Виноградівський районний суд
Закарпатської області
________________________________________________________________________
___________________________
Справа № 299/2950/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.10.2014 року
м.Виноградів

Виноградівський районний суд
Закарпатської області в особі:

головуючого - судді Надопта
А.А.,

при секретарі - Онисько С.С.,

за участі позивачки ОСОБА_1,

представника позивачки-ОСОБА_6,

відповідача-ОСОБА_2.,

розглянувши у судовому засіданні в
залі суду м. Виноградів цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну
розміру аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовною заявою до ОСОБА_2 про зміну
розміру аліментів на утримання дитини.

Вимоги заявленого позову мотивовано
тим, що 07 вересня 2002 року і до 26 вересня
2003 року позивачка перебувала у
зареєстрованому шлюбі з відповідачем
ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_4 року у сторін народився
син-ОСОБА_3. Рішенням Ужгородського
міськрайонного суду від 03 березня 2006
року постановлено стягувати з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1 на
користь ОСОБА_1, мешканки АДРЕСА_2,
аліменти на у тримання сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 300триста гривень
щомісячно, починаючи з 01.02.2006 року та до
досягнення дитиною повноліття.

Крім того, цим же рішенням присуджено
стягнення аліментів в твердій грошовій
сумі по 300 гривень щомісяця на сина
відповідача від першого шлюбу-ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_5.

Тобто, з дати винесення судового
рішення про стягнення з позивача
аліментів, по сьогоднішній день,
істотно змінилося її матеріальне
становище.

Позивачка не має достатніх засобів
грошового забезпечення, а тому просить
суд змінити спосіб стягнення
аліментів, поскільки розмір стягуваних
із відповідача аліментів на даний час є
меншим за 30% прожиткового мінімуму для
дитини віком від 6 років до 18 років, що
гарантовано ст..182 СК України. Витрати
на утримання дитини постійно
збільшуються, так як він навчається в
школі, необхідні значні кошти на
харчування, купівлю одягу на його
фізичний га духовний розвиток.

Позивачка ОСОБА_1, та її представник
ОСОБА_6,, в судовому засіданні заявлені
позовні вимоги підтримали в повному
обсязі та просили суд такі задоволити з
підстав зазначених у позові.

Відповідач ОСОБА_2, в судовому
засіданні заявлені до нього позовні
вимоги не визнав та зазначив що підстав
для зміни способу стягуваних із нього
аліментів не має, поскільки з часу
присудження із нього аліментів
змінився його сімейний стан, поскільки
у нього народилася дитина від іншої
жінки-син ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_6, крім
того на його утриманні перебуває мати
його малолітнього сина-ОСОБА_8, яка
перебуває у відпустці по догляду за
дитиною по досягненню нею трирічного
віку, крім того на даний час він є
пенсіонером і інших джерел до
існування в нього не має.

Заслухавши сторони та вивчивши
матеріали справи у їх сукупності та
взаємозв"язку, суд знаходить позовну
заяву обґрунтованою і такою, що
підлягає до задоволення із-за таких
підстав.

Так, оцінка зібраних по справі
доказів має здійснюватися за
правилами, передбаченими ст.212 ЦПК
України з врахуванням положень
ст.ст.57-66 ЦПК України. Відповідно до
вимог ст.ст.10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених вимог і на піставі доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі, кожна сторона зобов»язані
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
чи заперечень, доказування не може
ґрунтуватись на припущення, обставини,
визнані сторонами, не підлягають
доказуванню, а обставини справи, які за
законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.

Згідно ч.7 ст.7 Сімейного Кодексу, -
«Дитина має бути забезпечена
можливістю здійснення її прав, які
встановлені Конституцією України.
Конвенцією про права дитини, іншими
міжнародними правовими актами,
визнаними в Україні. Ч.9 ст.7
передбачено, що - «Сімейні відносини
регулюються на засадах справедливості,
добросовісності та розумності,
відповідно до моральних засад
суспільства».

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
свою дитину до досягнення нею
повноліття.

Виходячи із змісту ст.3 ЦПК України-
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутись
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

В судовому засіданні на підставі
достовірних доказів встановлено, що 07
вересня 2002 року і до 26 вересня 2003 року
позивачка перебувала у
зареєстрованому шлюбі з відповідачем
ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_4 року у сторін народився
син-ОСОБА_3. Рішенням Ужгородського
міськрайонного суду від 03 березня 2006
року постановлено стягувати з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця АДРЕСА_1 на
користь ОСОБА_1, мешканки АДРЕСА_2,
аліменти на у тримання сина - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 300триста гривень
щомісячно, починаючи з 01.02.2006 року та до
досягнення дитиною повноліття.

Крім того, цим же рішенням присуджено
стягнення аліментів в твердій грошовій
сумі по триста гривень щомісяця на сина
відповідача від першого шлюбу-ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_5.

Тобто, з дати винесення судового
рішення про стягнення з позивача
аліментів, по сьогоднішній день,
істотно змінилося її матеріальне
становище.

Позивачка не має належних засобів
грошового забезпечення, а тому просить
суд змінити спосіб стягнення
аліментів, поскільки розмір стягуваних
із відповідача аліментів на даний час є
меншим за 30% прожиткового мінімуму для
дитини віком від 6 років до 18 років, що
гарантовано ст..182 СК України. Витрати
на утримання дитини постійно
збільшуються, так як він навчається в
школі, необхідні значні кошти на
харчування, купівлю одягу на його
фізичний га духовний розвиток.

Відповідно до частин 1,2 ст. 27 Конвенції
ООН про права дитини від 20 листопада 1989
року, яка ратифікована Постановою
Верховної Ради України №789X11 (78912) від 27
лютого 1991 року та набула чинності для
України 27 вересня 1991 року, держава
визнає право кожної дитини на рівень
життя, необхідний для фізичною,
розумового, духовного, морального і
соціального розвитку дитини. Батьки
або інші особи, які виховують дитину,
несуть основну відповідальність за
забезпечення в межах своїх здібностей
і фінансових можливостей умов життя,
необхідних для розвитку дитини.

За змістом ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181
СК України).

Відповідно до ст. 182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів: наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини., батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Відповідно до положень ст. 183 СК України
розмір аліментів визначається у частці
від заробітку (доходу) матері, батька
дитини.

Крім того, суд за заявою платника або
одержувача може визначити розмір
аліментів у твердій грошовій сумі, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення (ч.1
ст. 184 СК України).

При цьому підстави визначення розміру
аліментів у частках до заробітку
(доходу) або у твердій сумі
визначаються з урахуванням як положень
ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.
183, 184 СК України.

Частина перша статті 192 СК України
передбачає, що розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або за
домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року №3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справи щодо батьківства,
материнства та стягненя аліментів»
розмір аліментів, визначений судовим
рішенням або за домовленістю між
батьками, суд може змінити за позовом
платника або одержувача аліментів у
зв'язку зі зміною матеріального чи
сімейного стану, погіршення чи
поліпшення здоров'я когось із них.

Сімейний кодекс України передбачає
підстави для зміни розміру аліментів,
визначеного за рішенням суду, але не
пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3
ст. 181 СК України). Стаття 592 СК України
тільки вказує на можливість зміни
раніше встановленого розміру
аліментів за наявності доведених в
судовому порядку підстав, а саме: зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи,
позовні вимоги про стягнення
аліментів, заявлена позивачкою з
урахуванням фактичних потреб дитини,
фінансових та матеріальних
можливостей батька та матері, а також
передбаченого ст.182 СК України
мінімального розміру аліментів на одну
дитину, який не може бути менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, а тому заперечення
відповідача ОСОБА_2, щодо зміни способу
стягнення з нього аліментів, судом не
можуть бути взяті до уваги, поскільки
такі не ґрунтуються на вимогах закону.

Таким чином, при викладених обставинах,
оцінюючи всі докази у їх сукупності та
взаємозв"язку у відповідності до вимог
ст.212 ЦПК України, суд вважає що позовні
вимоги підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 209, 212-213, 215, 218 ЦПК
України, суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Відкликати виконавчий лист по
цивільній справі за № 2-1634/06 про
встановлення розміру аліментів у
твердій грошовій сумі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_9, ОСОБА_1.

Змінити спосіб стягнення аліментів.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
мешканця АДРЕСА_1, аліменти на користь
ОСОБА_1, мешканки м.

Виноградів, вул. Корятовича, № 10/72,
Виноградівського району, на утримання
сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/3
(однієї третьої) частини від всіх видів
заробітку, але не менше 30 відсотків від
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, починаючи з 15.08.2014
року і до досягнення дитиною
повноліття.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Закарпатської області через суд першої
інстанції. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

ГоловуючийА. А. Надопта