Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

07 жовтня 2014 року Ленінський районний
суд м. Харкова в складі:

головуючого судді
Бородіної О.В.

при участі секретаря
Алімурадової Т.Я.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в:

30 квітня 2014 року позивачка звернулася
до суду з позовом про відшкодування
шкоди, завданої внаслідок залиття
квартири.

В обґрунтування заявлених
позовних вимог позивачкою зазначено,
що вона разом із родиною проживає у
АДРЕСА_1, яка належить їм на праві
власності. З вини відповідачів, які є
власниками квартири поверхом вище, а
саме кв. 79, було залито її квартиру 02
квітня 2014 року. Факт залиття був
зафіксований актом, який був складений
КП "Харківводоканал" дільниця № 29 КП
"Жилкомсервіс" від 03.04.2014 року.
Внаслідок залиття було пошкоджено у
двох кімнатах - стелі шпалери, стіни
шпалери, підлога лінолеум; туалет,
ванна кімната - підвісна стеля; залита
електропроводка, меблі, особисті речі,
одяг взуття. Зазначене підтверджується
актом залиття від 02.04.2014 року за
підписом начальника дільниці № 29
ОСОБА_5, мастера ОСОБА_6, та інженера
дільниці ОСОБА_7 вартість матеріальних
збитків згідно локального кошторису
складає 22165,20 грн. Відшкодувати витрати
на необхідність ремонту відповідачі у
добровільному порядку не бажають. Тому
вона була вимушена звернутися до суду з
даним позовом, та просить стягнути
зазначену суму. Крім того, зазначає що
неправомірними діями відповідачів їй
була завдана моральна шкода, яку вона
оцінює у 5000 грн., обгрунтовуючи розмір
цієї шкоди тими незручностями які були
спричинені внаслідок неможливості
проживання деякий час у залитій
квартирі та неможливістю
користуватися особистими речами.

У судовому засіданні позивачка
заявлений позов підтримала, та просила
його задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_8 у
судовому засіданні позовні вимоги не
визнала, зазначивши, що не заперечує
факт залиття з квартири відповідачів
квартиру позивачки, однак розмір
матеріального збитку та наявність
моральної шкоди позивачкою не
доведено, що є підставою для відмови у
задоволенні позовних вимог.

Відповідачі ОСОБА_8, ОСОБА_3 та ОСОБА_3
у судове засідання не з"явилися, надали
суду заяви про слухання справи за їх
відсутністю, зазначивши що проти
задоволення позовних вимог
заперечують.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, приходить
до висновку щодо часткового
задоволення позовних вимог, виходячи з
наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень,
тобто обов'язок доказування покладений
на сторони.

Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. Збитками є
втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до статті 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Як зазначено у Акті обстеження від
03.04.2014 року складеного КП
"Харківводоканал" дільниця № 29 КП
"Жилкомсервіс" встановлено факт
залиття кв. 76 з квартири розташованою
одним поверхом вище, з причини течі
врізки.

Актом залиття від 02.04.2014 року
складеного КП "ЖКС" дільниця № 29
встановлено факт залиття кв. 76 з кв. 79,
розташованою одним поверхом вище.
Залито: кімната № 1 , стелі, шпалери 8
кв.м., стіни, шпалери, 6 кв.м., підлога,
лінолеум. 10 кв.м.; кімната № 2, стелі,
шпалери 6 кв.м., стіни, шпалери 12 кв.м.,
коридор, шпалери 6 кв.м., підлога ліноеум
6 кв.м.; туалет, ванна підвісна стеля 4
кв.м.; кухня, стеля підвісна 6 кв.м.,
підлога, лінолеум 4 кв.м. Залита
електропроводка, меблі, особисті речі,
одяг, взуття.

В обґрунтування суми збитків,
спричинених залиттями квартири,
позивачка посилається на локальний
кошторис.

За вимог Цивільного кодексу
України майнова шкода, завдана
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю особистим немайновим
правам фізичної або юридичної особи, а
також шкода, завдана майну фізичної або
юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Деліктне зобов'язання -це
зобов'язання, в якому особа, що
протиправно і винно заподіяла шкоду
особистості громадянина або його
майну, зобов'язана її відшкодувати, а
потерпілий має право на відшкодування
заподіяної шкоди у повному обсязі.

У деліктних цивільних
правовідносинах реалізуються
зобов'язально-правові засоби захисту
абсолютних прав. Потерпілий набуває
права вимоги про відшкодування
збитків, і він має право пред'явити
позов про збитки. Праву потерпілого
відповідає обов'язок заподіювача шкоди
відшкодувати заподіяну шкоду.

Як визначено в статті 57 Цивільного
процесуального кодексу України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Письмовими доказами є будь-які
документи, акти, довідки, листування
службового або особистого характеру
або витяги з них, що містять відомості
про обставини, які мають значення для
справи. (ч.1 ст.64 Цивільного
процесуального кодексу України)

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1166
Цивільного кодексу України, особа, яка
завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо доведе, що шкоду
завдано не з її вини.

За змістом цієї статті обов'язок
відшкодувати заподіяну шкоду
покладається на особу, яка її
заподіяла, за умови, що дії останньої
були неправомірними, між ними і шкодою
є безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи. Крім
застосування принципу вини шкода
підлягає відшкодуванню за умови
безпосереднього причинного зв'язку між
неправомірними діями особи, яка
заподіяла шкоду, і самою шкодою.
Відсутність хоча б одного з елементів
складу цивільного правопорушення
виключає настання відповідальності,
передбаченої ст. 1166 Цивільного кодексу
України.

Відповідно до частини першої статті 11
Цивільного процесуального кодексу
України, суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст. 177 ЖК України
громадяни зобов'язані
забезпечувати схоронність жилих
приміщень, бережно ставитися до
санітарно-технічного та іншого
обладнання, до об'єктів благоустрою,
додержувати правил утримання жилого
будинку і придомової території.

Факт залиття квартири як зазначив
уповноважений представник відповідача
не заперечується.

Суд критично відноситься до позиції
відповідачів, висловленої також
уповноваженим представником, з
приводу невизнання визначеної
позивачем вартості та об'єму ремонтних
робіт необхідних для проведення
відновлюваного ремонту квартири
позивача, оскільки будь-яких доказів,
які мали спростувати надані позивачем
докази, або клопотань про витребування
таких доказів відповідачами не
заявлялось.

Посилання, що складений ТОВ "СК
Созідатель" попередній кошторис
вартості ремонтних робіт в приміщеннях
квартири позивачки з посиланням на те,
що цей кошторис не є висновком експерта
і має характер порушень, судом не
приймаються.

Так за правилом ч.3 ст.60 ЦПК України
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Згідно до вимог ч.3 ст. 58 та ст..59 цього
Кодексу про належність і допустимість
доказів, суд не бере до розгляду докази,
які не стосуються предмету доказування
та докази, які одержані з порушенням
порядку встановленого законом, а
обставини, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватися іншими засобами
доказування.

Із матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 на підтвердження позову про
відшкодування розміру майнової шкоди
заподіяної залиттям квартири до
позовної заяви подано попередній
кошторис, складений ТОВ "СК Созідатель"
діяльність якого пов"язана також із
спеціалізованими будівельними
роботами. Цей кошторис, а також інші
надані позивачем акти обстеження
квартири, за нормами ст..ст.57, 64, 67 ЦПК
України є письмовими доказами, які
мають значення для справи.

Суд, відповідно до ч.1 ст.143 цього
Кодексу, призначає експертизу для
з"ясування обставин, що мають значення
для справи, за заявою осіб, які беруть
участь у справі.

Не погоджуючись із розміром вартості
ремонтних робіт, представник
відповідача зазначала, що для
правильного вирішення справи
необхідна відповідна судова
експертиза, але такого клопотання не
заявляла.

З огляду на викладене, суд вважає за
необхідне відповідно до вимог ч.1 ст.60
ЦПК України про зобов"язання кожної
сторони довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень, прийняти кошторис
про розмір вартості ремонту на
загальну суму 22165 грн. за основу
висновку про підставність та
обґрунтованість позову в цій частині
вимог ОСОБА_1, враховуючи що
відповідачі, виходячи із правила ч.2
ст.1166 ЦК України не довели, що шкода
позивачу залиттям квартири завдана не
з їх вини.

