АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22ц/790/5789/14
Головуючий 1 інстанції Іващенко С.О.
Справа № 645/1481/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Сащенко І.С.

суддів: - Коваленко І.П.,
Довгаль А.П.,

при секретарі - Шабас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою
Харківської міської ради на рішення
Фрунзенського районного суду м.
Харкова від 22 травня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_3 в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_4 до ОСОБА_5,
треті особи - територіальна громада в
особі Харківської міської ради, служба
у справах дітей Департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом в інтересах свого
неповнолітнього сина ОСОБА_4 до ОСОБА_6
про визнання права власності на
частину квартири в порядку спадкування
за законом.

В обґрунтування своїх вимог посилалася
на те, що квартира АДРЕСА_1 належала на
праві сумісної спільної власності
позивачці, відповідачу та його батькам
- ОСОБА_7 та ОСОБА_8 Батько відповідача -
ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Спадкоємцями
першої черги після його смерті є його
дружина - ОСОБА_8 та син - ОСОБА_6
Відповідач звернувся до нотаріальної
контори із заявою про відмову від
спадщини на користь матері - ОСОБА_8,
якій були видані свідоцтва про право на
спадщину після смерті її чоловіка на
два автомобілі та іменні акції ЗАТ
«ХВЗ». Свідоцтво про право на спадщину
на частину квартири не видавалося.
Таким чином, ОСОБА_8 прийняла спадщину
після смерті свого чоловіка. Мати
відповідача - ОСОБА_8 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2. Єдиним спадкоємцем першої
черги після її смерті був її син -
відповідач ОСОБА_6, який пропустив
строк прийняття спадщини і спадщину не
прийняв та не оформив. У 2011 році він
звертався до Фрунзенського районного
суду м. Харкова з позовом про
визначення часток у спільній сумісній
власності та визнання права власності
в порядку спадкування, але рішенням
суду у визнанні за ним права власності
в порядку спадкування за законом йому
було відмовлено, а визначено розмір
ідеальних часток кожного власника у
праві спільної сумісної власності на
спірну квартиру. ОСОБА_4 є спадкоємцем
п'ятої черги після смерті своєї бабусі
ОСОБА_8 Оскільки на момент відкриття
спадщини він був неповнолітнім, то
вважається таким, що спадщину після
смерті своєї бабусі ОСОБА_8 він прийняв.

Просила визнати за померлою бабою
свого сина - ОСОБА_8 право власності на
1/4 частину спірної квартири після
смерті її чоловіка - ОСОБА_7 та визнати
після смерті ОСОБА_8 за ОСОБА_4 право
власності на 1/2 частину квартири
АДРЕСА_1.

В судовому засіданні позивачка та її
представник позов підтримали.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, надав заяву, в якій проти
задоволення позову не заперечував.

Представник третьої особи - Служби у
справах дітей Фрунзенського району
Управління служб у справах дітей
Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради в
судове засідання не з'явився.

Представник третьої особи -
Харківської міської ради в судовому
засіданні проти позову заперечував.

Рішенням Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 22 травня 2014 року
позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Визнано за ОСОБА_8 право власності на 1/4
частину квартири АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті її
чоловіка - ОСОБА_7, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1. Визнано за неповнолітнім
ОСОБА_4 право власності на 1/2 частину
вказаної квартири в порядку
спадкування за законом після смерті
його бабусі - ОСОБА_8, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2.

В апеляційній скарзі Харківська
міська рада просить рішення суду
скасувати і ухвалити нове, яким у
задоволенні заявлених вимог ОСОБА_3
відмовити в повному обсязі.
Посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
Зазначає, що визнання права власності
за померлою особою є порушенням
цивільного закону.

Колегія суддів заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення осіб, що
з'явилися, обговоривши наведені в
скарзі доводи та заперечення,
перевіривши матеріали справи
знаходить апеляційну скаргу
підлягаючою частковому задоволенню
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 213 ЦПК
України - рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України -
під час ухвалення рішення суд вирішує,
зокрема питання про те, які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин та яка правова
норма підлягає застосуванню до спірних
правовідносин.

Задовольняючи позов, визнаючи за
померлою ОСОБА_8 та неповнолітнім
ОСОБА_4 право власності на відповідні
частини спірної квартири, суд першої
інстанції виходив з того, що вказані
особи мають право на спадкування в
порядку, передбаченому законом.

Однак погодитися повністю із вказаними
висновками суду не можна.

