РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/381/14-ц

пр. № 2/759/1693/14

23 вересня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -
Макаренко В.В.,

при секретарі -
Копчук Р.М.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вердикт Фінанс" до
ОСОБА_1 про звернення стягнення на
предмет застави шляхом його продажу
від імені боржника, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Вердикт Фінанс» звернулось
до суду із позовом до ОСОБА_1 про
звернення стягнення на предмет застави
в рахунок погашення заборгованості по
кредитному договорі та вилучення і
передачу предмета застави, комплекту
ключів, свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу ТОВ «Вердикт
Фінанс» обґрунтовуючи свої вимоги тим,
що 09.02.2007 року між АКІБ
«Укрсиббанк» та ОСОБА_1 був укладений
кредитний договір №0 про надання
кредиту в розмірі 17518 доларів США зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 16,50 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 09.02.2014
року. Рішенням Загальних зборів від
27.10.2009 року АКІБ «Укрсиббанк» у зв'язку
з приведенням своєї діяльності у
відповідності до норм Закону України
«Про акціонерні товариства» змінив
своє найменування на Публічне
акціонерне товариство «Укрсиббанк».
20.04.2012 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ
«Кредекс Фінанс» укладено договір
факторингу №0512, відповідно до умов
якого ПАТ «Укрсиббанк» відступив на
користь ТОВ «Кредекс Фінанс» своє
право вимоги заборгованості за
договором про надання споживчого
кредиту та заставу транспортного
засобу №0 від 09.02.2007 року. 20.04.2012
року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ
«Вердикт Фінанс» укладено договір
факторингу №05/12-КВ, відповідно до умов
якого ТОВ «Кредекс Фінанс» відступив
на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» своє
право вимоги заборгованості за
договором про надання споживчого
кредиту та заставу транспортного
засобу №0 від 09.02.2007 року.
Внаслідок неналежного виконання
договору №0 від 09.02.2007 року
утворилась заборгованість, яка згідно
із розрахунку суми заборгованості
складає 248046,42 грн., яка складається з
наступного: 110470,70 грн. - заборгованість
по основній сумі; 82947,70 грн. -
заборгованість за нарахованими
відсотками на дату відступлення права
вимоги; 21357,88 грн. - нараховані відсотки
на дату подачі позову; 29956,25 грн. - пеня
за несвоєчасно виконанні зобов'язання;
3314,09 - три проценти річних від
простроченої суми.

В забезпечення виконання зобов'язань
за вказаним кредитним договором АКІБ
«Укрсиббанк» і відповідач 09.02.2007 р.
уклали також договір застави рухомого
майна, згідно якого відповідач надав в
заставу автомобіль CHEVROLET, модель: Aveo,
рік випуску 2007, тип: ТЗ: Легковий седан,
№кузова/шасі: НОМЕР_1, реєстраційний
номер: НОМЕР_2, що належить на праві
власності ОСОБА_1 на який просять
звернути стягнення в рахунок погашення
виниклої заборгованості по вказаному
кредитному договору.

Також, ТОВ «Вердикт Фінанс»
просить вилучити у ОСОБА_1 та передати
їм в заклад заставний автомобіль,
комплект ключів, свідоцтво про
реєстрацію транспортного засобу
(технічний паспорт), обґрунтовуючи
вказані вимоги, необхідністю
подальшого виконання рішення суду щодо
звернення стягнення на предмет
застави, посилаючись на ст. 28 Закону
України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень».

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав,
просив їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце слухання
справи повідомлений належним чином,
про причини неявки не повідомив, а тому
суд вважає за можливе слухати справу у
його відсутність за наявними у справі
доказами, ухваливши по справі за згодою
позивача відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК
України заочне рішення.

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
оцінивши докази в їх сукупності, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

09.02.2007 року між АКІБ «Укрсиббанк» та
ОСОБА_1 був укладений кредитний договір
№0, згідно якого АКІБ
«Укрсиббанк» надав кредит ОСОБА_1 в
розмірі 17518 доларів США зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 16,50% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 09.02.2014 року.

Рішенням Загальних зборів від 27.10.2009
року АКІБ «Укрсиббанк» у зв'язку з
приведенням своєї діяльності у
відповідності до норм Закону України
«Про акціонерні товариства» змінив
своє найменування на Публічне
акціонерне товариство «Укрсиббанк».
20.04.2012 року між ПАТ «Укрсиббанк» та ТОВ
«Кредекс Фінанс» укладено договір
факторингу №0512, відповідно до умов
якого ПАТ «Укрсиббанк» відступив на
користь ТОВ «Кредекс Фінанс» своє
право вимоги заборгованості за
договором про надання споживчого
кредиту та заставу транспортного
засобу №0 від 09.02.2007 року. 20.04.2012
року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ
«Вердикт Фінанс» укладено договір
факторингу №05/12-КВ, відповідно до умов
якого ТОВ «Кредекс Фінанс» відступив
на користь ТОВ «Вердикт Фінанс» своє
право вимоги заборгованості за
договором про надання споживчого
кредиту та заставу транспортного
засобу №0 від 09.02.2007 року.

