ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ
Справа № 622/576/14-ц р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2014 року
смт. Золочів

Золочівський районний суд Харківської
області в складі:

Головуючого судді
Юхименко О.М.,

за участі секретаря
Тимофєєвої
О.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про
відшкодування матеріальної шкоди,
завданої внаслідок вчинення злочину, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
даним позовом, в якому просить суд
стягнути з ОСОБА_2 на її користь
матеріальну шкоду, заподіяну внаслідок
вчинення злочину у розмірі 25098, 84 грн.,
витрати за послуги адвоката у розмірі
500 грн., а всього 25598,84грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог
вказала, що вироком Золочівського
районного суду Харківської області від
01 квітня 2013 року по кримінальному
провадженню №2015/1676/2012 відповідач
ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні
злочинів, передбачених ст. ст. 286 ч. 2 , 135
ч. 1, 383 ч. 2 КК України та йому було
призначено покарання: за ст. 286 ч. 2 КК
України у вигляді 4 років позбавлення
волі з позбавленням права керувати
транспортними засобами на 2 роки; по 135
ч.1 КК України у вигляді 2 років
позбавлення волі; по 383 ч.2 КК України у
вигляді 3 років позбавлення волі. На
підставі ст. 70 КК України за сукупністю
злочинів, шляхом часткового складання
призначених покарань, остаточно
постановлено визначити покарання у
вигляді 5 років позбавлення волі з
позбавленням права керувати
транспортними засобами на 2 роки. На
підставі ст. 70 ч. 4 КК України, з
урахуванням вироку Золочівського
районного суду Харківської області від
24.09.2012 року, шляхом поглинання менш
суворого покарання більш суворим,
остаточно постановлено визначити
ОСОБА_2 покарання у вигляді 5 років
позбавлення волі з позбавленням права
керувати транспортними засобами на 2
роки.

У відповідності зі ст. 75 КК України суд
звільнив ОСОБА_2 від відбуття
призначеного покарання з
випробуванням на 3 роки. У
відповідності зі ст. 76 КК України суд
зобов'язав ОСОБА_2 не виїжджати за межі
України на постійне проживання без
дозволу органу кримінально-виконавчої
системи, повідомляти органам
кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання, роботи,
періодично з'являтися для реєстрації в
органи кримінально-виконавчої системи.

Цим вироком постановлено стягнути з
ОСОБА_2 на користь - потерпілої ОСОБА_1 100
000 грн. в порядку відшкодування
моральної шкоди.

16 квітня 2013 року вирок набрав законної
сили. Після чого вона отримала
виконавчий лист про стягнення на свою
користь з ОСОБА_2 100 000 грн. в рахунок
відшкодування моральної шкоди та
надала для примусового виконання до
ВДВС Золочівського РУЮ. Однак
відповідач по сьогоднішній день не
виплатив їй вказаних коштів, взагалі
ігноруючи її прохання та вимоги
державного виконавця, щодо виконання
вироку суду в цій частині.

Після ухвалення вироку суду позивач
ОСОБА_1 тривалий час находилася на
стаціонарному лікуванні та перенесла
кілька операцій, так як в результаті
злочинних дій ОСОБА_2 їй були заподіяні
тяжкі тілесні ушкодження. Позивачу
присвоєна І група інвалідності. За
станом здоров'я вона повинна була
провести тривалий курс
реабілітаційного лікування, через що
понесла додаткові матеріальні витрати,
а тому вважаю, що відповідач повинен
відшкодувати їй вказану матеріальну
шкоду, спричинену його злочинними
діями, яка становить за її уточненими
розрахунками 25 098 грн. 84 коп., в цю суму
входять витрати на її лікування, а саме
на придбання медикаментів, лікарських
препаратів та матеріалів медичного
призначення.

Позивач ОСОБА_1 та її представник
адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні
підтримали позовні вимоги в повному
обсязі та просили їх задовольнити,
пояснили суду що під час досудового та
судового слідства вина ОСОБА_2 у
скоєному злочині була доведена
повністю, з чим погодився сам ОСОБА_2, що
є підставою для задоволення позову в
повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
проти задоволення в повному обсязі
позовних вимог не заперечував.

Суд, розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін, прийшов
до наступного.

