Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 вересня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Павліченка С.В.,

суддів: Куцина М.М., Собослоя Г.Г.,

при секретарі Саварина Т.І.

розглянувши в судовому засіданні
апеляційну скаргу заступника
прокурора Закарпатської області на
рішення Мукачівського міськрайонного
суду від 27 травня 2014 року, по справі за
позовом прокурора Мукачівського
району в інтересах держави в особі:
Управління Держземагенства в
Закарпатській області до Мукачівської
РДА, ОСОБА_1, ОСОБА_2, третьої особи:
Державної інспекції сільського
господарства в Закарпатській області
про визнання недійсним розпорядження
голови Мукачівської РДА, визнання
недійсним державного акту про право
власності на землю виданого гр. ОСОБА_1,
витребування земельної ділянки,-

в с т а н о в и л а :

Прокурор Мукачівського району
звернувся до суду із позовом в
інтересах держави в особі: Управління
Держземагенства в Закарпатській
області до Мукачівської РДА, ОСОБА_1,
ОСОБА_2, третьої особи: Державної
інспекції сільського господарства в
Закарпатській області про визнання
недійсним розпорядження голови
Мукачівської РДА, визнання недійсним
державного акту про право власності на
землю виданого гр. ОСОБА_1, витребування
земельної ділянки.

Свої вимоги мотивує тим, що проведеною
прокуратурою Мукачівського району
перевіркою встановлено: що на підставі
дозволу Мукачівської РДА від 16.08.2004
року за № 02-27/917 розроблено проект
відведення земельної ділянки у
власність площею 0,10 га гр. ОСОБА_1 на
території Чинадіївської селищної ради
за межами населеного пункту для
садівництва. При розробці проекту
відведення земельної ділянки у
власність ОСОБА_1 в порушення ч.9 ст.188 ЗК
України не було отримано висновку
органу з охорони культурної спадщини,
не проводилась державна землевпорядна
експертиза проекту (необхідність такої
експертизи у разі "відведення
земельних ділянок особливо цінних
земель, земель лісогосподарського
призначення, а також земель водного
фонду, природоохоронного, оздоровчого,
рекреаційного та історико-культурного
призначення" передбачена ст.9 ЗУ "Про
державну експертизу землевпорядної
документації"). Крім того, проект
відведення вказаної земельної ділянки
"для садівництва" виготовлений
всупереч вимогам ч.5 ст. 116 ЗК України,
оскільки земельна ділянка передана гр.
ОСОБА_1 для "садівництва", на момент її
передачі відносилася до категорії
угідь "сіножаті" і зміни цільового
призначення не було проведено, що
свідчить про порушення норм земельного
законодавства та про недійсність
Розпорядження притятого головою
Мукачівської РДА. Порушення вимог
земельного законодавства при видачі
вказаного розпорядження голови
Мукачівської РДА підтверджується
актом перевірки дотримання вимог
земельного законодавства, складеного
Державною інспекцією сільського
господарства в Закарпатській області
від 28.11.2013 року № 000062, який надійшов до
прокуратури Мукачівського району
18.12.2013 р. за № 103-(7510), і лише з цього
моменту прокурору Мукачівського
району стало відомо про порушення норм
земельного законодавства. Просить суд
застосувати вимоги ч.1 ст.261 ЦК України
щодо початку перебігу строку позовної
давності від дня, коли особа довідалася
про порушення, тобто з моменту
отримання акту перевірки - з 18 грудня 2013
року.

Рішенням Мукачівського міськрайонного
суду від 27 травня 2014 року в задоволенні
позову відмовлено із за пропуску
прокурором строку позовної давності.

В апеляційній скарзі заступника
прокурора Закарпатської області
ставиться питання про скасування
рішення суду першої інстанції як
незаконного, та постановлення нового
рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга підлягає до
часткового задоволення з наступних
підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову із за
пропуску строку позовної давності суд
першої інстанції не врахував наступних
обставин.

Початок перебігу позовної давності
визначається за правилами статті 261 ЦК
України. Якщо у передбачених законом
випадках з позовом до суду звернувся
прокурор, що не є позивачем, то позовна
давність обчислюватиметься від дня,
коли про порушення свого права або про
особу, яка його порушила, довідався або
мав довідатися саме позивач, а не
прокурор.

Позивачем по справі, в даному випадку, є
Управління Держземагенства в
Закарпатській області, яке створене
відповідно до Указу Президента України
від 8 квітня 2011 року № 445/2011 "Про
Державне агентство земельних ресурсів
України" на підставі положення про
Головне управління Держземагентства в
області затвердженого наказом
Міністерства аграрної політики та
продовольства України №258 від 10.05.2012
року, Зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 30 травня 2012 р. за №
852/21164.

Право розпоряджатися від імені держави
сільськогосподарського призначення
для всіх потреб в межах області,
Управління Держземагенства в
Закарпатській області отримало після 25
січня 2013 року, коли Положення було
доповнено пунктом 4 підпунктом 4.32
згідно з Наказом Міністерства аграрної
політики та продовольства № 40 від
25.01.2013 наступного змісту: 4.32. Передає
відповідно до закону земельні ділянки
сільськогосподарського призначення
державної власності у власність або в
користування для всіх потреб в межах
області.

Тому до проведення перевірки
дотримання вимог земельного
законодавства, складеного Державною
інспекцією сільського господарства в
Закарпатській області від 28.11.2013 року №
000062 позивач не знав і не міг знати про
порушення свого права.