Позивач зобов'язання за кредитним
договором №0 від 09.02.2007 перед
відповідачем виконав в повному обсязі,
а саме надав кредитні кошти у розмірі
17518 доларів доларів США, що
підтверджується відповідними та
наявними в матеріалах справи
квитанціями та заявою відповідача на
видачу вказаних коштів.

Відповідно до п. 1.2.2. кредитного
договору позичальник зобов'язується
повернути суму кредиту та сплатити
проценти, комісії штрафи та інші
платежі згідно умов договору на
рахунок НОМЕР_3 в АКІБ «Укрсиббанк».

Відповідно до п. 2.1 кредитного договору
у забезпечення виконання в повному
обсязі усіх грошових зобов'язань
позичальник передає в заставу, а банк
приймає наступне рухоме майно, а саме
транспортний засіб автомобіль марки
CHEVROLET, модель: Aveo, рік випуску 2007, тип: ТЗ:
Легковий седан, №кузова/шасі: НОМЕР_1,
реєстраційний номер: НОМЕР_2, що
належить на праві власності ОСОБА_1

На виконання умов договору позивач
надіслав 01.07.2013 року відповідачу
повідомлення № 9075308 01.07.2013 про
порушення забезпеченого обтяженням
зобов'язання, яке виконано
відповідачем так і не було (а.с. 53).

В забезпечення виконання цих
зобов'язань позичальник передає
заставу, а банк приймає наступне
рухоме майно, а саме транспортний
засіб: CHEVROLET, модель: Aveo, рік випуску 2007,
тип: ТЗ: Легковий седан, №кузова/шасі:
НОМЕР_1, реєстраційний номер:
НОМЕР_2, що належить ОСОБА_1 на праві
власності, відповідно до п 2.1 Договору.
Заставою за даним договором
забезпечується в повному обсязі
виконання усіх грошових зобов'язань
позичальник за договором, а також за
кредитом договором №0 від 09.02.2007
року (п.2.1.1).

Відповідно до п. 9.1 договору застави
рухомого майна заставодержатель з
метою задоволення своїх вимог має
право звернути стягнення на предмет
застави у випадках невиконання або
неналежного виконання позичальником
зобов'язань за договором, у разі
порушення провадження у справі про
відновлення платоспроможності або
визнання банкрутом позичальника.
Звернення стягнення на предмет застави
здійснюється: або на підставі рішення
суду; або шляхом застосування
позасудових засобів звернення
стягнення (п. 9.2).

Відповідно до п. 9.5 договору застави
рухомого майна, при зверненні
стягнення в позасудовому порядку банк
має право на власний розсуд обрати один
із таких позасудових способів
звернення стягнення на предмет
застави: передача предмету застави у
власність банку в рахунок виконання
забезпеченого заставою зобов'язання в
порядку встановленому Законом України
«Про забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень»; продаж банком
предмету застави шляхом укладення
договору купівлі-продажу з іншою
особою покупцем або на публічних
торгах.

У судовому засіданні встановлено,
що в порушення умов кредитного
договору №0 від 09.02.2007 року
відповідач зобов'язання за вказаним
договором належним чином не виконав, а
саме не здійснював погашення
заборгованості за кредитом у
встановлені договором строки,
внаслідок чого виникла заборгованість,
яка станом на 20.11.2013 рік становить 248046,42
грн., яка складається з наступного:
110470,70 грн. - заборгованість по основній
сумі; 82947,70 грн. - заборгованість за
нарахованими відсотками на дату
відступлення права вимоги; 21357,88 грн. -
нараховані відсотки на дату подачі
позову; 29956,25 грн. - пеня за несвоєчасно
виконанні зобов'язання; 3314,09 - три
проценти річних від простроченої суми.

Відповідно до ст. 546 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватись неустойкою, порукою,
гарантією, заставою, притриманням,
завдатком.

До відносин за договором застави
застосовується положення параграфу 6
глави 49 ЦК України.

Відповідно до ст. 572 ЦК України в силу
застави кредитор (заставодержатель)
має право в разі невиконання боржником
(заставодавцем) забезпеченого заставою
зобов'язання одержати задоволення з
вартості заставленого майна переважно
перед іншими кредиторами цього
боржника.

Відповідно до ст. 589 ЦК України у разі
невиконання зобов'язання,
забезпеченого
заставою,заставодержатель набуває
право звернення стягнення на предмет
застави. За рахунок предмета
застави заставодержатель має право
задовольнити в повному обсязі свою
вимогу, що визначена на момент
фактичного задоволення, включаючи
сплату процентів, неустойки,
відшкодування збитків, завданих
порушенням зобов'язань, необхідних
витрат на утримання заставленого
майна, а також витрат, понесених у
зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо
інше не встановлено договором.

У ч. 2 ст. 590 ЦК України зазначено, що
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет застави
в разі, коли зобов'язання не буде
виконано у встановлений строк (термін),
якщо інше не встановлено договором або
законом.