Встановлено, що квартира АДРЕСА_1 на
підставі свідоцтва про право власності
на житло від 10.02.1994 року належить на
праві спільної сумісної власності
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_3 ( а.с. 13 - 14
).

ОСОБА_7 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 8 ).

Спадщину після його смерті прийняла
дружина - ОСОБА_8 та 02.06.2006 року отримала
в 12 Харківській ДНК свідоцтво про право
на спадщину за законом на автомобіль
ВАЗ 21043, а 16.06.2006 року - на автомобіль
марки Rover 75 та 130 простих іменних акцій
ЗАТ «ХВЗ» ( а.с. 18 - 19 ).

ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с. 9 ).

Рішенням Фрунзенського районного суду
м. Харкова від 16.12.2011 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду
Харківської області від 29.03.2012 року
визначено, що розмір ідеальної частки
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_3 у праві
спільної власності на квартиру АДРЕСА_1
складає 1/4 частина за кожним. В
задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 про
визнання за ним права власності на 1/8
частину квартири у порядку спадкування
після смерті батька ОСОБА_7 та на 3/8
частини в порядку спадкування після
смерті матері - ОСОБА_8 відмовлено ( а.с.
20 - 22 ).

За змістом ст.ст. 1216 та 1217 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Зважаючи на те, що ОСОБА_8 отримала
свідоцтва про право на спадщину за
законом після смерті свого чоловіка -
ОСОБА_7, вважається, що вона набула
право власності на все спадкове майно,
до складу якого входила і частина
спірної квартири.

Визнання права власності на частину
спірної квартири за померлою ОСОБА_8
протирічить вимогам ч. 4 ст. 25 ЦК
України, так як на момент ухвалення
рішення ця особа вже померла, тому її
правоздатність припинилася.

Таким чином, на момент смерті ОСОБА_8
належала 1/2 частина спірної квартири -
1/4 частина на підставі свідоцтва про
право власності на житло від 10.02.1994 року
та 1/4 частина в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_7

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що
не допускається прийняття спадщини з
умовою чи із застереженням.
Спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї. Малолітня, неповнолітня,
недієздатна особа, а також особа,
цивільна дієздатність якої обмежена,
вважаються такими, що прийняли
спадщину, крім випадків, встановлених
частинами другою - четвертою статті 1273
цього Кодексу.

На час відкриття спадщини після смерті
ОСОБА_8 її онук - ОСОБА_4 був
неповнолітнім та у відповідності з
вимогами чинного цивільного
законодавства вважається таким, що
прийняв спадщину, а оскільки ніхто крім
нього спадщину не прийняв, має бути
закликаний до спадкування як
спадкоємець п'ятої черги ( ст. 1265 ЦК
України ).

Посилання представника міськради
в своїх запереченнях та апеляційній
скарзі на те, що позивач не може
спадкувати право власності на частину
спірної квартири після своєї бабусі,
так як вона в свою чергу не набула право
власності на спадкове майно після
смерті свого чоловіка через
відсутність державної реєстрації
такого права судовою колегією не
приймаються.

У відповідності до ч. 5 ст. 1268 ЦК України,
спадкове майно належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини незалежно від
часу її прийняття.

За змістом книги 6 ЦК України
спадкоємці до оформлення і відповідної
реєстрації своїх прав власності на
спадкове майно мають право володіння
та право користування спадковим
майном, тобто ті речові права, які
підлягають захистові відповідно до
положень глави 29 ЦК України.

За таких обставин, ухвалене в справі
судове рішення щодо задоволення
позовних вимог в частині визнання
права власності на частину спірного
домоволодіння за померлою ОСОБА_8 не
можна визнати законним та
обґрунтованим, відповідно до вимог ст.
309 ЦПК України воно підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову в позові в цій частині.

Рішення в частині визнання за
неповнолітнім ОСОБА_4 права власності
на 1/2 частину спірної квартири
постановлено з дотриманням вимог
матеріального та процесуального права,
доводи, викладені представником ХМР в
апеляційній скарзі, висновок суду
першої інстанції не спростовують та не
дають підстав для скасування чи зміни
ухваленого у цій частині рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.3, 309 ч.1 п.4;
313, 316, 317, 319, 325 ЦПК України, колегія
суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Харківської міської
ради - задовольнити частково.

Рішення Фрунзенського районного
суду м. Харкова від 22 травня 2014 року в
частині визнання за ОСОБА_8 права
власності на 1/4 частину квартири
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після смерті її чоловіка -
ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 -
скасувати і в позові в цій частині
відмовити.

В іншій частині рішення суду
залишити без зміни.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржено безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді