провадження 2-о/631/40/14
Номер справи
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 жовтня 2014 року Нова
Водолага

Нововодолазький районний суд
Харківської області в складі:

головуючого судді Покальчука Ю.М.

при секретарі Євсюковій О.В.

з участю сторін по справі: прокурора
Біляєва Є.О.

представника Старовірівської
сільської ради Біндуса М.В.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
прокурора Нововодолазького району
Харківської області в інтересах
держави в особі Старовірівської
сільської ради Нововодолазького
району Харківської області про
визнання спадщини відумерлою.

В С Т А Н О В И В

До Нововодолазького районного суду з
позовом звернувся прокурор
Нововодолазького району Харківської
області в інтересах держави в особі
Старовірівської сільської ради
Нововодолазького району Харківської
області про визнання спадщини
відумерлою.

В своїх вільних поясненнях представник
Нововодолазької прокуратури Біляєв
Є.О., який повністю підтримав позовні
вимоги в судовому засіданні та
пояснив, що відповідно до ст.31 ЦПК
України він має право протягом усього
часу розгляду справи змінити підставу
або предмет позову, збільшити або
зменшити розмір позовних вимог,
відмовитися від позову. Користуючись
цим правом прокуратура
Нововодолазького району вважала за
необхідне уточнити свої позовні вимоги
які викладені наступним чином.

По суті самого позову Біляєв Є.О.
пояснив суду, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла
мешканка с. Раківка, Нововодолазького
району, Харківської області ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1, про що в книзі реєстрації
актів про смерть відділу РАЦС
Нововодолазького РУЮ зроблено запис
від 17 червня 1999 року за №-53.

На підставі сертифікату ХР №-0204989 право
на земельну частку (пай) ОСОБА_4 було
надано, як члену колективного
сільськогосподарського підприємства
КСП «Маяк» Нововодолазького району,
право на земельну частку (пай) в умовних
кадастрових гектарах (5,53 га) без
визначення меж цієї частки в натурі (на
місцевості).

Біляєв Є.О. в судовому засіданні
керуючись Цивільним Кодексом України в
редакції 2004 року стверджує, що згідно
до ст.1220 Цивільного кодексу України,
спадщина відкривається внаслідок
смерті особи або оголошення її
померлою. Часом відкриття спадщини є
день смерті особи або день, з якого вона
оголошується померлою. Місцем
відкриття спадщини, згідно ч.1 ст.121
Цивільного Кодексу України, є останнє
місце проживання спадкодавця.
Відповідно до довідки, наданої
Старовірівською сільською радою,
встановлено, що на час смерті ОСОБА_4
проживала за адресою: Харківська
область Нововодолазький район с.
Раківка. Згідно до інформації наданої
Нововодолазькою державною
нотаріальною конторою станом на 17.06.2014
по спадковій справі №-649251 за
отриманням свідоцтв про право на
спадщину ніхто не звертався. Згідно
ст.346 Цивільного кодексу України право
власності припиняється у разі смерті
власника.

Статтею 1277 Цивільного Кодексу України
передбачено, що у разі відсутності
спадкоємців за заповітом і за законом,
усунення їх від права на спадкування,
неприйняття ними спадщини, а також
відмови від її прийняття орган
місцевого самоврядування за місцем
відкриття спадщини зобов'язаний подати
до суду заяву про визнання спадщини
відумерлою. При цьому заява про
визнання спадщини відумерлою
подається після спливу одного року з
часу відкриття спадщини. Спадщина,
визнана судом відумерлою, переходить у
власність територіальної громади за
місцем відкриття спадщини.

У статті 12 Цивільного кодексу України
передбачено, що нездійснення особою
своїх цивільних прав не є підставою для
їх припинення, крім випадків,
встановлених законом.

