Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4135/14-ц
Провадження №: 2/332/1221/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

02 вересня 2014 р.

Заводський районний суд м.Запоріжжя в
складі

судді: Марченко Н.В.

при секретарі: Фурдак В. И.

Розглянувши відкритому судовому
засіданні в м. Запоріжжя цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання права власності на
спадкове майно про визнання права
власності на спадкове майно .

УСТАНОВИВ:

Позивачка звернулась до суду з позовом
до ОСОБА_2 про визнання права власності
на спадкове майно в позові вона
указала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати
ОСОБА_3. Єдиним спадкоємцем після
смерті ОСОБА_3 є її дочка ОСОБА_1.

До складу спадкового майна входить
житловий будинок АДРЕСА_1.

Право власності на зазначений житловий
будинок на момент смерті ОСОБА_3 було
зареєстровано на праві спільної
часткової власності за ОСОБА_3 та
батьком позивачки ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме:

- 3/10 частин житлового будинку
належали ОСОБА_3 на підставі свідоцтва
№102 про право особистої власності
на житловий будинок, виданого
Запорізьким міськкомунгоспом
виконавчого комітету Запорізької
міської ради депутатів трудящих 08.02.1978;

- 7/10 частин житлового будинку
належали ОСОБА_4 на підставі свідоцтва

№101 про право особистої власності
на житловий будинок, виданого
Запорізьким міськкомунгоспом
виконавчого комітету Запорізької
міської ради депутатів трудящих
08.02.1978.

Право спільної часткової власності
батьків позивачки було зареєстровано
в Запорізькому міжміському бюро
технічної інвентаризації 09.02.1978.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1269 Цивільного
кодексу (ЦК) України спадкоємець, який
бажає прийняти спадщину, але на час
відкриття спадщини не проживав
постійно із спадкодавцем, має подати
нотаріусу заяву про прийняття
спадщини. Заява про прийняття спадщини
подається спадкоємцем особисто.

Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Після смерті матері ОСОБА_3 позивачки у
встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України
шестимісячний строк подала до Першої
Запорізької державної нотаріальної
контори заяву про прийняття спадщини.

Частиною 1 ст.1298 ЦК України передбачено,
що свідоцтво про право на спадщину
видається спадкоємцям після
закінчення шести місяців з часу
відкриття спадщини.

Після спливу строку для прийняття
спадщини позивачка звернулася до
Першої Запорізької державної
нотаріальної контори із заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину
за законом.

31 жовтня 2013 року державним нотаріусом
Першої Запорізької нотаріальної
контори Федченко О.О. позивачці було
видано свідоцтво про право на спадщину
за законом, згідно з яким вона є
спадкоємцем зазначеного у цьому
свідоцтві майна гр..ОСОБА_3. Спадщина, на
яку видане це свідоцтво, складається з
7/10 частин житлового будинку АДРЕСА_1,
розташованого на земельній ділянці
площею 506 кв.м, що на підставі свідоцтва
№101 про право особистої власності на
житловий будинок, виданого
Міськкомунгоспом виконкому
Запорізької міської ради депутатів
трудящих 08.02.1978 року, зареєстрованого в
Запорізькому міжміському бюро
технічної інвентаризації 09.02.1978 року у
реєстровій книзі №86 за реєстровим
№13205, належала гр..ОСОБА_4 - чоловіку,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, спадкоємцем
якого була дружина гр..ОСОБА_3, яка
прийняла спадщину, але не оформила
своїх спадкових прав.

Консультаційним листом від 02.11.2013
№2251/01-16 на письмову заяву позивачки
від 01.11.2013 Перша Запорізька державна
нотаріальна контора повідомила про
неможливість видати свідоцтво про
право на спадщину на решту житлового
будинку (3/10 частини), оскільки у
спадковій справі відсутні всі
необхідні документи. В зв'язку з цим
позивачці було роз'яснено право
звернутися до районного суду для
встановлення того чи іншого факту чи
визнання права власності на спадкове
майно.

Неможливість отримання свідоцтва про
право на спадщину виникла в зв'язку з
втратою правовстановлюючого документа
на 3/10 частини житлового будинку, а саме
свідоцтва №102 про право особистої
власності на житловий будинок,
виданого Запорізьким міськкомунгоспом
виконавчого комітету Запорізької
міської ради депутатів трудящих 08.02.1978
на ім'я матері позивачки ОСОБА_3

Факт реєстрації за ОСОБА_3 права
власності на 3/10 частки житлового
будинку підтверджується листом ТОВ
«Запорізьке міжміське бюро технічної
інвентаризації» від 24.09.2013 №9287 та
технічним паспортом на житловий
будинок.

Порядок видачі свідоцтв про право на
спадщину визначений Порядком вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженим наказом Міністерства
юстиції України від 22.02.2012 № 296/5,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 22.02.2012 р. за № 282/20595 (далі -
Порядок вчинення нотаріальних дій).

Відповідно до п.п. 4.12, 4.14, 4.15, 4.18 Порядку
вчинення нотаріальних дій свідоцтво
про право на спадщину видається за
наявності у спадковій справі всіх
необхідних документів.

При видачі свідоцтва про право на
спадщину нотаріус обов'язково
перевіряє: факт смерті спадкодавця, час
і місце відкриття спадщини, наявність
підстав для закликання до
спадкоємства, якщо має місце
спадкування за законом, прийняття
спадкоємцем спадщини у встановлений
законом спосіб, склад спадкового майна,
на яке видається свідоцтво про право на
спадщину. На підтвердження цих
обставин від спадкоємців
витребовуються документи, які
підтверджують вказані факти.

Видача свідоцтва про право на спадщину
на майно, яке підлягає реєстрації,
проводиться нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів щодо
належності цього майна спадкодавцеві
та перевірки відсутності заборони або
арешту цього майна.

Якщо до складу спадкового майна
входить нерухоме майно, що підлягає
реєстрації (за винятком земельної
ділянки), нотаріус виготовляє витяг з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно. За відсутності у
спадкоємця необхідних для видачі
свідоцтва про право на спадщину
документів нотаріус роз'яснює йому
процедуру вирішення зазначеного
питання в судовому порядку.

Згідно з п.1.2 зазначеного Порядку право
власності на житловий будинок може
бути підтверджено оригіналом або
дублікатом відповідного документа,
зокрема, свідоцтвом про право
власності на об'єкти нерухомого майна.

Як зазначено вище, оригінал свідоцтва
про право власності на 3/10 частки
житлового будинку на ім'я ОСОБА_3 був
втрачений. Отримати дублікат виявилося
неможливим, оскільки суб'єкт, який
видавав цей документ, припинив
діяльність.

Згідно з ч.3 ст.1296 ЦК України
відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права
на спадщину.

В судове засідання позивачка не
з*явилась направила до суду заяву в
якій просить розглянути позов без її
участі.

Представник відповідача слухання
справи повідомлений, подав до суду
заяву про розгляд справи у його
відсутність , де зазначив, що він з
позовом згодний.

Дослідивши докази по справі, суд вважає
позов таким , що підлягає задоволенню з
наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки
ОСОБА_3. Спадкоємцями після смерті
ОСОБА_3 є її дочка ОСОБА_1 (а.с. 20) та син
ОСОБА_2, який до нотаріальної контори не
звертався та на спадщину не претендує,
що підтверджено відповіддю першої
державної нотаріальної контори. (а.с.28)

До складу спадкового майна входить
житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.9-10)

Право власності на зазначений житловий
будинок на момент смерті ОСОБА_3 було
зареєстровано на праві спільної
часткової власності за ОСОБА_3 та
батьком позивачки ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, а саме:

- 3/10 частин житлового будинку
належали ОСОБА_3 на підставі свідоцтва
№102 про право особистої власності
на житловий будинок, виданого
Запорізьким міськкомунгоспом
виконавчого комітету Запорізької
міської ради депутатів трудящих 08.02.1978
(а.с.10)

- 7/10 частин житлового будинку
належали ОСОБА_4 на підставі свідоцтва
№101 про право особистої власності
на житловий будинок, виданого
Запорізьким міськкомунгоспом
виконавчого комітету Запорізької
міської ради депутатів трудящих
08.02.1978.(а.с.9)

Право спільної часткової власності
батьків позивачки було зареєстровано
в Запорізькому міжміському бюро
технічної інвентаризації 09.02.1978.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.1269 Цивільного
кодексу (ЦК) України спадкоємець, який
бажає прийняти спадщину, але на час
відкриття спадщини не проживав
постійно із спадкодавцем, має подати
нотаріусу заяву про прийняття
спадщини. Заява про прийняття спадщини
подається спадкоємцем особисто.

Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Після смерті матері ОСОБА_3 позивачки у
встановлений ч.1 ст.1270 ЦК України
шестимісячний строк подала до Першої
Запорізької державної нотаріальної
контори заяву про прийняття спадщини.
(а.с. 28)

Частиною 1 ст.1298 ЦК України передбачено,
що свідоцтво про право на спадщину
видається спадкоємцям після
закінчення шести місяців з часу
відкриття спадщини.

Після спливу строку для прийняття
спадщини позивачка звернулася до
Першої Запорізької державної
нотаріальної контори із заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину
за законом.

31 жовтня 2013 року державним нотаріусом
Першої Запорізької нотаріальної
контори Федченко О.О. позивачці було
видано свідоцтво про право на спадщину
за законом, згідно з яким вона є
спадкоємцем зазначеного у цьому
свідоцтві майна гр..ОСОБА_3. Спадщина, на
яку видане це свідоцтво, складається з
7/10 частин житлового будинку АДРЕСА_1,
розташованого на земельній ділянці
площею 506 кв.м, що на підставі свідоцтва
№101 про право особистої власності на
житловий будинок, виданого
Міськкомунгоспом виконкому
Запорізької міської ради депутатів
трудящих 08.02.1978 року, зареєстрованого в
Запорізькому міжміському бюро
технічної інвентаризації 09.02.1978 року у
реєстровій книзі №86 за реєстровим
№13205, належала гр..ОСОБА_4 - чоловіку,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_2, спадкоємцем
якого була дружина гр..ОСОБА_3, яка
прийняла спадщину, але не оформила
своїх спадкових прав.(а.с.28-29)

Консультаційним листом від 02.11.2013
№2251/01-16 на письмову заяву позивачки
від 01.11.2013 Перша Запорізька державна
нотаріальна контора повідомила про
неможливість видати свідоцтво про
право на спадщину на решту житлового
будинку (3/10 частини), оскільки у
спадковій справі відсутні всі
необхідні документи. В зв'язку з цим
позивачці було роз'яснено право
звернутися до районного суду для
встановлення того чи іншого факту чи
визнання права власності на спадкове
майно.(а.с.12)

Неможливість отримання свідоцтва про
право на спадщину виникла в зв'язку з
втратою правовстановлюючого документа
на 3/10 частини житлового будинку, а саме
свідоцтва №102 про право особистої
власності на житловий будинок,
виданого Запорізьким міськкомунгоспом
виконавчого комітету Запорізької
міської ради депутатів трудящих 08.02.1978
на ім'я матері позивачки ОСОБА_3

Факт реєстрації за ОСОБА_3 права
власності на 3/10 частки житлового
будинку підтверджується листом ТОВ
«Запорізьке міжміське бюро технічної
інвентаризації» від 24.09.2013 №9287 та
технічним паспортом на житловий
будинок.(а.с.8)

Порядок видачі свідоцтв про право на
спадщину визначений Порядком вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженим наказом Міністерства
юстиції України від 22.02.2012 № 296/5,
зареєстрованим в Міністерстві юстиції
України 22.02.2012 р. за № 282/20595 (далі -
Порядок вчинення нотаріальних дій).

Відповідно до п.п. 4.12, 4.14, 4.15, 4.18 Порядку
вчинення нотаріальних дій свідоцтво
про право на спадщину видається за
наявності у спадковій справі всіх
необхідних документів.

При видачі свідоцтва про право на
спадщину нотаріус обов'язково
перевіряє: факт смерті спадкодавця, час
і місце відкриття спадщини, наявність
підстав для закликання до
спадкоємства, якщо має місце
спадкування за законом, прийняття
спадкоємцем спадщини у встановлений
законом спосіб, склад спадкового майна,
на яке видається свідоцтво про право на
спадщину. На підтвердження цих
обставин від спадкоємців
витребовуються документи, які
підтверджують вказані факти.

Видача свідоцтва про право на спадщину
на майно, яке підлягає реєстрації,
проводиться нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів щодо
належності цього майна спадкодавцеві
та перевірки відсутності заборони або
арешту цього майна.

Якщо до складу спадкового майна
входить нерухоме майно, що підлягає
реєстрації (за винятком земельної
ділянки), нотаріус виготовляє витяг з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно. За відсутності у
спадкоємця необхідних для видачі
свідоцтва про право на спадщину
документів нотаріус роз'яснює йому
процедуру вирішення зазначеного
питання в судовому порядку.

Згідно з п.1.2 зазначеного Порядку право
власності на житловий будинок може
бути підтверджено оригіналом або
дублікатом відповідного документа,
зокрема, свідоцтвом про право
власності на об'єкти нерухомого майна.

Як зазначено вище, оригінал свідоцтва
про право власності на 3/10 частки
житлового будинку на ім'я ОСОБА_3 був
втрачений. Отримати дублікат виявилося
неможливим, оскільки суб'єкт, який
видавав цей документ, припинив
діяльність.

Згідно з ч.3 ст.1296 ЦК України
відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права
на спадщину. Таким чином , суд вважає за
необхідне задовольнити позов.

Керуючись ст.ст. 208, 209, 212-215 ЦПК України,

ВИРІШИВ

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1) право власності на 3/10 частини
житлового будинку загальною площею 86,4
кв.м, житловою площею 54,4 кв.м, з
надвірними будівлями та спорудами,
який розташований за адресою: АДРЕСА_1
(реєстраційний номер об'єкта
нерухомого майна 11).

Рішення може бути оскаржено
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а особою, що була
відсутня в судовому засіданні в той же
строк з моменту отримання копії
рішення.

Суддя:
Н.В.Марченко