних
спадкодавцю ? частини автомобіля ВАЗ
217030, 2008 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_1, зареєстрованого
Полтавським ВРЕР 20.05.2008 року. В даний
час в нього виникла необхідність
отримати свідоцтво про право на
спадщину на спадкове майно, але зробити
це в нотаріальному порядку він не в
змозі за відсутності оригіналів
правовстановлюючих документів на
спадкове майно, яких він не має. В
зв»язку з цим, 29.05.2014 року за №1167/02-14
державним нотаріусом Другої
Полтавської державної нотаріальної
контори ОСОБА_12 йому відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину.
Просив суд в порядку поділу спадщини
між спадкоємцями за заповітом після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 визнати
за ним право власності на спадкове
майно 3/9 частини квартири АДРЕСА_2, із
належних 1/3+1/9=4/9 частини квартири
померлому ОСОБА_4 на підставі свідоцтва
про право власності на нерухоме майно
та на спадщину. Визнати за ним право
власності на спадкове майно ? частини
квартири АДРЕСА_1, що належить
померлому ОСОБА_4 на підставі свідоцтва
про право власності на нерухоме майно
серія ЯЯЯ №291532, виданого Головним
управлінням з питань
житлово-комунального обслуговування
населення виконавчого комітету
Полтавської міської ради. Визнати за
ним право власності на спадкове майно -
3/8 частин із належних спадкодавцю ?
частини автомобіля ВАЗ217030, 2008 року
випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1,
зареєстрованого Полтавським ВРЕР
20.05.2008 року, що належить померлому
ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_6. Визнати право на частки у
спадщині за ОСОБА_2 на 1/9 частину
квартири АДРЕСА_2, із належних 1/3+1/9=4/9
частин квартири померлому ОСОБА_4; на ?
частину квартири АДРЕСА_1, що належить
померлому ОСОБА_4; на 1/8 частину із
належних спадкодавцю ? частини
автомобіля ВАЗ 217030, 2008 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1,
зареєстрованого Полтавським ВРЕР
20.05.2008 року, що належить померлому
ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_6.

01серпня 2014 року позивач ОСОБА_2
звернулась в суд з уточненнями до
позовної заяви до відповідача ОСОБА_3
про визнання права власності на
спадкове майно та його поділ. В
уточненнях до позовної заяви
посилалася на факти та обставини,
викладені в позовній заяві від 28.04.2014
року. Просила суд у задоволенні
зустрічної позовної заяви ОСОБА_3 про
визнання права власності на спадкове
майно та його поділ до неї, ОСОБА_2,
відмовити. В порядку поділу спадщини
між спадкоємцями, після померлого
ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 визнати за нею,
ОСОБА_2, право власності на спадкове
майно на квартиру АДРЕСА_1, що належить
померлому ОСОБА_4 на підставі свідоцтва
про право власності на нерухоме майно
Серія ЯЯЯ №291532, виданого Головним
управлінням з питань
житлово-комунального обслуговування
населення виконавчого комітету
Полтавської міської ради,
зареєстровану Колективним
підприємством Полтавське бюро
технічної інвентаризації
«Інвентаризатор» 25.08.2005 року,
реєстраційний номер 11798172, номер запису
20056, в книзі №149, вартістю 541 760 грн.; за
ОСОБА_3 визнати право власності на 4/9
частини квартири АДРЕСА_2, що належить
померлому ОСОБА_4 на підставі Свідоцтва
про право власності на житло, виданого
Відділом приватизації житла УЖКГ ВБМО
«Полтавабуд» від 03.03.1993 року на 1/3
частину та Свідоцтва про право на
спадщину за заповітом, виданого Другою
Полтавською державною нотаріальною
конторою 20.03.1997 року за реєстром №1-822 на
1/9 частину, зареєстрованих відповідно
03.03.1993 року та 01.07.1997 року Полтавським
МБТІ в реєстрову книгу №115 під №15995,
вартістю 196 373 грн. 33 коп.; визнати право
власності за ОСОБА_3 на автомобіль ВАЗ
217030, 2008 року випуску, номер шасі, кузова,
рами НОМЕР_5, державний реєстраційний
номер НОМЕР_1, зареєстрованого
Полтавським ВРЕР 20.05.2008 року, що
належить померлому ОСОБА_4 на підставі
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_6, вартістю
77 212 грн. Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 105 809 грн. 17 коп. грошову
компенсацію різниці вартості
виділеного майна. Судові витрати
покласти на відповідача.

В судовому засіданні позивач
ОСОБА_13, адвокат ОСОБА_1 позовну заяву
та уточнену позовну заяву підтримали
повністю. Просили суд задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі. В
задоволенні зустрічної позовної заяви
ОСОБА_3 відмовити за безпідставністю.

Відповідач ОСОБА_3, представник
відповідача ОСОБА_14 з позовною заявою
ОСОБА_2 та уточненнями до неї не згодні.
Просили суд задовольнити в повному
обсязі зустрічну позовну заяву ОСОБА_3

Представник Реєстраційної служби
Полтавського міського управління
юстиції ОСОБА_15 в судове засідання не
з»явився, але надав суду заяву, в якій
просить слухати справу у його
відсутності. У вирішенні спору
покладаються на розсуд суду.

Представник Другої Полтавської
державної нотаріальної контори в
судове засідання не з»явилась, але
надала суду лист, в якому просила
слухати справу у її відсутності. При
винесенні рішення покладаються на
розсуд суду.

Представник Товариства з
обмеженою відповідальністю «Фірма
«Віола» Кравець Н.М. в судове засідання
не з»явилась, але надала суду лист, в
якому просила слухати справу у їх
відсутності.

Суд вважає можливим слухати
справу у відсутності представника
Реєстраційної служби Полтавського
міського управління юстиції ОСОБА_15,
представника Другої Полтавської
державної нотаріальної контори та
представника Товариства з обмеженою
відповідальністю «Фірма «Віола»
Кравець Н.М.

Суд, заслухавши позивача ОСОБА_2,
думку адвоката ОСОБА_1, відповідача
ОСОБА_3, представника відповідача
ОСОБА_14, допитавши свідків ОСОБА_17,
ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, вивчивши та
дослідивши матеріали справи, приходить
до висновку, що в задоволенні позову та
уточненнях до позовної заяви ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визнання права власності на
спадкове майно та його поділ необхідно
відмовити за безпідставністю,
зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
спадкове майно та його поділ необхідно
задовольнити.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та
ОСОБА_9 перебували в зареєстрованому
шлюбі.

Від шлюбу мали сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7
(а.с.101).

Під час шлюбу сторонами була придбана
квартира АДРЕСА_2. На підставі
Свідоцтва про право власності на житло
від 03.03.1993 року (а.с.111) квартира АДРЕСА_2
на праві приватної спільної сумісної
власності належала ОСОБА_9, ОСОБА_10 та
ОСОБА_11.

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_9 померла. Після її
смерті відкрилась спадщина на спадкове
майно, а саме: на 1/3 частину квартири
АДРЕСА_2.

Згідно Свідоцтва про право на спадщину
за заповітом від 20.03.1997 року (а.с.109) на
підставі заповіту, посвідченого Другою
Полтавською державною нотаріальною
конторою 28.12.1995 року і зареєстрованого
в реєстрі за №1-4711 та за законом,
спадкоємцями зазначеного в заповіті
майна ОСОБА_9, померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 є:
на 2/9 частини син - ОСОБА_3 та на 1/9
частину обов»язкова доля
непрацездатного за віком згідно ст.535
ЦК України чоловік - ОСОБА_10, що
мешкають в АДРЕСА_2.

13 квітня 1998 року ОСОБА_10 склав заповіт
(а.с.102), згідно якого на випадок своєї
смерті зробив таке розпорядження: все
належне йому майно де б воно не було та
з чого б воно не складалось, що на день
смерті буде належати йому за законом
повністю заповів синові - ОСОБА_11.

01 лютого 2002 року між ТОВ «Фірма «Віола»
та ОСОБА_10 було укладено договір №6 на
спільне будівництво жилого будинку по
АДРЕСА_1 (а.с.106). До даного договору між
ТОВ «Фірма «Віола» та ОСОБА_10 було
укладено додаткову угоду №1 до
договору №6 від 01.02.2002 року (а.с.107) щодо
вартості та порядку розрахунків.

26 червня 2002 року ОСОБА_4 зареєстрував
шлюб з ОСОБА_2 (а.с.7).

10 березня 2004 року між ОСОБА_4 та
Відкритим акціонерним товариством
«Полтавтрансбуд» було укладено
договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_3 (а.с.108).

Згідно Свідоцтва про право власності
на нерухоме майно від 22.08.2005 року (а.с.105)
квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4.

Відповідно до Свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_6 від 20.05.2008
року ОСОБА_4 було придбано автомобіль
ВАЗ 217030, 2008 року випуску, номер шасі,
кузова, рами НОМЕР_5, державний
реєстраційний номер НОМЕР_1,
зареєстрованого Полтавським ВРЕР.

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_4 помер (а.с.6).

Після його смерті відкрилась спадщина
на квартиру АДРЕСА_2, на квартиру
АДРЕСА_1 та на автомобіль ВАЗ 217030, 2008
року випуску, номер шасі, кузова, рами
НОМЕР_5, державний реєстраційний номер
НОМЕР_1, зареєстрованого Полтавським
ВРЕР 20.05.2008 року.

З заявами про прийняття спадщини до
Другої Полтавської державної
нотаріальної контори звернулись син
померлого ОСОБА_3 та дружина померлого
ОСОБА_2.

Відповідно до статті 1261 ЦК України
спадкоємцями першої черги за законом
після померлого ОСОБА_4 є його син:
ОСОБА_3 та дружина ОСОБА_2.

Крім того, відповідно до статті 1233 ЦК
України ОСОБА_3 є спадкоємцем майна за
заповітом після померлого батька
ОСОБА_4.

Частиною 1 статті 1241 ЦК України
встановлено, що неповнолітні,
повнолітні непрацездатні діти
спадкодавця, непрацездатна вдова
(вдівець) та непрацездатні батьки
спадкують, незалежно від змісту
заповіту, половину частки, яка належала
б кожному з них у разі спадкування за
законом (обов»язкова частка).

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.5) є
непрацездатною особою - вдовою ОСОБА_4.
Отже, позивач має право на обов»язкову
частку у спадковому майні ОСОБА_4.

В судовому засіданні встановлено, що в
період зареєстрованого шлюбу,
укладеного 26.06.2002 року між ОСОБА_4 та
ОСОБА_2 придбано лише автомобіль ВАЗ
217030 державний реєстраційний номер
НОМЕР_1. Тому відповідно до статті 60 СК
України, дане спадкове майно належить
на праві спільної сумісної власності
подружжя.

З урахуванням вимог ст.1233, ч.1 ст.1241,
ст.1261 ЦК України, встановлених по
справі фактичних обставин, наданих
сторонами доказів, суд приходить до
висновку, що необхідно визнати за
ОСОБА_3 право власності на спадкове
майно 3/9 частини квартири АДРЕСА_2, із
належних 1/3+1/9=4/9 частини квартири
померлому ОСОБА_4 на підставі свідоцтва
про право власності на нерухоме майно
та на підставі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом. Визнати за
ОСОБА_3 право власності на спадкове
майно ? частини квартири АДРЕСА_1, що
належить померлому ОСОБА_4 на підставі
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно серія ЯЯЯ №291532,
виданого Головним управлінням з питань
житлово-комунального обслуговування
населення виконавчого комітету
Полтавської міської ради. Визнати за
ОСОБА_3 право власності на спадкове
майно - 3/8 частин із належних
спадкодавцю ? частини автомобіля
ВАЗ217030, 2008 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_1, зареєстрованого
Полтавським ВРЕР 20.05.2008 року, що
належить померлому ОСОБА_4 на підставі
Свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_6.

Визнати право власності на частки у
спадщині за ОСОБА_2 на 1/9 частину
квартири АДРЕСА_2, із належних 1/3+1/9=4/9
частин квартири померлому ОСОБА_4
Визнати за ОСОБА_2 право власності на ?
частину квартири АДРЕСА_1, що належить
померлому ОСОБА_4 Визнати право
власності на 1/8 частину із належних
спадкодавцю ? частини автомобіля ВАЗ
217030, 2008 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_1, зареєстрованого
Полтавським ВРЕР 20.05.2008 року, що
належить померлому ОСОБА_4 на підставі
Свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_6.

Суд не приймає до уваги доводи позивача
ОСОБА_2 та адвоката ОСОБА_1, що з літа 1999
року вона та померлий ОСОБА_4 проживали
разом у квартирі АДРЕСА_2 разом однією
сім»єю, вели спільне господарство, мали
спільний сімейний бюджет. Літом 2001 року
вони переїхали проживати за адресою:
АДРЕСА_3, де 26.06.2002 року уклали шлюб і
проживали до березня 2004 року. В березні
2004 року вони переїхали проживати до
доньки позивачки у квартиру АДРЕСА_4. З
14.11.2005 року вони стали проживати в
квартирі АДРЕСА_1, яку вони з ОСОБА_4
будували для проживання їхньої сім»ї
за спільні кошти, які сплачувалися ними
весь цей час аж до самого вселення, в
тому числі і після укладення шлюбу, по
травень 2005 року.

Частиною 1 статті 60 ЦПК України
встановлено, що кожна сторона
зобов»язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Позивачем не надано суду доказів того,
що з літа 1999 року вона та померлий
ОСОБА_4 проживали разом у квартирі
АДРЕСА_2 разом однією сім»єю, вели
спільне господарство, мали спільний
сімейний бюджет. Дані обставини в
судовому порядку не встановлювалися.
Не надано позивачем суду доказів того,
що літом 2001 року позивач з ОСОБА_4
переїхали проживати за адресою:
АДРЕСА_3. Не надано позивачем суду
доказів того, що в квартирі АДРЕСА_1, яку
вони з ОСОБА_4 будували для проживання
їхньої сім»ї за спільні кошти, які
сплачувалися ними весь цей час аж до
самого вселення, в тому числі і після
укладення шлюбу, по травень 2005 року.
Навпаки, в матеріалах справи є договір
купівлі-продажу від 10.03.2004 року
квартири АДРЕСА_3, укладений між ОСОБА_4
та ВАТ «Полтавтрансбуд». За продаж
даної квартири ОСОБА_4 отримав 79 740 грн.
та здійснював ремонтно-опоряджувальні
роботи в квартирі АДРЕСА_1.

Пунктом 1 частини 1 статті 57 СК України
передбачено, що особистою приватною
власністю дружини, чоловіка є майно,
набуте нею, ним до шлюбу.

В судовому засіданні встановлено, що
договір №6 про спільне будівництво
жилого будинку по АДРЕСА_1 від 01.02.2002
року ОСОБА_4 уклав до шлюб з ОСОБА_2.
Кошти за квартиру АДРЕСА_1 в сумі 74 685
грн. 24 коп. сплатив повністю до 08.02.2002
року (а.с.107 зворот), що підтверджується
записом головного бухгалтера ТОВ
«Фірма «Віола» ОСОБА_8 та листом ТОВ
«Фірма «Віола» №21 від 13.10.2014 року, за
підписом Генерального директора ТОВ
«Фірма «Віола» Юрко О.Б.

Суд оцінює критично посилання позивача
та адвоката ОСОБА_1, що квартира АДРЕСА_1
придбана подружжям ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в
шлюбі, оскільки згідно Свідоцтва про
право власності на нерухоме майно від
22.08.2005 року (а.с.8) та згідно Витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно від 25.08.2005 року (а.с.9) спірна
квартира придбана та зареєстрована за
ОСОБА_4 тоді, коли він перебував в шлюбі
з ОСОБА_2. Судом встановлено, що кошти за
спірну квартиру ОСОБА_4 сплатив до
08.02.2002 року. Посилання позивача та
адвоката ОСОБА_1 на квитанцію до
прибуткового касового ордера без
номера від 01.07.2005 року про те, що ОСОБА_4
сплатив за 2-х кімнатну квартиру
АДРЕСА_1 1 292 грн., перебуваючи в шлюбі, а
отже, квартира є спільною сумісною
власністю подружжя, не підтверджує
того факту, що спірна квартира придбана
за час шлюбу подружжя ОСОБА_4, а лише
підтверджує ту обставину, що ОСОБА_4
сплачував кошти за спірну квартиру.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що квартира АДРЕСА_1 не є об»єктом
права спільної сумісної власності
подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_2 і не підлягає
розподілу як спільне сумісне майно
подружжя.

Не підлягає задоволенню вимога
позивача щодо стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 105 809 грн. 17 коп. грошової
компенсації різниці вартості
виділеного майна, оскільки, по-перше,
відповідач ОСОБА_3 не погоджується щодо
виплати йому грошової компенсації за
спірне майно, по-друге, грошові кошти в
сумі 105 809 грн. 17 коп. не перераховані
позивачем ОСОБА_2 на депозитний рахунок
суду. А, отже, дана вимога позивача
ОСОБА_2 не може бути задоволена судом.

На підставі вищевикладеного та
керуючись п.1 ч.1 ст.58 СК України, ст.60,61
СК України, ст.ст.1233, 1241, 1261 ЦК України,
ст.ст.4-14, 60, 209, 213-215 ЦПК України, суд, -

В И Р
І Ш И В :

В задоволенні позову та
уточненнях до позовної заяви ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про визнання права власності на
спадкове майно та його поділ відмовити
за безпідставністю.

Зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
спадкове майно та його поділ
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_3, податковий
номер НОМЕР_3, право власності на 3/9
частини квартири АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_3, податковий
номер НОМЕР_3, право власності на ?
частини квартири АДРЕСА_1, що належить
померлому ОСОБА_4 на підставі свідоцтва
про право власності на нерухоме майно
серія ЯЯЯ №291532, виданого Головним
управлінням з питань
житлово-комунального обслуговування
населення виконавчого комітету
Полтавської міської ради.

Визнати за ОСОБА_3, податковий
номер НОМЕР_3, право власності на
спадкове майно - 3/8 частин із належних
спадкодавцю ? частини автомобіля ВАЗ
217030, 2008 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_1, зареєстрованого
Полтавським ВРЕР 20.05.2008 року, що
належить померлому ОСОБА_4 на підставі
Свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_6.

Визнати за ОСОБА_2, податковий
номер НОМЕР_4, право власності в порядку
спадкування на 1/9 частину квартири
АДРЕСА_2.

Визнати за ОСОБА_2, податковий
номер НОМЕР_4, право власності в порядку
спадкування на ? частину квартири
АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_2, податковий
номер НОМЕР_4, право власності в порядку
спадкування на 1/8 частину із належних
спадкодавцю ? частини автомобіля ВАЗ
217030, 2008 року випуску, реєстраційний
номер НОМЕР_1, зареєстрованого
Полтавським ВРЕР 20.05.2008 року, що
належить померлому ОСОБА_4 на підставі
Свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_6.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Головуючий

Т.В.Турченко