Справа №639/7964/14-ц
РІШЕННЯ

(Заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2014 року Жовтневий районний суд
м. Харкова

у складі: головуючого судді -
Труханович В.В.

за участю секретаря - Антохіної
О.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Жовтневого
районного суду м. Харкова цивільну
справу за позовною заявою Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Харкова
звернувся представник ПАТ КБ
«Приватбанк» з позовом до ОСОБА_1, в
якому просив суд постановити рішення в
силу якого, стягнути з відповідача на
користь ПАТ КБ «Приватбанк»
заборгованість за кредитним договором
у розмір 50 376,09 грн., а також стягнути з
відповідача судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог позивач
послався на те, що відповідно до
укладеного договору №б/н від 09.06.2006
року ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 3
100 грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 24,00% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом.

Представник позивача зазначає, що ПАТ
КБ «Приватбанк» зобов'язання за
договором та угодою виконав в повному
обсязі, а саме надав відповідачу кредит
у розмірі, встановленому договором.

Договором передбачено порядок та умови
погашення кредиту, погашення
заборгованості за кредитним лімітом,
сплата нарахованих за період
користування кредитом відсотків, за
перевитрати платіжного ліміту, комісії
за користування кредитом та інших
витрат на умовах передбачених дійсним
договором.

Позивач зазначає, що відповідач
зобов'язання за кредитним договором
належним чином не виконує, не вносить
грошові кошти для погашення
заборгованості за кредитом,
відсотками, а також іншими витратами, у
зв'язку з чим за ним утворилася
заборгованість, яка станом на 30.06.2014
року становить 9 269,12 грн., у зв'язку з чим
представник позивача і був змушений
звернутися до суду з даним позовом.

Представник позивача, Падалка І.О., яка
діє на підставі довіреності від 30.02.2014
року, в судове засідання не з'явилась,
надала суду заяву про розгляд справи за
її відсутності, позовні вимоги
підтримала в повному обсязі, просила
суд їх задовольнити. У разі неявки
відповідача в судове засідання не
заперечувала проти винесення заочного
рішення.

Відповідач по справі в судове
засідання не з'явився, про день, час та
місце слухання справи повідомлений
належним чином, причина неявки суду не
відома. Клопотання про відкладення
справи до суду не надходили. У зв'язку з
цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та
ст.ст. 224-225 ЦПК України, вважає можливим
провести заочний розгляд справи, проти
чого не заперечував і представник
позивача по справі.

Дослідивши надані позивачем і долучені
до матеріалів справи письмові докази,
суд приходить до висновку про
обґрунтованість позовних вимог та
необхідність їх задоволення, виходячи
з наступних обставин.

Судом встановлено, що 09.06.2014 року між
ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником
якого є ПАТ КБ «Приватбанк», ОСОБА_1
(позичальник), та ОСОБА_3 (продавець)
було укладено кредитний договір
№HAEERK10740001. (а.с. 8-9)

Відповідно до умов укладеного
договору, продавець зобов'язується
передати позичальнику у власність
товар за актом прийму-передачі,
загальною вартістю 3 572,04 грн., а
позичальник зобов'язується прийняти
його у продавця та сплатити продавцю
повну вартість товару.

Згідно п.1.2. кредитного договору, банк
зобов'язується надати позичальнику
строковий кредит на строк по 08.06.2009 року
включно в розмірі 3 5752,04 грн. на купівлю
ТНП, зі сплатою відсотків за його
користування в розмірі 2,00% на місяць на
суму залишку заборгованості по кредиту
і сплатою комісії щомісяця в період
сплати в розмірі 0,90%.

Для виконання цього договору банк
відкриває позичальнику рахунок НОМЕР_1
для зарахування коштів, спрямованих на
погашення заборгованості, кредитний
рахунок, рахунок по відсоткам, та
рахунок для обліку комісії.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що
зобов'язання є правовідношення, в яких
одна сторона (боржник) зобов'язана
вчинити на користь другої сторони
(кредитора) певну дію (передати майно,
виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України.

Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір
процентів, тип процентної ставки
(фіксована або змінювана) та порядок
їх сплати за кредитним договором
визначаються в договорі залежно від
кредитного ризику, наданого
забезпечення, попиту і пропозицій, які
склалися на кредитному ринку, строку
користування кредитом, розміру
облікової ставки та інших факторів.

Умовами кредитного договору
передбачено, що погашення
заборгованості має відбуватися шляхом
внесення щомісячних платежів у розмірі
173,00 грн.

Відповідно до ч. ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Відповідно до п. 3.2 при порушенні
позичальником терміну повернення
кредиту, вказаного у п. 1.2, позичальник
зобов'язується сплачувати банку
відсотки за користування кредитом в
розмірі 6,83% в місяць від суми залишку
непогашеного кредиту.

Позивач вказує, що позичальник взяті на
себе зобов'язання не виконує, погашення
заборгованості за кредитом, відсотками
та комісіями комісії не здійснює, про
що суду надано розрахунок
заборгованості.

Так, судом встановлено, що відповідачем
було порушено зобов'язання стосовно
своєчасного повернення сум отриманого
кредиту та сплати нарахованих за
користування кредитними коштами
відсотків та інших платежів, внаслідок
чого, станом на 30.06.2014 року відповідач
має прострочену заборгованість, яка
становить 9 269,12 грн., з яких:
заборгованість за кредитом - 1581,42
гривень, заборгованість за відсотками -
7 687,7 грн. (а/с 5-7).

Відповідно до статті 610 ЦК порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюється
договором, пункт 1 статті 1048 Цивільного
кодексу України.

Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі
порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема у
вигляді сплати винною особою неустойки
(штрафу, пені).

Відповідно до п. 6.5 кредитного договору,
банк має право вимагати дострокового
погашення заборгованості у разі
невиконання позичальником своїх
боргових та інших зобов'язань за
кредитним договором.

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України
зобов'язання мають виконуватися
належним чином і в термін передбачений
договором, одностороння відмова від
виконання зобов'язання не
допускається, боржник не звільняється
від відповідальності за виконання
грошового зобов'язання.

Частиною 2 ст.1050 ЦК України передбачено,
що якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилась, та
сплату процентів належних йому
відповідно до ст.1048 цього кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання.

Виходячи з викладеного суд приходить
до висновку про те, що позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «Приватбанк» про
стягнення заборгованості ґрунтуються
на законі, а тому підлягають
безумовному задоволенню.

Позивач також просив суд стягнути з
відповідача на свою користь судові
витрати.

У зв'язку з тим, що справа доведена до
суду з вини відповідача, з нього на
підставі вимог ст. 88 ЦПК України
підлягає стягненню судовий збір,
сплачений позивачем відповідно до
платіжного доручення від 18.07.2014 року у
сумі 243,60 грн.

З огляду на вищевикладене, суд вважає
що позов підлягає задоволенню в
повному обсязі.

На підставі викладеного і керуючись
ст.ст. 10, 11, 15, 60, 79, 88, 212, 214-215, 224-226 ЦПК
України, ст.ст. 509, 525, 526, 530, 546-552, 610-612, 625,
1048, 1050, 1054 ЦК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк»
заборгованість за кредитним договором
№HAEERK10740001 від 09.06.2006 року у сумі 9 269,12
грн. (дев'ять тисяч двісті шістдесят
дев'ять гривень 12 копійок).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк» судовий
збір у розмірі 243,60 грн. (двісті сорок
три гривні 60 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку,
встановленому Цивільно-процесуальним
законодавством.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Жовтневий районний суд м. Харкова
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами які не були
присутні в судовому засіданні у той же
строк з моменту одержання його копії.

Суддя
В.В. Труханович