Справа № 564/1498/14-ц
Костопільський районний суд
Рівненської області в складі:
головуюча суддя - Грипіч Л.А.
при секретарі - Мельник Р.М.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Костопіль цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
третя особа, що не заявляє самостійних
вимог - Орган опіки та піклування
Костопільської міської ради
Рівненської області про виселення,
ПАТ «Приватбанк», надалі Банк,
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1,
який діє від імені неповнолітніх дітей
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та до ОСОБА_2 про
В обґрунтування своїх вимог вказав, що
22.09.2008р. між позивачем та ОСОБА_1 було
відповідно до якого ОСОБА_1, отримав
його частинами зі сплатою процентів за
використання кредитних коштів. З метою
забезпечення умов кредитного договору
між Банком та ОСОБА_1 було укладено
Внаслідок невиконання умов кредитного
договору ОСОБА_1 14.01.2014 р.
Костопільським районним судом
винесено рішення про звернення
стягнення на предмет іпотеки: житловий
будинок, загальною площею 68,60, житловою
- 34,40 кв.м. в АДРЕСА_1. Позивач просить
виселити відповідачів та інших осіб,
які зареєстровані та/або проживають у
даному житловому будинку в судовому
Представник позивача за довіреністю
Нестерук В.Ю. подав клопотання про
розгляд справи за його відсутності та
не заперечував проти винесення
Відповідачі у судове засідання не
з'явилися з невідомих суду причин, про
день та час розгляду справи були
повідомлені своєчасно та належним
чином, про причини своєї неявки до
судового засідання суд не повідомили.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст.224 ЦПК
Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.
Матеріалами справи встановлено, що між
Банком та відповідачем 22.09.2008р укладено
відповідно до якого ОСОБА_1, отримав
його частинами зі сплатою процентів за
використання кредитних коштів. З метою
забезпечення умов кредитного договору
між Банком та ОСОБА_1 було укладено
р., згідно умов якого останній надав в
іпотеку нерухоме майно, а саме:
житловий будинок, загальною площею 68,60
кв.м., житловою - 38,40 кв.м., який
розташований за адресою: АДРЕСА_1, який
належить відповідачу на праві
власності на підставі договору
купівлі-продажу. Рішенням
Костопільського районного суду
Рівненської області від 14 січня 2014
року, звернуто стягнення на предмет
іпотеки - житловий будинок, загальною
площею 68,60 кв.м., житловою - 38,40 кв.м., який
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
шляхом продажу вказаного предмета
іпотеки ПАТ КБ "Приватбанк".
Після прийняття рішення про звернення
стягнення на переданий в іпотеку
житловий будинок, на адресу
відповідача позивачем 04.04.2014р
вих№30.1.0.0.2-788 направлялася письмова
вимога про виселення, проте відповідач
добровільно помешкання не звільнив
У ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку»
зазначено, що звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення є підставою для
виселення всіх мешканців, за винятком
наймачів та членів їх сімей. Виселення
проводиться у порядку, встановленому
Порядок виселення мешканців з будинку,
який є предметом іпотеки передбачений
ч.2 і 3 ст.40 Закону України «Про іпотеку»,
відповідно до якого після прийняття
рішення про звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення всі мешканці
зобов'язані на письмову вимогу
іпотекодержателя або нового власника
добровільно звільнити житловий
будинок чи житлове приміщення протягом
одного місяця з дня отримання цієї
вимоги.

Якщо мешканці не звільнять житловий
будинок або житлове приміщення у
встановлений або інший погоджений
сторонами строк, добровільно, їх
примусове виселення здійснюється на
підставі рішення суду.

Аналогічний порядок щодо виселення
осіб, що мешкають у житловому будинку,
який є предметом іпотеки, встановлений
і ч. 3 ст. 109 ЖК України, а саме, виселення
із займаного жилого приміщення
допускається з підстав, установлених
законом. Виселення проводиться
добровільно або в судовому порядку.
Громадянам, яких виселяють з жилих
приміщень при зверненні стягнення на
жилі приміщення, що були придбані ними
за рахунок кредиту (позики) банку чи
іншої особи, повернення якого
забезпечене іпотекою відповідного
жилого приміщення виселяються без
надання іншого приміщення. Звернення
стягнення на передане в іпотеку жиле
приміщення є підставою для виселення
всіх громадян, що мешкають у ньому, за
винятками, встановленими законом.
Після прийняття кредитором рішення про
звернення стягнення на передані в
іпотеку житловий будинок чи житлове
приміщення шляхом позасудового
врегулювання на підставі договору всі
мешканці зобов'язані на письмову
вимогу іпотекодержателя або нового
власника добровільно звільнити
житловий будинок чи житлове приміщення
протягом одного місяця з дня отримання
цієї вимоги, якщо сторонами не
погоджено більший строк. Якщо
громадяни не звільняють жиле
приміщення у встановлений або інший
погоджений сторонами строк
добровільно, їх примусове виселення
здійснюється на підставі рішення суду.

З матеріалів справи вбачається, що
вимоги зазначені у ч. 3 ст. 109 ЖК України
та частинах 2 та 3 ст.40 Закону України
«Про іпотеку» позивачем виконані.

Разом з тим, відповідно до вимог Закону
України "Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті", протягом дії даного закону не
може бути примусово стягнуто
(відчужене без згоди власника) нерухоме
житлове майно, яке вважається
предметом застави згідно зі статтею 4
Закону України "Про заставу" та/або
предметом іпотеки згідно зі статтею 5
Закону України "Про іпотеку", якщо таке
майно виступає як забезпечення
зобов'язань громадянина України
(позичальника чи майнового поручителя)
за споживчими кредитами, наданими йому
кредитними установами - резидентами
України в іноземній валюті, за умови, що
таке нерухоме житлове майно
використовується як місце постійного
проживання позичальника/майнового
поручителя, або є об'єктом
незавершеного будівництва нерухомого
житлового майна, яке перебуває в
іпотеці, за умови, що у позичальника чи
майнового поручителя у власності не
знаходиться інше нерухоме майно;
загальна площа такого нерухомого майна
не перевищує 140 кв. метрів для квартири
та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 є
місцем постійного проживання
відповідачів, загальна площа його
складає 68,60 кв.м., житлова - 38,40 кв.м.,
даних про наявність у відповідачів
іншого нерухомого житлового майна
позивач не представив.

Слід зазначити, що на правовідносини
між сторонами з приводу виселення з
спірної квартири, поширюється дія
Закону України "Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті", а відтак, в період
дії зазначеного закону не може
відбуватись звернення стягнення на
предмет іпотеки. Правовідносини між
сторонами є похідними від передбаченої
законом процедури звернення стягнення
на предмет іпотеки, а оскільки в період
дії Закону України "Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті" нерухоме житлове
майно не може бути примусово стягнуте,
суд визначає відсутність передбачених
законом підстав для усунення перешкод
у здійсненні стягнення на іпотечне
майно шляхом примусового виселення
мешканців з квартири без надання
іншого житла.

Таким чином, станом на 09 жовтня 2014 року,
позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства "Приватбанк" в
особі Рівненської філії про виселення
відповідачів, задоволенню не
підлягають.

На підставі викладеного, керуючись
Законом України "Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті", ст.ст. 10, 60, 88, 212, 214-215,
224-226 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "Приватбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
третя особа, що не заявляє самостійних
вимог - Орган опіки та піклування
Костопільської міської ради
Рівненської області про виселення -
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
Костопільським районний судом за
письмовою заявою відповідача, шляхом
подачі заяви про перегляд заочного
рішення протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Рівненської області через
Костопільський районний суд шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя: Грипіч Л.А.