Справа № 487/5916/13-ц
Провадження № 2/487/611/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.09.2014 року Заводський районний
суд м. Миколаєва в складі головуючого -
судді Андрощука В.В., при секретарі -
Забродській Г.В., за участю прокурора
Міхель Н.С., позивача ОСОБА_4,
представника позивача - ОСОБА_2,
відповідача ОСОБА_1, представника
органу опіки та піклування -
Харьковської О.В., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду цивільну справу за позовом ОСОБА_4
до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських
прав, -

В С Т А Н О В И В:

В березні 2013року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_1 про
позбавлення батьківських прав.

У позові зазначав, що він і ОСОБА_1
є батьками неповнолітньої ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1. 22.04.2012 року ОСОБА_1,
зібравши свої речі, пішла з сім'ї,
залишивши доньку ОСОБА_5 мешкати разом
з ним. З зазначеного часу ОСОБА_1
бачилась з донькою лише один раз. Від
виконання батьківських обов'язків
ухиляється. Матеріальної допомоги на
утримання дитини не надає, аліменти не
сплачує, розвитком життя, навчанням,
здоров'ям дитини не цікавиться, не
забезпечує необхідний медичний догляд,
не піклується про фізичний і духовний
розвиток дитини.

Посилаючись на наведені
обставини, положення ст.164 СК України,
ОСОБА_4 просив позбавити ОСОБА_1
батьківських прав відносно доньки
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1.

У судовому засіданні ОСОБА_4 та його
представник позовні вимоги підтримали
в повному обсязі, наполягали на їх
задоволенні.

ОСОБА_4 пояснив, що відповідачка
грошової допомоги на утримання доньки
не надає, має заборгованість по
аліментам. Донька повністю знаходиться
на його утриманні та вихованні. З
квітня 2012 року ОСОБА_1 жодного разу не
намагалась зустрітися з донькою, не
знає в якій школі вона навчається.
Посилаючись на те, що відповідач
свідомо нехтує своїми батьківськими
обов'язками, просив про задоволення
позовних вимог, оскільки це в повній
мірі буде відповідати інтересам
дитини.

Відповідач ОСОБА_1 позовні вимоги
ОСОБА_4 не визнала. Пояснила, що
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_4 За час сімейного життя, ОСОБА_4
постійно вчиняв сварки, бійки,
зловживав спиртними напоями, агресивно
себе поводив. 22.04.2012 року вкотре
накинувся на неї і наніс тілесні
ушкодження. Через це, вона змушена була
виїхати з квартири, де мешкала разом з
чоловіком і донькою. Спілкується з
донькою через Інтернет. По можливості
сплачує аліменти. Стверджувала, що
бажає зустрічатися і спілкуватися з
дитиною, однак позивач в цьому
перешкоджає. Заблокував доньки
телефон, погрожує, б'є, налаштовує
доньку проти неї.

Представник служби у справах дітей
адміністрації Заводського району
виконавчого комітету Миколаївської
міської ради вважала за не доцільне
позбавлення батьківських прав
відповідачку по відношенню до ОСОБА_5,
оскільки це буде суперечити
інтересам дитини.

Заслухавши думку прокурора, пояснення
сторін, показання свідка ОСОБА_6,
дослідивши письмові матеріали
цивільної справи, суд приходить до
наступного.

Статтею ст.150 Сімейного Кодексу
України, передбачені обов'язки батьків
що до виховання і розвитку дитини.

Статтею 164 СК України передбачено
вичерпний перелік обставин, за яких
матір або батька може бути позбавлено
батьківських прав щодо усіх дітей або
когось з них. Такими обставинами є
факти, якщо батьки : 1) не забрали дитину
з пологового будинку або з іншого
закладу охорони здоров'я без поважної
причини і протягом шести місяців не
виявляли щодо неї батьківського
піклування; 2) ухиляються від виконання
своїх обов'язків по вихованню дитини;
3)жорстоко поводяться з дитиною;4) є
хронічними алкоголіками або
наркоманами; 5) вдаються до будь-яких
видів експлуатації дитини, примушують
її до жебракування та бродяжництва;
6)засуджені за вчинення умисного
кримінального правопорушення щодо
дитини.

Ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема, не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, не спілкуються з
дитиною в обсязі, необхідному для її
нормального самоусвідомлення, не
надають дитині доступу до культурних
та інших духовних цінностей, не
сприяють засвоєнню нею загальних норм
моралі, не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу, не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори можна розцінювати як ухилення
від виховання дитини лише за умови
винної поведінки батьків та свідомого
нехтування ними своїми обов'язками.

