АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/2767/2014
І інстанції Бойко М.Є.
Доповідач: Прокопчук Л.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року жовтня місяця 01 дня колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого:Прокопчук
Л.П.Суддів:Полікарпової О.М. Бугрика
В.В.При секретарі: З участю
прокурораМироненко І.С. Настич В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_6 на рішення Новокаховського
міського суду від 08 липня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_6 до Державної
казначейської служби України про
стягнення втраченого
середньомісячного заробітку,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_6 звернувся до суду з зазначеним
позовом, посилаючись на те, що
прокуратурою Херсонської області
10.10.2003 року відносно нього було
порушено кримінальну справу за ч.3 ст.342,
ч.2 ст.345, ч.1 ст.347 КК України і лише 30.03.2012
року постановою Новокаховського
міського суду провадження у справі
закрито на підставі п.10 ст.6 КПК України.

У зв'язку з незаконним кримінальним
переслідуванням, обранням слідчим
запобіжного заходу у вигляді підписки
про невиїзд, він був позбавлений
можливості вільно пересуватися та
втратив свій заробіток, оскільки не мав
можливості повною мірою займатися
підприємницькою діяльністю.

Розмір втраченого заробітку позивач
визначив у 214 200грн., виходячи з його
щомісячного розміру 2 001,20грн. -
середньої заробітної плати
працівників, зайнятих у галузях
економіки України.

Просив відшкодувати йому матеріальну
шкоду, завдану внаслідок незаконних
рішень і дій органів досудового
слідства у розмірі 214 200грн., стягнувши
вказану суму з Державної казначейської
служби України.

Рішенням Новокаховського міського
суду від 08 липня 2014 року у задоволенні
позову ОСОБА_6 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_6
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом норм
закону просив його скасувати і
ухвалити нове, яким задовольнити його
позов повністю.

В судовому засіданні апеляційної
інстанції ОСОБА_6 апеляційну скаргу
підтримав з підстав, викладених у ній,
просив рішення суду скасувати,
ухвалити нове про задоволення його
позову.

Прокурор, вважаючи рішення суду
законним і обґрунтованим, просив
залишити його без змін, а апеляційну
скаргу без задоволення.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи та доводи апеляційної
скарги , колегія суддів вважає, що
скарга не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Із матеріалів справи вбачається і це
встановлено судом, що 10.10.2003 року
старшим слідчим прокуратури м. Нова
Каховка було порушено кримінальну
справу відносно ОСОБА_6 за ознаками
злочинів, передбачених ст.ст.345,347 КК
України, а 30.11.2003 року - за ознаками
злочинів, передбачених ст.ст.342,345 КК
України.

02.12.2003 року ОСОБА_6 обрано запобіжний
захід у вигляді підписки про невиїзд.
31.03.2006 року постановою прокурора
відділу нагляду за розслідуванням
кримінальних справ слідчими органами
прокуратури області кримінальна
справа відносно ОСОБА_6 закрита на
підставі ст.213 п.2, ст.6 п.2 КПК України,
також скасовано запобіжний захід -
підписку про невиїзд.

Проте ця постанова була скасована
постановою заступника прокурора
Херсонської області 10.07.2009 року.

Постановою Новокаховського міського
суду від 30.03.2012 року за скаргою ОСОБА_6
дії заступника прокурора області
визнано незаконними і скасовано його
постанову від 10.07.2009 року та закрито
провадження по кримінальній справі на
підставі ст.6 ч.10 КПК України.

Таким чином позивач з жовтня 2003 року до
31.03.2006 року та з 10.07.2009 року по 30.03.2012 року
перебував під кримінальним
переслідування та до нього були
застосовані запобіжні заходи підписку
про невиїзд.

Також встановлено, що ОСОБА_6 був
зареєстрований як приватний
підприємець з 02.07.1991 року по 21.12.2011 року,
і у період перебування його під
кримінальним переслідуванням
продовжував займатися підприємницькою
діяльністю, про що свідчать дані
управління Пенсійного фонду України в
м. Нова Каховка Херсонської області та
Новокаховської об'єднаної державної
податкової інспекції /а.с. 59,69/.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_6
обґрунтував його тим, що через
незаконне кримінальне переслідування,
застосування запобіжних заходів він
втратив заробіток, який за весь період
складає 214 200 грн., виходячи з
щомісячного розміру середньої
заробітної плати працівників, зайнятих
у галузях економіки України 2 001,20грн.

Відповідно до ст.56 Конституції України
кожен має право на відшкодування за
рахунок держави матеріальної та
моральної шкоди, завданої незаконними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
органів державної влади, їх посадових
і службових осіб при здійсненні ними
своїх повноважень.

Статтею 1 Закону України «Про порядок
відшкодування шкоди, завданої
громадянинові незаконними діями
органів, що здійснюють
оперативно-розшукову діяльність,
органів досудового розслідування,
прокуратури і суду» передбачено, що
відповідно до положень цього Закону
підлягає відшкодуванню шкода, завдана
громадянинові внаслідок, зокрема,
незаконного засудження, незаконного
повідомлення про підозру у вчиненні
кримінального правопорушення,
незаконного взяття і тримання під
вартою, незаконного проведення в ході
кримінального провадження обшуку,
виїмки, незаконного накладення арешту
на майно, незаконного відсторонення
від роботи (посади) та інших
процесуальних дій, що обмежують права
громадян.

У пункті 1 статті 3 цього ж Закону
зазначено, що у наведених в статті 1
Закону випадках громадянинові
відшкодовується заробіток та інші
грошові доходи, які він втратив
внаслідок незаконних дій.

Відповідно до ч.1 ст.4 цього ж Закону
визначено, що відшкодування шкоди у
випадках, передбачених пунктами 1,3,4 і 5
статті 3 Закону, проводиться на рахунок
коштів державного бюджету. Розмір сум,
які передбачені пунктом 1 статті 3 цього
Закону і підлягають відшкодуванню,
визначається з урахуванням заробітку,
не одержаного громадянином за час
відсторонення від роботи (посади), за
час відбування кримінального
покарання чи виправних робіт як
адміністративного стягнення.

Таким чином, законом передбачається
відшкодування громадянинові заробітку
та інших грошових доходів, які він
втратив внаслідок незаконних дій, лише
у трьох вищезазначених випадках, ні
один із яких не має місця у позивача,
оскільки він не відсторонювався від
роботи і не відбував кримінального
покарання.

Натомість із наданих даних ОДПІ
здійснював підприємницьку діяльність
та отримував доходи від неї.

За встановленого колегія суддів
вважає, що відмовляючи ОСОБА_6 у
задоволенні позову, суд першої
інстанції постановив законне і
обґрунтоване рішення, висновки якого
не спростовані доводами апеляційної
скарги.

Керуючись ст.ст. 303,307,308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Новокаховського міського суду
від 08 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього ж часу може
бути оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий: (підпис)

Судді: (два підписи)

З оригіналом згідно:

Суддя:
Л.П.Прокопчук