справа № 691/1288/14-ц
провадження № 2/691/452/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2014 рокуГородищенський
районний суд Черкаської області

В складі :

головуючого судді
Савенко О.М.

при секретарі судових засідань
Нездолій І.О.

з участю:

позивачки
ОСОБА_2

представника позивачки
ОСОБА_3

провівши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду м.Городище
Черкаської області розгляд цивільної
справи за позовом ОСОБА_2 до
Дирдинської сільської ради
Городищенського району Черкаської
області, Городищенської районної
державної адміністрації Черкаської
області про визнання права власності
на спадкове майно, -

встановив :

ОСОБА_2 звернулася в суд з позовом до
Дирдинської сільської ради
Городищенського району Черкаської
області, Городищенської районної
державної адміністрації Черкаської
області про визнання права власності
на спадкове майно.

Обґрунтовуючи свою позовну заяву
позивачка посилається на те, вона
проживає в с.Хлистунівка
Городищенського району Черкаської
області. ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Хлистунівка
Городищенського району Черкаської
області помер її батько - ОСОБА_6. В
червні місяці 2014 року під час огляду
документів, що належали покійному
батьку, виявила рішення
Городищенського районного суду
Черкаської області від 20 березня 2003
року про визнання за ОСОБА_6 права на
земельну частку (пай) із земель
колективної власності СТОВ «Дружба»
с.Дирдино Городищенського району
Черкаської області. Згідно рішення
суду, зобов»язано СТОВ «Дружба»
с.Дирдино Городищенського району
Черкаської області замовити та
виготовити відповідну документацію на
земельну частку (пай) за рахунок земель
колективної власності СТОВ «Дружба»
с.Дирдино Городищенського району, а
також зобов»язано Городищенську
районну державну адміністрацію видати
на ім»я ОСОБА_6 сертифікат на право на
земельну частку (пай). Відповідно до
даних Дирдинської сільської ради
Городищенського району Черкаської
області, за ОСОБА_6 рахується земельна
ділянка в межах сільської ради, але
правовстановлюючий документ на право
власності не видавався, в зв»язку з чим
їй відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, а тому змушена
звернутися до суду, за захистом своїх
прав.

Позивачка та її представник в судовому
засіданні позов підтримали,
посилаючись на обставини викладені в
позовній заяві та просили визнати за
позивачкою право власності на земельну
частку (пай) в порядку спадкування за
законом.

Представник відповідача Дирдинської
сільської ради Городищенського району
Черкаської області в судове засідання
не з»явився, надіслав до суду лист від
09.09.2014 року за вх.№4109 про розгляд справи
у його відсутність, проти задоволення
позову не заперечив.

Представник відповідача
Городищенської районної державної
адміністрації Черкаської області
позовні вимоги позивачки визнав, щодо
задоволення позовних вимог позивачки
не заперечив.

Неявка відповідача Дирдинської
сільської ради Черкаської області не
перешкоджає розглядові справи по суті,
так як сторона повідомлена вчасно та
належним чином про розгляд справи. За
таких обставин, суд, вважає, що у справі
достатньо доказів для об'єктивного
розгляду справи і слухає справу у його
відсутності.

Суд, вислухавши позивачку;
представника позивачки; представника
відповідача Городищенської РДА
Черкаської області; розглянувши лист
відповідача Дирдинської сільської
ради Городищенського району
Черкаської області; заслухавши свідків
ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які пояснили суду, що
вони є, відповідно, матір»ю та братом
позивачки, на спадщину не претендують,
прийняли рішення відмовитись від
частки у спадщині на користь позивачки
у справі; вивчивши та дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218, 1220
Цивільного Кодексу України
спадкування - перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців), що
відкривається внаслідок смерті особи,
і до складу спадщини входять усі права
та обов'язки, які належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини та не припинились внаслідок
його смерті. За ст. 1217 ЦК України,
спадкування здійснюється за заповітом
або за законом. Згідно ст. 1258 ЦК України,
спадкоємці за законом одержують право
спадкування почергово.

Судом встановлено, що позивачка
являється спадкоємцем першої черги
(а.с.4,7) після померлого ОСОБА_6, днем
смерті якого є ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8).
Звернувшись до Городищенської
державної нотаріальної контори для
отримання свідоцтва про право на
спадщину, отримала відмову через
відсутність правовстановлюючого
документу, який би підтверджував право
власності померлого ОСОБА_6 на
приватизовану земельну ділянку в
с.Дирдин Городищенського району
Черкаської області (а.с.13). Відповідно
до довідки Дирдинської сільської ради
Городищенського району від 20.08.2014 року
за №576 ОСОБА_6 належить земельна частка
(пай) в розмірі 0,8636 га (а.с.16), згідно
списку власників земельних часток
(паїв) членів КСП «Дружба», що
знаходиться за межами населеного
пункту. Номер земельної ділянки, що
належить ОСОБА_6, згідно схеми
розподілу - №99 (а.с.10).

Право власності, згідно ст. 328 ч.1 ЦК
України, набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом - ч.2 ст. 328 ЦК України. Право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення, до спадкоємців житлового
будинку, інших будівель та споруд
переходить право власності або право
користування земельною ділянкою, на
якій вони розміщені - ст. 1225 ЦК України.

Згідно до ст. 78 Земельного Кодексу
України, право власності на землю - це
право володіти, користуватися і
розпоряджатися земельними ділянками.

Право власності на землю набувається
та реалізується на підставі
Конституції України, Земельного
Кодексу, а також інших законів, що
видаються відповідно до них.

За ст. 373 ЦК України земля є основним
національним багатством, що перебуває
під особливою охороною держави. Право
власності на землю (земельну ділянку)
набувається і здійснюється відповідно
до закону. Суб»єктами права власності
на землю (земельну ділянку) є фізичні
особи, юридичні особи, держава,
територіальні громади.

Відповідно до ст.152 Земельного Кодексу
України держава забезпечує громадянам
та юридичним особам рівні умови
захисту прав власності на землю. Захист
прав громадян та юридичних осіб на
земельні ділянки здійснюється шляхом
визнання права, відновлення стану
земельної ділянки, який існував до
порушення прав, і запобігання вчинення
дій, що порушують права або створюють
небезпеку порушення прав; визнання
угоди недійсною; визнання недійсним
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування;
відшкодування заподіяних збитків;
застосування інших, передбачених
законом, способів. Необхідність
визнання прав на землю виникає тоді,
коли в інших осіб виникають сумніви
щодо наявності у особи певного
суб»єктивного земельного права,
субєктивне право заперечується чи
створюється неможливість реалізації
позивачем свого права власності на
земельну ділянку чи права користування
нею через наявність таких сумнівів чи
відсутність або втрату належних
правовстановлюючих документів на таку
земельну ділянку.

Статтею 2 Закону України «Про порядок
виділення в натурі (на місцевості)
земельних ділянок власникам земельних
часток (паїв)» передбачено, що основним
документом, що посвідчує право на
земельну частку (пай), є сертифікат на
право на земельну частку (пай), виданий
районною державною адміністрацією.
Документами, що посвідчують право на
земельну частку (пай), також є рішення
суду про визнання права на земельну
частку (пай).

Указом Президента України від 08.08.1995
року визначено, що право на земельну
частку (пай) мають члени
сільськогосподарського підприємства,
в тому числі пенсіонери, які раніше
працювали в ньому і залишаються
членами сільськогосподарського
підприємства відповідно до списку, що
додається до державного акта на право
колективної власності на землю.
Внесеним до списку особам, що додається
до державного акта на право
колективної власності на землю,
видаються сертифікати на право на
земельну частку (пай) єдиного в Україні
зразка і проводиться їх реєстрація
районною державною адміністрацією.
Тобто, для набуття права на земельну
частку (пай), відповідно до п.2 Указу
Президента України від 08.08.1995 року №720,
необхідна наявність двох обставин:
членство у колективному
сільськогосподарському підприємстві
та внесення до списку осіб, що
додається до державного акта на право
колективної власності на землю.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Городищенського районного
суду Черкаської області від 20 березня
2003 року зобов»язано СТОВ «Дружба»
с.Дирдино Городищенського району
Черкаської області замовити та
виготовити ОСОБА_6 відповідну
документацію на земельну частку (пай)
за рахунок земель колективної
власності СТОВ «Дружба» с.Дирдино
Городищенського району, а також
зобов»язано Городищенську районну
державну адміністрацію видати на ім»я
ОСОБА_6 сертифікат на право на земельну
частку (пай) (а.с.5). Згідно розпорядження
голови Городищенської районної
державної адміністрації про
затвердження протоколу засідання
комісії по розподілу земельних ділянок
між власниками земельних часток (паїв)
КСП «Дружба» та видачу державних Актів
на право приватної власності на
земельні ділянки власникам земельних
часток (паїв) в адміністративних межах
Дирдинської сільської ради
Городищенського району від 14 вересня
2004 року за №469, передано у приватну
власність 426 особам земельні ділянки
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва та
затверджено технічну документацію з
складання Державних Актів на право
приватної власності на земельні
ділянки власникам сертифікатів
колишнього КСП «Дружба» на території
Дирдинської сільської ради. ОСОБА_6 був
членом КСП «Дружба» і значиться у
списку під №99 (а.с.6). Відповідно до
довідки відділу Держземагенства в
Городищенському районі Черкаської
області від 18.09.2014 року за №3056/01-08,
згідно Книги реєстрації сертифікатів
на право на земельну частку (пай), які
видаються громадянам з колективної та
інших форм власності по КСП «Дружба»
Дирдинської сільської ради
Городищенського району, сертифікат на
ім»я ОСОБА_6, не видавався. ОСОБА_6 мав
право на земельну частку (пай), проте, за
життя, не отримав правовстановлюючий
документ на земельну частку (пай), з
незалежних від нього причин.

Земельна частка (пай), яка є предметом
судового розгляду, як вбачається з
пояснень сторін, не перебуває під
заставою, не належить іншим особам. З
метою узаконення спадщини, суд, вважає
за необхідне, визнати за позивачкою
право власності на земельну частку
(пай), яка знаходиться на території
Дирдинської сільської ради Черкаської
області в порядку спадкування за
законом. Позивачка має право набути
право власності на вище згадану
земельну частку (пай), оскільки це прямо
передбачено чинним законодавством.

На підставі вищевикладеного,
керуючись ст.ст. 5, 10, 30, 60, 212, 213,215, 294 ЦПК
України, п.2 Указу Президента України
Про порядок паювання земель, переданих
у колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям № 720/95 від 08.08.1995 року,
ст.ст.78, 152, Земельного Кодексу України,
ст.ст.328, 373, 1261 ЦК України, суд, -

вирішив :

Позовну заяву ОСОБА_2 до Дирдинської
сільської ради Городищенського району
Черкаської області, Городищенської
районної державної адміністрації
Черкаської області про визнання права
власності на спадкове майно -
задоволити.

Визнати за ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
жителькою АДРЕСА_1, право власності на
земельну ділянку розміром 0,8636 га, яка
розташована в адміністративних межах
Дирдинської сільської ради
Городищенського району Черкаської
області і належала ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду Черкаської області
повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення .

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя О. М. Савенко