Згідно ч.1, 4 ст. 591 ЦК України реалізація
предмета застави, на який звернене
стягнення, провадиться шляхом його
продажу з публічних торгів, якщо інше
не встановлено договором або законом.
Порядок реалізації предмета застави з
публічних торгів встановлюється
законом.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.592 ЦК України
заставодержатель має право вимагати
дострокового виконання зобов'язання,
забезпеченого заставою, а якщо його
вимога не буде задоволена, - звернути
стягнення на предмет застави в інших
випадках, встановлених договором.
Стаття 20 Закону України
„Про заставу" передбачає, що
заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет застави
в разі, якщо в момент настання терміну
виконання зобов'язання, забезпеченого
заставою, воно не буде виконано, якщо
інше не передбачено договором або
законом.

Аналізуючи умови кредитного договору
та договору застави рухомого майна, суд
вважає заявлені позовні вимоги
обґрунтованими в частині звернення
стягнення на предмет застави,
заснованими на Законі та такими, що
підлягають задоволенню.

Так, вказаним договором застави
визначено порядок, підстави та умови
звернення стягнення на заставне майно,
які дотримані позивачем.

Таким чином, за рахунок коштів
отриманих від реалізації заставленого
майна, що належить на праві власності
ОСОБА_1 позивач має погасити
заборгованість відповідача по
кредитному договору №0 від 09.02.2007
року, яка станом на 20.11.2013 рік становить
248046,42 грн.

Спосіб реалізації звернення стягнення
на предмет застави має відповідати
нормам Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень», а тому суд вважає
можливим визначити спосіб реалізації,
шляхом продажу обтяжувачем вказаного
автомобіля по договору купівлі-продажу
з іншою особою-покупцем або на
прилюдних торгах.

Щодо позовної вимоги позивача про
вилучення предмету застави, комплекту
ключів та свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу (технічний
паспорт), то суд відмовляє в
задоволенні цієї вимоги, тому що норма
Закону України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень» на
яку посилається сторона позивача,
передбачає такі дії по вилученню лише у
разі не виконання боржником вимоги
щодо передачі предмета застави в
порядку виконання звернення стягнення
на майно, яким той фактично володіє.
Тоді як, зараз такі вимоги є
передчасними.

З огляду на вище викладене, позовні
вимоги є обґрунтованими у частині
звернення стягнення на предмет
застави, підтверджуються відповідними
доказами у справі, а тому підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 611, 624, 625,589, 590,
591, 592 ЦК України, Законом України „Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень", Законом України
„Про заставу", ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 205, 209,
212-215,224-228, 292, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою
відповідальністю "Вердикт Фінанс" до
ОСОБА_1 про звернення стягнення на
предмет застави шляхом його продажу
від імені боржника - задовольнити
частково.

В рахунок погашення заборгованості за
договором про надання споживчого
кредиту та заставу транспортного
засобу №0 від 09.02.2007 року, звернути
стягнення на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю "Вердикт
Фінанс" (, місцезнаходження:
04071, м.Київ, вул. Костянтинівська, буд. 15,
корп. А) на предмет застави автомобіль:
Тип ТЗ: легковий сєдан; марка: Chevrolet;
модель: Aveo; номер кузова: НОМЕР_1; рік
випуску: 2007; державний номерний зак:
НОМЕР_2, який належить ОСОБА_1 на праві
власності на підставі договору
купівлі-продажу транспортного засобу
№214141-115, від 02.02.2007, що підтверджується
свідоцтвом про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_4 від
07.02.2007, виданого УДАІ ГУ МВС України в
м.Києві, шляхом продажу вказаного
автомобіля та укладення від імені
ОСОБА_1 з Товариством з обмеженою
відповідальністю "Вердикт Фінанс"
() договору купівлі-продажу
з іншою особою-покупцем (в особі
уповноваженого представника ТОВ
"Вердикт Фінанс".

Надати (визнати) право ТОВ "Вердикт
Фінанс" (в особі його уповноваженого
представника) підписувати від імені
ОСОБА_1 договір купівлі-продажу
вказаного автомобіля під час його
укладання з іншою особою покупцем.

Надати Товаристу з обмеженою
відповідальністю "Вердикт Фінанс"
() (в особі його
уповноваженого представника) право
(повноваження) вчиняти від імені ОСОБА_1
усі дії, необхідні для зняття вказаного
автомобіля з обліку за місцем
звернення у одному з Центрів надання
послуг, пов'язаних з використанням
автотранспортних засобів, в тому числі
повноваження на звернення із письмовою
заявою про зняття з обліку, на
звернення із письмовою заявою про
видачу нового свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу замість
втраченого або викраденого, на
отримання акту огляду вказаного
автомобіля, на отримання нового
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу, на підпис
зазначених заяв, на пред'явлення
вказаного автомобіля для огляду.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до Апеляційного
суду м. Києва шляхом подання через
Святошинський районний суд м. Києва
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення, а у
разі, якщо рішення було проголошено без
участі особи, яка його оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення набирає законної сили після
закінчення зазначених вище строків
або після розгляду справи в
апеляційному порядку Апеляційним
судом м. Києва, якщо воно не буде
скасоване.

СУДДЯ: