Справа № 439/1363/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2014 року
м. Броди

Бродівський районий суд Львівської
області у складі: головуючої - судді
Бунда А.О.,

при секретарі Музичка Л.Т.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Броди цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до КП «Бродиводоканал»
про повернення назви посади та
стягнення заробітної плати, суд,-

в с т а н о в и в :

13 серпня 2014 р. позивач звернувся в суд з
позовом до відповідача про повернення
назви посади та стягнення заробітної
плати з підстав ст.ст.32,96,97 КЗпП. В
позовній заяві зазначає, що з 20 травня
1994 року працює в КП «Бродиводоканал». З
01 липня 1998 року працював на посаді
інженера з експлуатації
машинно-тракторного парку. З 04 січня 2011
року наказом № 05 встановлений
посадовий оклад в розмірі 2648,00 гривень.
23 січня 2012 року наказом № 06/1
машинно-тракторний парк перейменовано
в дільницю автомобільно-технічної
експлуатації, а посаду інженера з
експлуатації машинно-тракторного
парку на механіка дільниці
автомобільно-технічної експлуатації.
Ніяких змін організації виробництва та
істотних умов праці на підприємстві не
відбулося. Положення про
машинно-тракторний парк аналогічне
положенню про дільницю
автомобільно-технічної експлуатації і
посадова інструкція інженера з
експлуатації машинно-тракторного
парку аналогічна посадовій інструкції
механіка дільниці
автомобільно-технічної експлуатації і
встановлюється посадовий оклад в
розмірі 2440,44 грн. з 01.01.2012 року.

2 жовтня 2012 року на звернення
Львівська обласна організація
профспілки працівників
житлово-комунального господарства
провела перевірку дотримання чинного
законодавства та вимог Регіональної
угоди по оплаті праці в КП
«Бродиводоканал». Перевіркою
встановлено факти порушення, що
включає зміну назви посади інженера з
експлуатації машинно-тракторного
парку на механіка дільниці
автомобільно-технічної експлуатації і
відповідно зменшення коефіцієнту
співвідношення посадового окладу з 2,21
до 1,9. Проте, керівник підприємства дане
порушення не усуває.

На звернення 13 листопада 2012 року
Територіальна державна

інспекція з питань праці у Львівській
області провела перевірку додержання
КП «Бродиводоканал» законодавства про
працю. Перевіркою встановлено, що
зміну найменування посади інженера з
експлуатації машинно-тракторного
парку на механіка проведено з
порушенням законодавства, а також
формування посадового окладу
проведено із зменшенням коефіцієнту
міжкваліфікаційних співвідношень
розміру посадового окладу та без
врахування коефіцієнта співвідношення
по підгалузях та за видами робіт, який
для підприємств з експлуатації систем
водопостачання та водовідведення
становить - 1,3. Інспекцією видано припис
№ 836, яким зобов'язано усунути
дане порушення. Проте, керівник
підприємства дане порушення не усунув,
а продовжує порушувати права позивача,
виплачуючи заробітну плату в неповному
обсязі.

03 лютого 2014 року звернувся до директора
КП «Бродиводоканал» з проханням про
перейменування посади механіка на
посаду інженера з експлуатації
машинно-тракторного парку згідно вимог
припису інспекції з праці. 28 березня 2014
року отримав у відповідь відмову.

Недовиплачена заробітна плата станом
на 01.07.2014 року складає: 41490,00 грн.

Дії відповідача щодо порушення прав у
сфері зміни істотних умов праці та
оплати праці завдали моральної шкоди,
яку визначає в розмірі 17648,72 грн.

Просить зобов'язати КП
«Бродиводоканал» перейменувати посаду
механіка дільниці
автомобільно-технічної експлуатації
на посаду інженера з експлуатації
машинно-тракторного парку відповідно
до Класифікатора професій України
ДК-2010; стягнути з відповідача
заробітну плату в сумі 41490 грн.;
відшкодувати моральну шкоду у сумі 17648
грн. 72 коп.

В подальшому позивач збільшив
позовні вимоги в частині стягнення
заробітної плати, просить стягнути з
відповідача в його користь заробітну
плату в сумі 44334 грн. за період з 01.01.2012 р.
по 01.10.2014 р.

29.09.2014 року відповідач подав
заперечення на позов, зміст якого
зводиться до наступного.

Відповідно до наказу №06/1 від 25.01.2012 р.
фактично відбулося переведення ОСОБА_1
на іншу роботу на тому ж підприємстві в
розумінні ч.1 ст.32 КЗпП України,
оскільки посаду інженера з
експлуатації машинно-тракторного
парку було виведено із штатного
розпису КП «Бродиводоканал» та введено
посаду механіка, на якій позивач
працював і працює на сьогодні.
Будь-яких заперечень щодо переведення
позивач на момент видання наказу ні
усно, ні письмово не висловив, чим
фактично надав згоду на роботу на
посаді механіка. Більше того, позивач
був ознайомлений 03.01.2012 р. з посадовою
інструкцією механіка погодженою
профкомом підприємства під підпис.
Також інспектором з кадрів 25.01.2012 р.
було зроблено відповідний запис в
трудовій книжці позивача.

Крім цього, в доданому до позову
приписі Територіальної державної
інспекції з питань праці у Львівській
області від 15.11.12 №13 01 014 1422 0836 не
зазначено вимог до адміністрації
підприємства про повернення назви
посади та стягнення заробітної плати у
випадку переведення ОСОБА_1 на посаду
механіка.

Щодо обов'язковості застосування норм
Галузевої чи Регіональної угод, то
листами Міністерства праці та
соціальної політики України від 17.02.2014
р. N 1617/0/14-14/18 та від 04.07.2008 р. № 435/13/84-08
надано роз'яснення з цього приводу, а
саме:«Норми та положення галузевої
угоди будуть обов'язковими для
дотримання на підприємстві, якщо воно
було представлено (і зі сторони
роботодавця, і зі сторони працівників)
суб'єктами сторін угоди під час
укладення цієї угоди».

Власником КП «Бродиводоканал» є
територіальна громада м.Броди в особі
Бродівської міської ради, а оскільки
Бродівська міська рада, як власник
комунального підприємства не була
представлена та не давала будь-кому
відповідних повноважень під час
укладення Галузевої чи Регіональної
угод, тому їх норми не є обов'язковими
до застосування під час укладення
колективного договору та формування
тарифної сітки підприємства, тому, для
підприємств, які при укладенні угоди не
були представлені уповноваженими
представниками зі сторони власника і
сторони профспілки, умови і розміри
оплати праці встановлюються з
дотриманням мінімальних гарантій,
встановлених законодавством України,
зокрема, розміру мінімальної
заробітної плати, оплати за роботу у
нічний час, святкові та неробочі дні,
надурочну роботу тощо.

Просить в задоволенні позовних
вимог відмовити повністю.

В судовому засіданні позивач та
його представник позов підтримали,
дали пояснення аналогічні наведеним у
позовній заяві. В поясненнях доповнили,
що свою незгоду на переведення
висловлював у профспілці, тому була
проведена перевірка обласною
організацією профспілки та інспекцією
праці. Керівництву підприємства
незгоду не висловлював, оскільки це
потягнуло б звільнення його з роботи, а
в нього сім'я, тому втрата роботи,
негативно позначилась на
матеріальному становищі. Лише 03.02.2014 р.
звернувся до керівництва з проханням
перейменувати його посаду механіка на
посаду інженера, однак отримав
письмову відмову. Поросять позов
задовольнити.

Представники відповідача позов не
визнали та пояснили, що позивач був
ознайомлений з наказом про
перейменування посади відповідно до
якого фактично було проведено
переведення з однієї посади на іншу.
Позивач погодився на переведення, це
підтверджено тим, що жодних заперечень
він не висловлював, належно виконував
посадові обов'язки на посаді механіка,
до дисциплінарної відповідальності за
відмову виконувати посадові обов'язки
не притягався. Посилання позивача на
те, що за його зверненням була
проведене перевірка обласною
організацією профспілки та інспекцією
праці є безпідставним, оскільки
профспілкою перевірка проводилась
планова з питань оплати праці на
відповідність Регіональній угоді,
однак норми такої не є обов'язковими до
застосування під час формування
тарифної сітки підприємства. Також не
можна брати до уваги перевірку
інспекції праці, оскільки жодних даних
про те, що саме не погоджуючись з
переведенням позивач звертався в
інспекцію праці немає. Тому просять
відмовити в задоволенні позову за
безпідставністю.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
з'ясувавши обставини справи та
перевіривши їх наявними доказами, суд
приходить до наступного.

Із записів в трудовій книжці
вбачається, що позивач з 01.07.1998 р.
працював у КП «Бродиводоканал» на
посаді інженера з експлуатації
машинно-тракторного парку (а.с.4) та
виконував обов'язки передбачені
посадовою інструкцією інженера з
експлуатації машинно-тракторного
парку КП «Бродиводоканал» (а.с.10-14).

Згідно п.3 наказу КП
«Бродиводоканал» від 25 січня 2012 р. № 06/1
«Про внесення змін у штатний розклад»
перейменовано посаду інженера з
експлуатації машинно-тракторного
парку (код КП 2145.2) на посаду механіка
(код КП 3115) у відповідності до
професійних назв Класифікатора
професій ДК 003-2010 від 01.11.2010 р. (а.с.8-9).

03.01.2012 р. була погоджена
профспілковим комітетом та
затверджена директором КП
«Бродиводоканал» посадова інструкція
механіка КП «Бродиводоканал», яка
доведена до відома позивачу 03.01.2012 р.,
що стверджує його підпис (а.с.15-19).

З проаналізованих вищевказаних
документів вбачається, що мало місце
переведення позивача на іншу роботу,
тобто на іншу посаду, яка є відмінною
від посади інженера з експлуатації
машинно-тракторного парку, про що
зазначено в Класифікаторі професій, а
також у штатному розписі підприємства
та у посадових інструкціях інженера з
експлуатації машинно-тракторного
парку та механіка.

В судовому засіданні представники
відповідача підтвердили ту обставину,
що переведення мало місце на іншу
посаду, тобто посаду не обумовлену
первинним трудовим договором, а також
те, що переведення мало місце на
підставі ч.1 ст.32 КЗпП України, тобто за
згодою працівника.

Таким чином, суд не вирішує питання
наявності чи відсутності змін в
організації виробництва і праці, які
мали б значення при зміні істотних умов
праці в порядку ч.3 ст.32 КЗпП України
при продовженні роботи за тією ж
спеціальністю, кваліфікацією та
професією, а досліджує лише обставини
наявності чи відсутності попередньої
згоди позивача на переведення на іншу
роботу.

Відповідно до ст.32 ч.1 КЗпП України
переведення на іншу роботу на тому ж
підприємстві, в установі, організації,
а також переведення на роботу на інше
підприємство, в установу, організацію
або в іншу місцевість, хоча б разом з
підприємством, установою,
організацією, допускається тільки за
згодою працівника, за винятком
випадків, передбачених у статті 33 цього
Кодексу, та в інших випадках,
передбачених законодавством.

Законодавець не визначає яким чином
повинна бути отримана згода працівника
на переведення, однак така згода має
відповідати дійсному волевиявленню
працівника та однозначно сприйматись
сторонами трудового договору.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивач був попередньо ознайомлений
про переведення його з посади інженера
з експлуатації машинно-тракторного
парку на посаду механіка це засвідчує
його підпис на посадовій інструкції
механіка, з якою він ознайомився 03.01.2012
р. Крім цього він був ознайомлений з
наказом від 25 січня 2012 р. № 06/1 про
перейменування посади, про що свідчить
підпис в особовій картці (а.с.94-95
зворот), таким чином не заперечував
щодо переведення його на іншу посаду
та погодився на виконання обов'язків на
посаді механіка, жодним чином не
висловив не згоди на переведення.
Посилання позивача на те, що у випадку
його незгоди з переведенням, його б
звільнили з роботи також підтверджує
те, що він мав бажання працювати на
посаді механіка.

Акт перевірки Львівської обласної
організації профспілки працівників
ЖКГ, місцевої промисловості,
побутового обслуговування населення
України від 02.10.2012 р. за №121-л/131 (а.с.20-22)
та акт перевірки Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Львівської області від 15.11.2012 р. (а.с.23-37)
на які зсилається позивач як на доказ
того, що наказ про переіменування
посади був винесений з порушенням, не
можуть бути підставою для задоволення
позовних вимог як і заява позивача від
03.02.2014 р. про перейменування посади
механіка на посаду інженера з
експлуатації машинно-тракторного
парку (а.с.42), оскільки позивач
звернувся з такою заявою після спливу
двох років роботи на посаді механіка.

Всупереч вимог ст.ст.10,60 ЦПК України
позивачем не надано суду будь-яких
доказів на підтвердження відсутності
його згоди на переведення на іншу
роботу.

Виходячи з вищенаведеного суд не
знаходить правових підстав для
задоволення позову, тому вважає, що в
задоволенні позовних вимог слід
відмовити повністю.

На підставі ст.32 ч.1 КЗпП України,
керуючись ст. ст. 8, 10,11, 60, 88, 209, 212-215, 218
ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до КП
«Бродиводоканал» про повернення назви
посади та стягнення заробітної плати
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Бродівський районний суд Львівської
області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення.

16.10.2014

Суддя: А. О. Бунда