Справа № 466/8678/13
Головуючий у 1 інстанції: Білінська Г.Б.
Провадження № 22-ц/783/1977/14
Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого: Шандри М.М.

суддів: Струс Л.Б., Шумської Н.Л.

з участю секретаря Бадівської О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк» на заочне рішення
Шевченківського районного суду м.
Львова від 12 грудня 2013 року у справі за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Акцент-Банк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості, -

встановила:

Позивач - ПАТ «Акцент-Банк» звернулося
до суду з позовом, в якому просить
стягнути на користь ПАТ «Акцент-Банк» з
ОСОБА_2 заборгованість за договором у
розмірі 23819,26 грн. В обгрунтування
позовних вимог покликається на те, що у
відповідності до договору №б/н від
18.01.2008 року ПАТ «Акцент-Банк»
зобов'язався надати відповідачу ОСОБА_2
кредит в сумі 3000,00 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну карту зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 24% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом, а ОСОБА_2 зобов'язався
погашати даний кредит згідно з
вказаним графіком відповідно до умов
договору та вимог закону. Відповідач
взяті на себе зобов'язання не виконав, а
тому станом на 29.10.2013 року заборгував
ПАТ «Акцент-Банк», кошти по договору в
загальній сумі 23819,26 гривень.

Оскаржуваним заочним рішенням
Шевченківського районного суду м.
Львова від 12 грудня 2013 року в позові ПАТ
«Акцент-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості відмовлено за сливом
строку позовної давності.

Рішення суду оскаржило ПАТ
«Акцент-Банк». Вважає, що рішення
прийняте без повного, всебічного та
об'єктивного дослідження всіх обставин
справи, без належної оцінки доказів по
справі та з порушенням норм
процесуального і матеріального права.
Зазначає, що суд першої інстанції
незаконно застосував строк позовної
давності без заяви відповідача, що
суперечить вимогам ч. 3 ст. 267 ЦК України.
Просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким стягнути з
відповідача на користь ПАТ
«Акцент-Банк» заборгованість у розмірі
23819,26 грн. за кредитним договором.

Сторони в судове засідання не
з»явилися, хоча про час і місце
розгляду справи були належно
повідомлені, тому розгляд справи
відповідно до ч.2 ст.305 ЦПК України
здійснюється колегією суддів за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі та без здійснення фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України
(а.с.53,68,71).

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи і доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що скаргу слід задовольнити з
наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.213 ЦПК
України, рішення суду повинно бути
законним і обгрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обгрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з»ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів приходить до
висновку, що рішення суду першої
інстанції таким вимогам не відповідає.

Відповідно до ст. 1054 ЦК за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Як вбачається з матеріалів справи, у
відповідності до договору №б/н від 18
січня 2008 року ПАТ «Акцент-Банк»
зобов'язався надати відповідачу ОСОБА_2
кредит в сумі 3000,00 гривень у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну карту зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 24% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом, а відповідач зобов'язувався
погашати даний кредит згідно з
вказаним графіком відповідно до умов
договору та вимог закону.

У зв'язку із неналежним виконанням умов
договору станом на 29.10.2013 року
утворилась заборгованість у загальній
сумі - 23819,26 грн, що стверджується
наявним в матеріалах справи
розрахунком заборгованості (а.с. 2-5).

Відповідно до ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відмовляючи в задоволенні позову,
районний суд виходив з того, що
позивачем пропущено строк позовної
давності і не наведено поважних
підстав пропуску такого. Однак, з таким
висновком суду погодитись не можна.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст. 257 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 267 позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення. Сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

Як вбачається із матеріалів справи,
відповідачем не заявлялось вимоги про
застосування наслідків спливу
позовної давності.

Таким чином, районний суд не мав
підстав відмовляти в задоволенні
позову за спливом строку позовної
давності.

Враховуючи наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що оскаржуване
рішення не відповідає вимогам ст. 213 ЦПК
України щодо законності й
обґрунтованості, висновки суду першої
інстанції, викладені у оскаржуваному
рішенні, не відповідають обставинам
справи, що полягає у неправильній
оцінці встановлених судом фактичних
обставин і помилковому визначенні
юридичних наслідків цих обставин. Суд
першої інстанції неправильно
застосував норми матеріального права,
що відповідно до ст. 309 ЦПК України є
підставою для скасування судового
рішення та ухвалення нового рішення
про задоволення позову та стягнення з
відповідача вказаної суми, оскільки
позичальником порушено виконання
умов договору щодо виконання кредитних
зобов'язань, допущено заборгованість.

Керуючись п.2 ч.1 ст.307, ч.2 ст.314, ст.316,
ст.317, ст.319 ЦПК України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства акціонерного
«Акцент-Банк» задовольнити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Львова від 12 грудня 2013 року
скасувати та ухвалити нове рішення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Акцент-Банк» заборгованість за
кредитним договором №б/н від 18.01.2008
року у розмірі 23819,26 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржене безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий :
М.М. Шандра

Судді:
Л.Б. Струс

Н.Л. Шумська