Вироком Золочівського районного суду
Харківської області від 01 квітня 2013
року по кримінальному провадженню №
2015/1676/2012 відповідача ОСОБА_2 визнаний
винним у вчиненні злочинів,
передбачених ст. ст. 286 ч. 2 , 135 ч. 1, 383 ч. 2
КК України та йому було призначено
покарання: за ст. 286 ч. 2 КК України у
вигляді 4 років позбавлення волі з
позбавленням права керувати
транспортними засобами на 2 роки; по 135
ч.1 КК України у вигляді 2 років
позбавлення волі; по 383 ч.2 КК України у
вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів, шляхом часткового
складання призначених покарань,
остаточно постановлено визначити
покарання у вигляді 5 років позбавлення
волі з позбавленням права керувати
транспортними засобами на 2 роки. На
підставі ст. 70 ч. 4 КК України, з
урахуванням вироку Золочівського
районного суду Харківської області від
24.09.2012 року, шляхом поглинання менш
суворого покарання більш суворим,
остаточно постановлено визначити
ОСОБА_2 покарання у вигляді 5 років
позбавлення волі з позбавленням права
керувати транспортними засобами на 2
роки.

У відповідності зі ст. 75 КК України суд
звільнив ОСОБА_2 від відбуття
призначеного покарання з
випробуванням на 3 роки. У
відповідності зі ст. 76 КК України суд
зобов'язав ОСОБА_2 не виїжджати за межі
України на постійне проживання без
дозволу органу кримінально-виконавчої
системи, повідомляти органам
кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання, роботи,
періодично з'являтися для реєстрації в
органи кримінально-виконавчої системи.

Також судом постановлено стягнути з
ОСОБА_2 на користь - потерпілої ОСОБА_1 100
000 грн. в порядку відшкодування
моральної шкоди.

Позивачем в обґрунтування позовних
вимог надано виписки із історії
хвороби № 84378 на її ім'я, довідки до
акту огляду МСЕК №180960 від 08.01.2013р, а
також копії фіскальних чеків та
квитанцій про придбання лікарських
засобів на загальну суму 25098 грн. 84 коп..

У відповідності до ч.1ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи. Відшкодовується в повному
обсязі особою, що її завдала.

У п.2 Постанови Пленуму верховного Суду
України від 27.03.1992 року № 6 «Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди» зазначено, що шкода, заподіяна
особі та майну громадянина або майну
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи.

З огляду на викладене, відповідачем
було вчинено злочин, внаслідок якого
позивачу ОСОБА_1 було спричинено
матеріальну шкоду на суму 25 098 грн. 84
коп..

Таким чином, розглянувши справу в межах
заявлених позовних вимог, дослідивши
всебічно, повно, безпосередньо та
об'єктивно наявні у справі докази,
оцінивши їх належність, допустимість,
достовірність, достатність і взаємний
зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі
обставини справи, на які сторони
посилалися як на підставу своїх вимог і
заперечень, з урахуванням того, що
відповідно до ст. 1 ЦПК України завдання
цивільного судочинства є справедливий,
неупереджений та своєчасний розгляд і
вирішення цивільних справ з метою
захисту порушених або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичної
особи, суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог у повному
обсязі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
витрати.

Розмір понесених позивачем судових
витрат, а саме оплата послуг адвоката
ОСОБА_3, підтверджується наявним у
справі документом - квитанцією.

Таким чином, понесені позивачем судові
витрати в розмірі 500 грн. повинні бути
стягнуті з відповідача.

Згідно п. п. 2, 6, 9 ст. 5 Закону України
«Про судовий збір» позивач ОСОБА_1, яка
є інвалідом 1 групи від сплати судового
збору звільнена, а тому з відповідача
підлягає стягненню на користь держави
судовий збір у розмірі 2559 грн. 88 коп..

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.1166,1194 ЦК України, ст. ст.57-60, 88, 212-214
ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1,уродженця АДРЕСА_1, РНОКПП
НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_3,уродженки смт. Золочів
Харківської області, РНОКПП НОМЕР_2
матеріальну шкоду,заподіяну внаслідок
вчинення злочину у розмірі 25
098(двадцять п'ять тисяч дев'яносто
вісім)грн. 84 коп., витрати за послуги
адвоката у розмірі 500(п'ятсот)грн., а
всього 25598(двадцять п'ять тисяч п'ятсот
дев'яносто вісім)грн. 84 коп.

Стягнути з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1,уродженця АДРЕСА_1, РНОКПП
НОМЕР_1 на користь держави судовий збір
у розмірі 255(двісті п'ятдесят п'ять)грн.
98 коп.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через Золочівський районний суд
Харківської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлено
07.10.2014 року.

Суддя:

Юхименко О. М.