За змістом статті 164 СК України
позбавлення батьківських прав є
крайнім заходом впливу на осіб, які не
виконують батьківських обов'язків, і
питання про його застосування слід
вирішувати лише після повного,
всебічного та об'єктивного з'ясування
обставин справи, зокрема ставлення
батьків до дітей (п.15 Постанови Пленуму
ВСУ №3 від 30.03.2007р. «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав»).

Позбавлення батьківських прав є,
насамперед, способом захисту прав та
інтересів дитини, а тому при вирішенні
цього питання має бути виявлений
позитивний результат в долі дитини
(дітей), який має настати після
позбавлення батьків їх прав.

Згідно ч.1,3 ст.10, ст.60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1
перебували у шлюбі з 14.01.2000 року по
07.06.2013 рік. Рішенням Заводського
районного суду м.Миколаєва від 07.06.2013
року та додатковим рішенням від 01.10.2013
року шлюб між сторонами розірвано,
визначено місце проживання ОСОБА_5 з
батьком ОСОБА_4

Фактично ОСОБА_4 з донькою ОСОБА_5 і
непрацездатними батьками проживають в
АДРЕСА_1.

Рішенням Заводського районного суду
м.Миколаєва від 16.11.2012 року з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_4 стягнуто аліменти на
утримання доньки ОСОБА_5.

ОСОБА_1 проживає на АДРЕСА_2.

Рішенням виконкому Миколаївської
міської ради №951 від 28.09.2012 року
визначена участь ОСОБА_1 у вихованні
дитини.

Відповідач ОСОБА_1 належним чином не
виконує своїх обов'язків що до
утримання, виховання та розвитку
дитини ОСОБА_5. З останньою не
спілкується, не відвідує. Стягнені
судовим рішенням аліменти не сплачує,
має заборгованість.

Згідно довідки Миколаївської
загальноосвітньої школи 1-3 ступенів №11
від 09.09.2014 року, ОСОБА_4 підтримує
зв'язок зі школою, систематично
цікавиться навчанням доньки, відвідує
батьківські збори. Під час навчання
доньки у шостому класі ОСОБА_1 жодного
разу не з'явилась у школі, батьківські
збори не відвідувала.

Відповідно до
соціально-психологічного висновку
відносно ОСОБА_5 від 13.12.2013 року,
остання як свою сім'ю сприймає себе,
батька, дідуся, бабусю та діда. Саме з
боку батька вона відчуває підтримку та
піклування. При цьому прагне до
спілкування з матір'ю.

Згідно довідки Департаменту праці та
соціального захисту населення від
09.09.2014 року ОСОБА_4 отримує тимчасову
допомогу на дитину, коли мати
ухиляється від сплати аліментів.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні
зазначав, що є дідусем ОСОБА_5. Дівчинка
проживає разом з ним, батьком ОСОБА_4 та
бабусею у квартирі по АДРЕСА_1. ОСОБА_1, з
квітня 2012 року жодного разу дитину не
відвідувала, не цікавилась її життям,
до школи не приходила, грошової
допомоги не надавала.

Викладені обставини свідчать про
свідоме ухилення ОСОБА_1 від
виховання, утримання неповнолітньої
доньки ОСОБА_5, та небажання виконувати
свої батьківські обов'язки.

Не відвідування ОСОБА_1 дитини вдома, у
школі, наявність заборгованості по
аліментам в значній сумі, і зокрема за
час розгляду даної справи, суд
розцінює як небажання відповідача
належним чином виконувати свої
батьківські обов'язки і вважає, що лише
попередження про недопустимість такої
поведінки без позбавлення
батьківських прав не дасть і не буде
мати відповідного реагування збоку
відповідача.

Заперечення відповідача проти позову,
її твердження щодо бажання
спілкуватися з дитиною, перешкоджання
в цьому зі сторони позивача, суд оцінює
критично та не приймає до уваги,
оскільки будь-яких доказів на
підтвердження таких тверджень суду не
надано.

Доводи ОСОБА_1 стосовно заподіяння їй
тілесних ушкоджень позивачем, судом
також не можуть бути прийняти до уваги,
оскільки стосуються особистих
неприязнених стосунків між сторонами.

Враховуючи викладене суд також
критично оцінює висновок органу опіки
та піклування виконкому Миколаївської
міської ради від 28.02.2014 року, відповідно
до якого орган опіки та піклування ММР
вважає недоцільним позбавити
батьківських прав ОСОБА_1 стосовно її
дитини ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1.

Керуючись ст.ст.6,10,11,60,79,88,209-212,215,218 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3
батьківських прав відносно доньки
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до Апеляційного суду
Миколаївської області через
Заводський районний суд м. Миколаєва в
порядку, передбаченому ст.ст.294-296 ЦПК
України.

СУДДЯ:
В.В. АНДРОЩУК