Зважаючи на наведене суд першої
інстанції не мав підстав для вважати,
що прокурор, діючи від імені Управління
Держземагенства в Закарпатській
області при закладенні позову
пропустив строк позовної давності.

Рішення суду першої інстанції підлягає
скасуванню із за неправильного
застосування судом ч.1 ст. 261 ЦУК
України.

При розгляді даної справи суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
те, що при виділенні спірної земельної
ділянки Мукачівська
райдержадміністрація прийняла
розпорядження №316 від 24.09.2004 року "Про
передачу земельних ділянок у
власність", в межах наданих їй законом
повноважень, однак з порушенням
земельного законодавства, що регулює
зміну цільового призначення земельної
ділянки.

Зокрема при виділені земельної ділянки
були допущені порушення вимоги ч.2, 3
ст.20 ЗК та Порядок, який затверджений
Постановою КМУ № 50 від 11 квітня 2003 року,
що регулює питання зміни цільового
призначення земельних ділянок.

За таких обставин, розпорядження
голови Мукачівської РДА від 24.09.2004 р. №
316 "Про передачу земельних ділянок у
власність" в частині передачі гр.
ОСОБА_1 а також виданий на підставі
нього державний акт на право власності
на земельну ділянку серії ЗК № 059890 від
20.10.2004 року, кадастровий номер
земельної ділянки :02:004:0007 площею
0.10 га, підлягають визнанню недійсними,
як вчинені з істотними порушеннями
норм земельного законодавства.

Вимога прокурора про витребування від
ОСОБА_2 земельної ділянки кадастровий
номер :02:004:0007 площею 0.10 га, та
повернення її в землі запасу
Чинадіївської селищної ради не
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

З матеріалів справи (а.с.77) вбачається,
що земельна ділянка площею 0,10 га,
кадастровий номер :02:004:0007 для
ведення садівництва, яка знаходиться в
урочищі "Синяк" на території
Чинадіївської селищної ради
Мукачівського району, власником якої з
2004 року була ОСОБА_1 10 серпня 2011 року
була відчужена ОСОБА_2 на підставі
договору купівлі продажу.

При укладенні даного договору покупець
явно не знати і не міг знати, що ОСОБА_1
отримала земельну ділянку з порушенням
чинного законодавства, оскільки
продавець мала всі необхідні
правовстановлюючі документи і діяла
відповідно до ст. 373 ЦК України.

Отже, ОСОБА_2 відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК
України є добросовісним набувачем
даної земельної ділянки.

Відповідно до ч. 1 ст. 388 ЦК України Якщо
майно за відплатним договором придбане
в особи, яка не мала права його
відчужувати, про що набувач не знав і не
міг знати (добросовісний набувач),
власник має право витребувати це майно
від набувача лише у разі, якщо майно:

1) було загублене власником або особою,
якій він передав майно у володіння;

2) було викрадене у власника або особи,
якій він передав майно у володіння;

3) вибуло з володіння власника або
особи, якій він передав майно у
володіння, не з їхньої волі іншим
шляхом.

Ці випадки можливого витребування
майна від добросовісного набувача є
вичерпними.

Спірна земельна ділянка була виділена
ОСОБА_1 до розмежування земель
державної та комунальної власності,
районною державною адміністрацією
органом (особою), яка мала право
розпоряджатись нею від імені власника.

Добровільна передаче земельної
ділянки органом уповноваженим
власником ОСОБА_1 виключає можливість
її наступного витребування від особи,
яка придбала таку земельну ділянку у
ОСОБА_1 за відплатним договором.

Підстави для задоволення позову в
частині витребування земельної
ділянки від ОСОБА_2 відсутні, тому позов
в цій частині не підлягає до
задоволення.

Керуючись ст. ст. 16, 203, 215, 256-268, 321, 387,-388,
392, 393 ЦК України, ст. ст. 17- 20, 23, 38 - 40, 118, 153
ЗК України ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК
України, Судова палата у цивільних
справах апеляційного суду
Закарпатської області,-

р і ш и л а :

Апеляційну скаргу заступника
прокурора Закарпатської області
задовольнити частково.

Рішення Мукачівського міськрайонного
суду від 27 травня 2014 року скасувати.

Позов прокурора Мукачівського району в
інтересах держави в особі: Управління
Держземагенства в Закарпатській
області задовольнити частково.

Визнати недійсним розпорядження
голови Мукачівської РДА від 24.09.2004 р. №
316 в частині надання земельної ділянки
гр.ОСОБА_1, та державний акт про право
власності на землю площею 0,010 га серії
ЗК № 059890 виданий гр. ОСОБА_3, площею 0,10
га, кадастровий номер :02:004:0007 для
ведення садівництва, яка знаходиться в
урочищі "Синяк" на території
Чинадіївської селищної ради
Мукачівського району.

В задоволенні позову прокурора
Мукачівського району в інтересах
держави в особі: Управління
Держземагенства в Закарпатській
області про витребування від ОСОБА_2
земельної ділянки за кадастровим
номером :02:004:0007 площею 0,10 га для
ведення садівництва, яка знаходиться в
урочищі "Синяк" на території
Чинадіївської селищної ради
Мукачівського району відмовити.

Рішення проголошене в порядку ст.218, 317
ЦПК України, набирає законної сили з
моменту його проголошення і
відповідно до ст. 326,327 ЦПК України може
бути оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий

Судді