РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/4894/14-ц

Пров. №2/668/1510/14

07.10.2014 року Суворовський
районний суд м. Херсона в складі:

головуючого судді
Гонтар Д.О.

при секретарі
Бірюкові А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Херсоні цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
третя особа Управління ДМС у
Херсонській області, про визнання осіб
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням, виселення ,

встановив:

Позивач звернулася до суду з вказаним
позовом, мотивуючи свої вимоги тим ,що
відповідачі проживають без достатніх
правових підстав в житловому
приміщенні, що належить їй на праві
приватної власності, за наслідком чого
порушуються її права як власника.

В судовому засіданні представники
позивача позовні вимоги підтримали в
повному обсязі, просили їх
задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнав, посилаючись на письмові
заперечення.

Інші учасники судового процесу в
судове засідання не з'явилися,
повідомлялися у встановленому законом
порядку.

Заслухавши осіб, що з'явилися у судове
засідання, дослідивши матеріали справи
та надані сторонами докази, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені такі фактичні
обставини та відповідні їм
правовідносини.

Відповідно до інформаційної довідки з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого
майна від 28.08.2014 року ОСОБА_1 належить на
праві спільної часткової власності 46/100
частин житлового будинку,
розташованого за адресою: АДРЕСА_1.

Сторонами не заперечувалося, що за
вказаною адресою зареєстровані та
проживають на момент розгляду справи
відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3

Вказаний факт також підтверджується
довідкою про склад сім'ї від 19.12.2013 року.

Крім того, з матеріалів справи
вбачається, що відповідачі
зареєстровані у спірному житловому
приміщенні з 17.12.2013 року.

Відповідно до договору оренди частини
житлового будинку, укладеного між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 05.11.2012 року спірне
житлове приміщення було здано в оренду
строком на шість місяців з 10.11.2012 року
по 10.05.2013 року.

12.11.2012 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
укладено попередній договір про те, що
до 31.12.2013 року між ними буде укладено та
нотаріально посвідчено договір
купівлі-продажу частини будинку по
АДРЕСА_1.

В п.6 зазначеного договору сторони
погодили, що ОСОБА_2 має право проживати
в частині будинку, що належить
позивачу.

30.08.2013 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
укладено ще один попередній договір
про намір продажу вказаного нерухомого
майна до 31.12.2013 року

В п.9 вказаного договору сторони
домовилися про те, що ОСОБА_2 має право
проживати в частині зазначеного у
договорі житлового будинку,
зареєструватися особисто та
зареєструвати на постійне місце
проживання усіх членів своєї сім'ї в
цій частині житлового будинку,
оплачувати всі комунальні послуги з
моменту проживання, здати посвідчення
цього договору до моменту посвідчення
договору купівлі-продажу житлового
будинку.

Судом встановлено та сторонами не
заперечувався у судовому засіданні, що
основний договір купівлі-продажу між
сторонами укладений не був.

Відповідно до ст.405 ЦК України члени
сім'ї власника житла, які проживають
разом з ним, мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону. Член сім'ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім'ї
без поважних причин понад один рік,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ним і власником житла або законом.

Зважаючи на те, що підстави втрати
особою права користування житловим
приміщенням визначені ст..405 ЦК України,
інших підстав для визнання особи такою,
що втратила право користування
житловим приміщенням Законом не
передбачено, суд приходить до висновку,
що позовні вимоги в зазначеній частині
задоволенню не підлягають.

Разом з тим, позовні вимоги в частині
виселення відповідачів є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Згідно ст.635 ЦК України попереднім є
договір, сторони якого зобов'язуються
протягом певного строку (у певний
термін) укласти договір в майбутньому
(основний договір) на умовах,
встановлених попереднім договором.
Зобов'язання, встановлене попереднім
договором, припиняється, якщо основний
договір не укладений протягом строку (у
термін), встановленого попереднім
договором, або якщо жодна із сторін не
направить другій стороні пропозицію
про його укладення.

Частиною 3 ст.116 ЖК України передбачено,
що осіб, які самоправно зайняли жиле
приміщення, виселяють без надання їм
іншого жилого приміщення.

З огляду на те, що відповідачі не є
членами сім'ї позивача і не мають права
на проживання в будинку по АДРЕСА_1,
зважаючи на те, що зобов'язання,
встановлені для сторін попереднього
договору, припинилися, основний
договір купівлі-продажу частини
житлового будинку укладений між
сторонами не був, то відповідачі є
такими, що проживають у спірному
житловому приміщенні без достатніх
правових підстав, а тому підлягають
виселенню.

Оскільки, будинок не розділений
реально, відповідачі підлягають
виселенню не з частини будинку, а з
будинку в цілому.

Відповідно до ст.88 ЦК України з
відповідачів на користь позивача
підлягають стягненню всі понесені
останньою та документально
підтверджені судові витрати
пропорційно розміру задоволених
позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись,
ст.ст. 10, 11, 57, 60, 79, 88, 212-215, 218 ЦПК України,
суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
третя особа Управління ДМС у
Херсонській області, про визнання осіб
такими, що втратили право користування
житловим приміщенням, виселення -
задовольнити частково.

Виселити ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з житлового
будинку, що розташований за адресою
АДРЕСА_1 без надання іншого жилого
приміщення.

Стягнути пропорційно з ОСОБА_2
(ІНФОРМАЦІЯ_1 ІПН. НОМЕР_1), ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі
по 121,80 грн. з кожного.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів
після проголошення рішення через
Суворовський районний суд м. Херсона
до апеляційного суду Херсонської
області.

СуддяД. О. Гонтар