Провадження № 2/161/3741/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Луцький міськрайонний суд Волинської
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну
справу за позовною заявою ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним
позовом. В обґрунтування явленого
позову посилається на те, що вона є
власником квартири по АДРЕСА_1, що
підтверджується копією договору
дарування та витягом про реєстрацію
права власності на нерухоме майно. Вона
як законний власник квартири, немає
можливості користуватись, оскільки в
квартирі зареєстрований відповідач,
який є членом сім'ї попереднього
власника. Позивач, як власник квартири,
не надавав згоди на користування
житлом відповідачу, а тому законних
підстав користування даною квартирою у
відповідача немає. Просить суд усунути
перешкоди в користуванні квартирою
шляхом припинення права ОСОБА_2 на
користування даною квартирою.
Позивач та її представник в судове
засідання не з'явилися, про дату, час і
місце судового розгляду справи
повідомлялися належним чином, про
причини своєї неявки до суду не
повідомляли, представник позивача
подав до суду заяви про розгляд справи
у його відсутності, позовні вимоги
підтримує в повному обсязі та не
заперечує проти заочного розгляду
справи.
Відповідач в судове засідання не
з'явилася, про дату, час і місце
судового розгляду справи
повідомлялася належним чином, про
причини своєї неявки до суду не
повідомляла, від неї до суду не
надходило заяви про розгляд справи у її
відсутності. Зі згоди представника
позивача, суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи, що
відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.
29.09.2014 року представник
позивача подав до суду заяву про
уточнення позовних вимог. В своїй заяві
просить суд усунути перешкоди у
здійсненні ОСОБА_1 права користування
своїм майном, а саме квартирою № 2 в
будинку АДРЕСА_1 шляхом припинення
права ОСОБА_2 на користування цією
Дослідивши письмові матеріали справи,
суд приходить до висновку, що заявлений
позов підлягає до задоволення з
Відповідно до ст. 41 Конституції України
кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю. Право приватної власності є
За положеннями ч. 1 ст. 317 та ч. 1 ст. 319 ЦК
України власникові належать права
володіння, користування та
розпоряджання своїм майном, і він
реалізовує їх на власний розсуд.
Згідно із ч. 1 ст. 316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено,
що право власності є непорушним. Ніхто
не може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
Стаття 379 ЦК України вказує, що житлом
фізичної особи є житловий будинок,
квартира, інше приміщення, призна чені
та придатні для постійного про живання
Глава 28 ЦК визначає житло об'єктом
права приватної власності.
Чинним законодавством не передбачено
перехід прав та обов'язків
попереднього власника до нового в
частині збереження права користування
житлом членів сім'ї колишнього
Виникнення права членів сім'ї власника
будинку на користування будинком та
обсяг цих прав залежить від виникнення
у власника будинку права власності на
цей будинок, а отже, припинення права
власності на будинок припиняє право
членів його сім'ї на користування цим
Судом при розгляді справи встановлено,
що ОСОБА_1 є власником квартири № 2 в
житловому будинку АДРЕСА_1 (а.с. 5-7). При
цьому відповідач вселилась у спірну
квартиру не як член сім'ї.
Також судом встановлено, що між
сторонами будь-яких угод щодо
користування квартирою, що належить
позивачу на праві власності не
укладалося. Також позивач, як власник
квартири вправі звертатися за захистом
порушеного права власності на житло.
Приймаючи до уваги викладене та
враховуючи, що чинним законодавством
не передбачено перехід прав та
обов'язків попереднього власника до
нового в частині збереження права
користування житлом членів сім'ї
колишнього власника. А тому за таких
обставин, суд приходить до висновку про
задоволення позову..
Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. Якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Судом при розгляді справи встановлено,
що позивачем позивачами при зверненні
до суду були понесені і документально
підтверджено судові витрати по сплаті
судового збору в сумі по 114,70 гривень
(а.с. 1). А тому за таких обставин, суд
приходить до висновку про стягнення з
ОСОБА_2 на користь позивача понесених і
документально підтверджених судових
витрат по сплаті судового збору в сумі
по 14,70 гривень.

Керуючись ст. ст. 71, 72 ЖК України, ст. ст.
10, 11, 58, 60, 88, 213-215, 224 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням -
задовольнити повністю.

Припинити право ОСОБА_2 на користування
квартирою № 2 в житловому будинку
АДРЕСА_1 та зняттям її з реєстрації
органами державної міграційної служби
України у Волинській області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
понесених і документально
підтверджених судових витрат по сплаті
судового збору в сумі 114,70 гривень.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Волинської області через Луцький
міськрайонний суд Волинської області
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заява про перегляд
заочного рішення може бути подана
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя
В.В. Ковтуненко