Всупереч вимогам ст.ст. 58 -59, 60, 213, ЦПК
України представник відповідача
ОСОБА_8 помилково вважає неналежними
надані позивачкою на підтвердження
своїх вимог вказані акти комісії про
залиття та кошторис ремонтних робіт та
вартості будівельних матеріалів, якими
позивач обґрунтував свої вимоги та
помилково покладає тягар доведення по
цій справі на позивача.

Суд зазначає, що позивачка повинна
довести факт залиття та розмір
завданої шкоди, а відповідач -
спростувати свою вину в цьому залитті,
яка за змістом ст.ст. 23, 1166, 1167 ЦК
України презюмується, та розмір шкоди.

Оскільки зміст вказаних актів про
залиття відповідає зразкам цього
документа, то у суду не має підстав для
визнання вказаних документів
недопустимими доказами. Крім того, як
вже було зазначено, сам факт залиття
відповідачами не заперечується.

Оскільки при наявності процесуальної
можливості відповідачі не надали до
суду належних та допустимих доказів,
які б спростували зміст акту залиття
від 02.04.2014 року та кошторису, складеного
будівельним підприємством про
вартість відновлювального ремонту
квартири позивачки, який узгоджується
з характером ушкоджень, що зафіксовані
в акті про залиття, суд вважає
зазначені обставини про залиття у
квартирі позивача з вини відповідачів,
внаслідок чого їй було завдано
матеріальної шкоди на вказану суму
належним чином доведеними та відхиляє
заперечення відповідачів з цього
приводу, за їх безпідставністю.

Виходячи з наведених обставин, з
підстав, передбачених ст. 1166 ЦК України,
що передбачає відшкодування
матеріальної шкоди відповідальною за
її завдання особою, заявлений позов в
цій частині підлягає задоволенню
повністю шляхом стягнення на користь
позивача з відповідачів в солідарному
порядку.

Статтею 1167 ЦК України моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Згідно п.9 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 року
№ 4 " Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" (зі змінами, внесеними
постановою від 25.05.2001 року №5), розмір
відшкодування моральної ( немайнової)
шкоди суд визнає залежно від характеру
та обсягу страждань ( фізичних,
душевних, психологічних тощо), яких
зазнав позивач, характеру немайнових
втрат та з урахуванням інших обставин.

Позовні вимоги позивачки , щодо
відшкодування моральної шкоди у
розмірі 5000 грн. суд находить не
обґрунтовано завищеними, але
беззаперечно їй було завдано моральну
шкоду,оскільки наведені обставини
свідчать про отримання позивачем
внаслідок залиття душевних страждань у
зв'язку з протиправною поведінкою
відповідачів, необхідності докладати
додаткових зусиль для відновлення
своїх звичних умов у житті, із
врахуванням глибини душевних
страждань, вимог розумності і
справедливості, суд вважає за
необхідне задовольнити позов ОСОБА_1
про відшкодування моральної шкоди
частково та стягнути з відповідачів в
солідарному порядку на її користь в
рахунок її відшкодування 500 грн.

Питання щодо судових витрат суд
вирішує на підставі ст. 88 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.3, 4, 10, 60, 61, 79, 88, 209, 212-215 ЦПК України,
суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди -
задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди
грошові кошти у розмірі 22165
грн.(двадцять дві тисячі сто шістдесят
п"ять грн.).

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 в рахунок
відшкодування моральної шкоди грошові
кошти у розмірі 500 грн. (п"ятсот грн.)

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 судові
витрати у розмірі 465 грн. 25 коп.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Харківської області
протягом десяти днів з дня його
проголошення шляхом подачі
апеляційної скарги через Ленінській
районний суд міста Харкова, або якщо
рішення було ухвалене за відсутності
осіб, що приймають участь у справі,
протягом 10 днів з моменту отримання
копії рішення.

Суддя

О.В. Бородіна