Крім того в своїх позовних вимогах
позивач звертає увагу суду, що
відповідно до п.17 перехідних положень
Земельного кодексу України
сертифікати на право на земельну
частку (пай), отримані громадянами,
вважаються правовстановлюючими
документами при реалізації ними права
вимоги на відведення земельної частки
(паю) в натурі (на місцевості)
відповідно до законодавства.
Сертифікати на право на земельну
частку (пай) є дійсними до виділення
власникам земельних часток (паїв) у
натурі (на місцевості) земельних
ділянок та видачі їм державних актів на
право власності на землю. Підсумовуючи
свою правову позицію представник
прокуратури Нововодолазького району
прокурор Біляєв Є.О. просить суд
ухвалити рішення про визнання спадщини
відумерлою, що відкрилась після смерті
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2, на
право на земельну частку (пай), наданої
як члену колективного
сільськогосподарського підприємства
КСП «Маяк», площею 5,53 га в умовних

кадастрових гектарах без визначення
меж цієї частки в натурі (на
місцевості), вартість якої складає 112
тис. 690 грн., а також передати право на
земельну частку (пай) територіальній
громаді Старовірівської сільської
ради Нововодолазького району,
Харківської області.

Старовірівський сільський голова
Біндус М.В. звернувся до суду з
письмовим зверненням в якому виклав
правову позицію Старовірівської
сільської ради Нововодолазького
району Харківської області яка
кардинально різниться з позицією
прокурора Нововодолазького району.

Біндус М.В., вивчивши матеріали
клопотання прокуратури
Нововодолазького району Харківської
області про уточнення позовних вимог
по вищевказаній цивільній справі
звертає увагу суду на те, що заяви про
визнання спадщини відумерлою
розглядаються в порядку глави 9 розділу
2 ЦПК України.

Відповідно до положення ст.1277 ЦК
України встановлено, що у разі
відсутності спадкоємців за заповітом і
за законом, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними
спадщини, а також відмови від її
прийняття орган місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини зобов'язаний подати до суду
заяву про визнання спадщини
відумерлою, застосовується лише до
спадкоємців, в яких право на
спадкування виникло з набранням
чинності ЦК України, а саме з 01 січня 2004
року (ст.5 Прикінцевих та перехідних
положень ЦК України).

Біндус М.В. звертає увагу суду на той
факт, який проігнорований прокурором,
що у разі відкриття спадщини до 1 січня
2004 року застосовується чинне на той час
законодавство, зокрема відповідні
правила ЦК Української РСР. В зв'язку з
тим, що громадянка ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2, на думку Біндуса М.В.
необхідно застосовувати положення ЦК
Української РСР.

Крім того Біндус М.В. також акцентує
увагу учасників судового процесу, що
Цивільним Кодексом Української РСР від
1963 року не передбачено визнання
спадщини відумерлою. Передбачається
передача до держави безхазяйної
нерухомої речі. Земельний сертифікат
не підкріплений відповідною земельною
ділянкою не являється безхазяйною
нерухомою річчю, тому немає підстав для
передачі до комунальної власності
зазначеного сертифіката.

Представник позивача Біляєв Є.О.
вислухавши правову позицію сільського
голови Біндуса М.В. з нею не погодився
та наполягав на задоволенні позовних
вимогах, мотивуючи свою правову
позицію тим, що йому як прокурору не
відомо з якого часу діє чинний
Цивільний Кодекс, а також дія ЦК
України в часі, оскільки він на період
відкриття спадщини після смерті
ОСОБА_4, тобто на 1997 рік не працював
прокурором і йому не відомо які норми
права повинні бути застосовані в
даному конкретному випадку для
врегулювання спірних як на його погляд
правовідносин.

Правова позиція прокурора
Нововодолазького району та прокурора
Біляєва Є.О. в судовому засіданні не
витримує жодної правової критики
оскільки є недопустимою як прокурора
взагалі, а також в плані застосування
ним цивільного законодавства у часі.
Дані факти свідчать про відсутність
будь-якої правової підготовки в діях
позивача та його представника при
зверненні до суду, а також при
складанні процесуальних документів.

Суд вислухавши пояснення представника
прокуратури, представника
Старовірівської сільської ради
Нововодолазького району Харківської
області, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку, що позовна заява
позивача є такою, що не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до норм ст.3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку
встановленому цим кодексом звернутися
до суду за захистом своїх порушених, не
визнаних або спірних прав свобод чи
інтересів. У випадках встановлених
законом до суду можуть звертатися
органи та особи, яким надано право
захищати права, свободи та інтереси
інших осіб, або державні чи суспільні
інтереси.

Згідно статті 57 Цивільного
Процесуального Кодексу України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи; ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звукозаписів
і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно статті 58 Цивільного
Процесуального Кодексу України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування;
сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень; суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування.

Згідно статті 59 Цивільного
Процесуального Кодексу України суд не
бере до уваги докази, які одержані з
порушенням порядку, встановленого
законом; обставини справи, які за
законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.

Згідно статті 60 Цивільного
Процесуального Кодексу України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу; докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі; доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір; доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно частини першої статті 64
Цивільного Процесуального Кодексу
України письмовими доказами є будь-які
документи, акти, довідки, листування
службового або особистого характеру
або витяги з них, що містять відомості
про обставини, які мають значення для
справи.

Судом встановлено, що позивачем
невірно було застосовано норми
цивільного права при зверненні до суду
не визначено дію закону в часі, на час
відкриття спадщини.

Інформаційним листом ВССУ з розгляду
цивільних та кримінальних справ «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про спадкування» від 16.05.2013 року
визначено, що норми п. 5 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК, згідно з якими
цей ЦК застосовується також до
спадщини, яка відкрилася, але не була
прийнята ніким з спадкоємців до
набрання чинності цим Кодексом, слід
розуміти таким чином, що правила книги
шостої ЦК може бути застосовано лише до
спадщини, яка відкрилася після 01 липня
2003 року і не була прийнята ніким зі
спадкоємців, право на спадкування яких
виникло відповідно до норм статей 529 -
531 ЦК УРСР.

Відповідно до положень ст.525 ЦК УРСР 1963
року(чинного на час виникнення
правовідносин) часом відкриття
спадщини визнається день смерті
спадкодавця, а при оголошенні його
померлим-день, зазначений в статті 21
цього кодексу.

По даній справі згідно заяви
встановлено, що спадщина відкрилась
після смерті ОСОБА_4, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто до 01 січня 2004 року,
тому в даному випадку застосовується
чинне на той час законодавство, зокрема
відповідні правила ЦК Української РСР
в редакції 1963 року.

Враховуючи, що спадщина після смерті
ОСОБА_4 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_2, і не
була прийнята ніким із спадкоємців,
право на спадщину яких виникло
відповідно до норм ст.ст.529-531 ЦК УРСР,
тому до спадщини повинні
застосовуватися норми ст.555 ЦК України,
в редакції 1963 року і спадщина не може
бути визнана відумерлою.

Відповідно до вищевикладеного суд
приходить до висновку, що позовна заява
прокурора Нововодолазького району є
необґрунтованою та такою, що не
доведена в суді належними чином та
відповідними доказами, а тому не
підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст.8,58,68 Конституції України, норми
якої є нормами прямої дії,
ст.ст.3-14,15,57-62,208,209,213-215,218 ЦПК України,
суд

В И Р І Ш И В

Відмовити в задоволенні позову
прокурору Нововодолазького району
Харківської області який діє в
інтересах держави в особі
Старовірівської сільської ради,
Нововодолазького району, Харківської
області про визнання спадщини
відумерлою.

Сторони які беруть участь у справі
зможуть ознайомитись з повним текстом
рішення 6 жовтня 2014 року.

Копію рішення надати всім учасникам
цивільного процесу для інформації та
виконання.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області, через суд
першої інстанції, шляхом подачі в
10-денний строк з дня його проголошення
апеляційної скарги.

Суддя Покальчук Ю.М.