Справа № 2/381/1051/14 Головуючий у І
інстанції Буймова Л.П.Провадження №
22-ц/780/5573/14 Доповідач у 2 інстанції
РІШЕННЯ

Іменем України

24 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого судді:
Сушко Л.П.,

суддів:
Кулішенка Ю.М., Сержанюка А.С.

при секретарі:
Горошук І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Фастівського міськрайонного суду
Київської області від 15 серпня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про стягнення аліментів на дитину та
утримання дружини до досягнення
дитиною трьох років,-

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2014 року позивач звернулася до
суду з вищезазначеним позовом, який в
подальшому збільшила, обґрунтовуючи
його тим, що вона та ОСОБА_2 перебували у
зареєстрованому шлюбі. Сумісно мають
дитину - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. В даний
час вона не працює, знаходиться в
декретній відпустці, перебуває в
тяжкому матеріальному становищі,
дитина знаходиться на її утриманні, а
відповідач у добровільному порядку
матеріальної допомоги на утримання
дитини та на її утримання не надає. У
зв'язку з цим просить стягнути з ОСОБА_2
на утримання дитини ОСОБА_3 аліменти у
розмірі 1/4 частини від усіх видів його
заробітку до досягнення дитиною
повноліття та аліменти на її утримання
до досягнення дитиною трьох років у
розмірі 1/4 частини з усіх видів його
заробітку.

Рішенням Фастівського міськрайонного
суду Київської області від 15 серпня 2014
року позов задоволено частково,
стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1,
аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в
розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення
дитиною повноліття, починаючи з 11.07.2014
року, допущено негайне виконання
судового рішення у межах суми стягнень
за один місяць та стягнуто судовий збір
на користь держави в сумі 243, 60 грн., в
решті позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить скасувати рішення суду та
ухвалити нове, яким повністю
задовольнити позовні вимоги,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
Зазначила, що суд при ухвалені рішення
взяв до уваги тільки матеріальний стан
відповідача, при цьому не врахував її
матеріального стану. Вважає, що
відповідач є молодою працездатною
людиною і тому має можливість
сплачувати аліменти на дитину та на її
утримання.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги
в частині стягнення аліментів на
неповнолітню дитину, суд першої
інстанції виходив із того, що
відповідач, як батько дитини,
відповідно до вимог ст. 180 СК України
зобов'язаний утримувати свою
неповнолітню дитину, однак даного
свого зобов'язання не виконує, тому суд
з врахуванням відсутності у
відповідача постійного доходу
визначив розмір аліментів в твердій
грошовій сумі 500,00 грн.

Такі висновки суду відповідають
обставинам справи та вимогам закону.

Відмовляючи в задоволені позовних
вимог в частині стягнення з
відповідача на користь позивачки
грошові кошти на її утримання на час
перебування нею у відпустці по догляду
за дитиною до досягнення нею три
річного віку, суд виходив із того, що
відповідно до ст.84 СК України дружина, з
якою проживає дитина, має право на її
утримання, та це не є обов'язком
відповідача. Крім того позивач не
надала доказів того, що відповідач може
надавати матеріальну допомогу.

Однак, такі висновки суду не
відповідають обставинам справи та
вимогам закону.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно ст.180, 181 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття, кошти на
утримання дітей стягуються в судовому
порядку у частці від доходу батьків чи
у твердій грошовій сумі.

Згідно ч.1 ст.182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує:

1) стан здоров'я та матеріальне
становище дитини;

2) стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;

3)наявність у платника аліментів
інших дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина;

4) інші обставини, що мають істотне
значення.

Згідно ст. 191 СК України аліменти на
дитину присуджуються за рішенням суду
від дня пред`явлення позову.

Згідно ст. 184 СК України якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в натурі,
а також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Згідно ч.2 ст. 84 СК України, дружина, з
якою проживає дитина, має право на
утримання від чоловіка - батька дитини
до досягнення дитиною трьох років.
Право на утримання вагітна дружина, а
також дружина, з якою проживає дитина,
має незалежно від того, чи вона працює
та не залежно від її матеріального
становища, за умови, що чоловік може
надавати матеріальну допомогу.

Встановлено, що сторони перебували в
шлюбі з 18 серпня 2012 року,
зареєстрованому відділом реєстрації
актів цивільного стану Фастівського
міськрайонного управління юстиції,
актовий запис №243 (а.с.4).

Сумісно мають сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
дитина проживає з позивачем та
знаходиться на її утриманні.

Відповідач недостатньо надає
матеріальну допомогу на утримання
дитини та позивачки, згоди про
добровільну сплату аліментів між
позивачкою та відповідачем не
досягнуто.

Встановлено, що відповідач не працює,
перебуває на обліку в Фастівському
міськрайонному центрі зайнятості з
04.08.2014 року (а.с. 23).

У Постанові Пленуму Верховного Суду
України від 15.05.2006 року № 3 "Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів" зазначено, що
вирішуючи питання щодо розміру
аліментів, суд повинен ураховувати:
стан здоров'я, матеріальне становище
дитини і платника аліментів; наявність
в останнього інших неповнолітніх
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, повнолітніх дочки,
сина; інші обставини, що мають істотне
значення.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог про стягнення аліментів на
утримання позивачки до досягнення
дитиною трьох років, суд першої
інстанції не звернув уваги на те, що у
відповідача на утриманні не має інших
осіб, крім позивача та їх малолітнього
сина, позивач має вищу освіту, на
обліку в центрі зайнятості відповідач
перебуває з 04.08.2014року, після подання
позовної заяви до суду, він є молодою та
працездатної особою. Доказів про
незадовільний стан здоров'я
відповідач не надав.

Позовні вимоги в частині стягнення
аліментів на утримання дружини до
досягнення дитиною трьох років
підлягають частковому задоволенню, з
урахуванням того, що відповідач має
нерегулярний, мінливий дохід, суд
визначає розмір аліментів на утримання
дружини до досягнення дитиною трьох
років у твердій грошовій сумі в розмірі
1000,00грн..

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов помилкового висновку про
відмову у задоволенні позовних вимог
про стягнення аліментів на утримання
дружини до досягнення дитиною трьох
років.

Колегія суддів дійшла висновку, що
оскільки позивачка знаходиться у
відпустці по догляду за сином до
досягнення дитиною 3-х років, не працює
і потребує матеріальної допомоги,
відповідач може надавати матеріальну
допомогу на утримання дружини у
розмірі 1000,00 грн. щомісячно до
досягнення дитиною трьохрічного віку.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
доводи апеляційної скарги частково
заслуговують на увагу, рішення суду
першої інстанції в частині відмови у
позові про стягнення аліментів на
утримання дружини ухвалено з
порушенням норм матеріального і
процесуального права і в цій частині
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про часткове
задоволення цих позовних вимог
відповідно до вимог ст. 309 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 313-314, 316-317, 319
ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Рішення Фастівського міського суду
Київської області від 15 серпня 2014 року
скасувати в частині відмови у позові
про стягнення аліментів на утримання
дружини до досягнення дитиною трьох
років та ухвалити нове.

Стягнути з ОСОБА_4 (ідн.номер НОМЕР_1)
на користь ОСОБА_1 (ідн.номер НОМЕР_1)
аліменти на її утримання у розмірі 1000,00
грн. щомісячно, починаючи стягнення з 11
липня 2014 року до досягнення дитиною
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років.

В іншій частині рішення залишити без
змін.

Рішення в частині стягнення
аліментів підлягає негайному
виконанню у межах суми платежу за один
місяць.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: