Справа № 683/687/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11 вересня 2014 року
Старокостянтинівський районний суд

Хмельницької області

в складі:

головуючої - судді
Завадської О.П.

при секретарі
Васічевій О.В.

з участю

представників - адвокатів
ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Старокостянтинові
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
стягнення неустойки за прострочення
сплати аліментів,

встановив:

В березні 2014 року ОСОБА_3 пред'явила
позов до ОСОБА_4 про стягнення
неустойки за прострочення сплати
аліментів. Свої позовні вимоги
обґрунтовує тим, що з відповідачем
перебувала в зареєстрованому шлюбі,
від якого має малолітню дочку ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1. Згідно заочного рішення
Старокостянтинівського районного суду
від 19 лютого 2013 року відповідача
зобов'язано сплачувати на її користь
аліменти на утримання дочки в розмірі ?
частини зі всіх видів його заробітку,
але не менше ніж 30 % прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку
щомісячно і до її повноліття. Однак
відповідач ухиляється від свого
батьківського обов'язку, внаслідок
чого станом на 01 лютого 2014 року у нього
утворилась заборгованість в сумі 1896,50
грн., що підтверджується довідкою
відділу державної виконавчої служби
Старокостянтинівського районного
управління юстиції від 17 лютого 2014
року. За таких обставин вона просить
стягнути з відповідача неустойку за
прострочення сплати аліментів за
період з 01 січня 2013 року по 01 лютого 2014
року в розмірі 6474,23 грн.

Представник - адвокат позивачки в
судовому засіданні підтримала
заявлені позовні вимоги та обставини,
викладені в їх обґрунтування.

Представник - адвокат відповідача
визнав факт порушення останнім строків
сплати аліментів. При цьому зазначив,
що відповідач через матеріальні
труднощі, оскільки не має постійної
роботи, немає власного житла, в зв'язку
з чим вимушений винаймати житло, має на
утриманні ще одну неповнолітню дочку
від першого шлюбу, на яку сплачує
аліменти, тому невзмозі вчасно
сплачувати аліменти. Стосовно
заявленої суми неустойки за
прострочення сплати аліментів,
відповідач вважає її надмірною та
необґрунтованою, а тому просить її
зменшити, врахувавши майновий стан
відповідача, те, що він зобов'язується і
в подальшому утримувати дочку, на даний
час заборгованість по аліментах
сплатив.

Дослідивши матеріали справи, суд
прийшов до висновків про наступне.

Судом встановлено, що заочним рішенням
Старокостянтинівського районного суду
від 19 лютого 2013 року з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3 стягнуто аліменти на утримання
дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, щомісячно в
розмірі ? частини із всіх видів
заробітку (доходів), але не менше ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 23 січня
2013 року і до повноліття дитини.

На виконання даного рішення
Старокостянтинівським районним судом
14 березня 2013 року за № 683/176/13-ц було
виписано виконавчий лист.

Згідно ч. 3 ст. 74 Закону України "Про
виконавче провадження" розмір
заборгованості зі сплати аліментів
визначається державним виконавцем за
місцем виконання рішення у порядку,
встановленому Сімейним кодексом
України.

Відповідно до уточненої довідки -
розрахунку державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Старокостянтинівського районного
управління юстиції від 11 квітня 2014 року
за № 3542 заборгованість ОСОБА_4 по
аліментах станом на 01 лютого 2014 року
становить 1486,50 грн.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 196 СК України
при виникненні заборгованості з вини
особи, яка зобов"язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.
Розмір неустойки може бути зменшений
судом з урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів.

Таким чином, виходячи зі змісту ст. 196 СК
України, суд відповідно до вимог ст. 214
ЦПК України повинен встановити факт
заборгованості по аліментах й
наявність чи відсутність вини особи,
яка зобов"язана сплачувати аліменти за
рішенням суду, у її виникненні та
залежно від цього вирішити питання про
наявність чи відсутність у одержувача
права на стягнення неустойки.

У п. 22 постанови Пленуму Верховного
Суду України № 3 від 15 травня 2006 року
"Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів" роз"яснено, що
передбачена ст. 196 СК України
відповідальність платника аліментів
за прострочення їх сплати у виді
неустойки (пені) настає лише за
наявності вини цієї особи. На платника
аліментів не можна покладати таку
відповідальність, якщо заборгованість
утворилася з незалежних від нього
причин, зокрема, у зв"язку з
несвоєчасною виплатою заробітної
плати, затримкою або неправильним
перерахуванням аліментів банками. В
інших випадках стягується неустойка за
весь час прострочення сплати
аліментів.

Згідно ч. 1 ст. 14 ЦПК України, судові
рішення, що набрали законної сили,
обов"язкові для всіх органів державної
влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території
України.

Судом встановлено, що відповідачу, як
учаснику судового процесу у справі про
стягнення аліментів, був відомий як
розмір аліментів, що підлягає сплаті,
так і початок виконання обов"язку по
сплаті аліментів після набрання
рішенням законної сили, відповідно він
був обізнаний про свій обов"язок
сплачувати аліменти за рішенням суду, в
зв"язку з чим, на думку суду,
заборгованість по аліментах виникла з
вини відповідача.

На думку суду, посилання відповідача на
обставини про відсутність постійної
роботи, власного житла, наявність на
утриманні іншої неповнолітньої дитини,
пояснюють, але не спростовують його
вини у виникненні заборгованості по
сплаті аліментів та не звільняють
відповідача від обов"язку по їх сплаті.

Крім того, право одержувача аліментів
на стягнення неустойки, передбачене ст.
196 СК України, пов"язане з ухваленням
судового рішення про стягнення
аліментів і саме з цієї події платник
аліментів є зобов"язаною особою, а не з
дня відкриття виконавчого провадження,
оскільки незалежно від відкриття
виконавчого провадження обов"язок зі
сплати існує.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що
позивачка просить стягнути неустойку
за прострочення сплати аліментів з 01
січня 2013 року по 01 лютого 2014 року.

Згідно даних вищевказаної уточненої
довідки - розрахунку заборгованості по
аліментах відділу державної
виконавчої служби
Старокостянтинівського районного
управління юстиції, вбачається, що
відповідач за заявлений період (13
місяців) не сплачував аліменти лише
п'ять місяців, яку згодом перекривав
сплатою аліментів в більшому розмірі,
ніж визначено в місяць, а на даний час
повністю погасив дану заборгованість.

Заявлені відповідачем життєві
обставини стосовно матеріального
стану, відсутності власного житла,
постійної роботи, наявність інших
аліментних зобов'язань, відсутність
заборгованості по несплаті аліментів
сторонами визнаються та ними не
оспорюються.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 196 СК
України розмір неустойки може бути
зменшений судом з урахуванням
матеріального та сімейного стану
платника аліментів.

З врахуванням обставин справи, суд
прийшов до переконання, що розмір
неустойки може бути зменшений до 1200
грн., тому в іншій частині позовних
вимог позов не підлягає задоволенню.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України
суд присуджує стягнути з відповідача
на користь держави судовий збір в
розмірі 243,60 грн., оскільки позивачка
звільнена від сплати судового збору за
подання позову про стягнення неустойки
за прострочення сплати аліментів.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК
України, на підставі ст. ст. 84, 180-184, 196 СК
України, ч. 3 ст. 74 Закону України „Про
виконавче провадження", Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 15
травня 2006 року № 3 „Про застосування
судами окремих норм Сімейного кодексу
України при розгляді справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів" ,

вирішив:

Позов задовольнити частково.

Стягнути аліменти з ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, народився в с. Самчики
Старокостянтинівського району
Хмельницької області,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на
користь ОСОБА_3 1200 грн. неустойки за
прострочення сплати аліментів на
дитину, в іншій частині позовних вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
народився в с. Самчики
Старокостянтинівського району
Хмельницької області,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на
користь держави 243,60 грн. судового
збору.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Хмельницької області через
Старокостянтинівський районний суд
шляхом подачі в десятиденний строк з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь в
судовому засіданні, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя___________