Справа № 359/2911/13-ц Головуючий у І
інстанції Яковлева Л.В.Провадження №
22-ц/780/5618/14 Доповідач у 2
інстанції МалородКатегорія 1
УХВАЛА

Іменем України

07 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

головуючого Малорода О.І.

суддів: Ігнатченко Н.В., Поліщука М.А.,

при секретарі Микитенко Д.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Київ цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 07 серпня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, Бориспільської
районної державної адміністрації
Київської області про скасування
розпорядження, визнання недійсним
державного акту та витребування майна,
-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2013 року позивачка звернулась
до суду з позовом та просила: 1) визнати
протиправним та скасувати
розпорядження Бориспільської районної
державної адміністрації за № 764 від
06.04.2010 року про передачу у власність
ОСОБА_3 земельної ділянки розміром 0,1070
га., що розташована в Садовому
товаристві «Лелека» Гнідинської
сільської ради Бориспільського району
Київської області; 2) визнати недійсним
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯЛ № 264780
виданого 20.11.2010 року ОСОБА_3
Бориспільською районною державною
адміністрацією Київської області, який
зареєстровано 07.12.2010 року в книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди за № 89 та
скасувати його державну реєстрацію; 3)
витребувати від ОСОБА_2 на її користь
земельну ділянку площею 0,029 га., яка
розташована на території садового
товариства «Лелека» Гнідинської
сільської ради Бориспільського району
Київської області.

Мотивувала тим, що вона на підставі
державного акту про право власності на
земельну ділянку зареєстрованого в
книзі записів державних актів на право
приватної власності на землю № 54 від
25.07.2001 року є власницею земельної
ділянки площею 0,075 га., розташованої на
території Садового товариства
«Лелека» Гнідинської сільської ради
Бориспільського району Київської
області.

З метою освоєння належної їй земельної
ділянки та зведення огорожі по її межах
вона замовила у землевпорядній
організації розробку технічної
документації із землеустрою щодо
встановлення меж земельних ділянок в
натурі та внесення відомостей про
земельну ділянку до автоматизованої
системи державного земельного
кадастру.

Листом управління Державного
земельного агентства від 21.03.2012 року їй
було повідомлено, що на земельній
ділянці, яка перебуває у її власності
неможливо визначити кадастровий номер
у зв'язку з накладанням меж на інші
земельні ділянки, що перебувають у
власності інших землевласників.

Рішенням суду першої інстанції в
задоволенні позовних вимог відмовлено
в повному обсязі.

Не погоджуючись із вказаним рішенням,
позивачка подала апеляційну скаргу, в
якій просить оскаржуване рішення
скасувати та ухвалити нове про
задоволення позовних вимог.

Мотивує тим, що на момент видачі
державного акту на право власності на
земельну ділянку відповідачці ОСОБА_2,
частина земельної ділянки вже
знаходилась у її (позивачки) власності,
що підтверджується державним актом, що
зареєстрований 25 липня 2001 року.

Вказує, що ще одним доказом того, що
земельна ділянка, зареєстрована за
ОСОБА_2, накладається на її земельну
ділянку, є акт Державної інспекції
сільського господарства України від 05
січня 2013 року про перевірку дотримання
вимог земельного законодавства, в
якому зазначено, що ОСОБА_3 (попередній
власник земельної ділянки ОСОБА_2)
встановивши бетонний паркан,
самовільно зайняла земельну ділянку
площею 0,029 га, що перебуває у її
(позивачки) власності.

Вважає, що суд першої інстанції не
надав належної правової оцінки
вищезазначеним доказам, чим порушив
норми процесуального законодавства.

Зазначає також, що земельна ділянка, що
накладається на належну їй земельну
ділянку, була передана у власність
ОСОБА_3 на підставі розпорядження
Бориспільської РДА, в подальшому
ОСОБА_3 передала вказану земельну
ділянку згідно договору
купівлі-продажу ОСОБА_2

Вважає, що видача державного акту
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 порушує її права,
оскільки на підставі вказаних актів та
розпорядження РДА відповідачам була
передана частина земельної ділянки
площею 0,029 га, що на праві власності
належить їй.

Апеляційну скаргу слід відхилити з
таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
згідно державного акту на право
приватної власності на землю серії від
25.07.2001 року ОСОБА_1 на підставі
рішення Гнідинської сільської ради
народних депутатів від 17 липня 2001 року
передано у приватну власність земельну
ділянку площею 0,075 га, що знаходиться на
території СТ «Лелека».

Згідно Акту відновлення меж земельної
ділянки та передачі на зберігання
межових знаків від 13.03.2012 року
представником ТОВ «АРМУКРЗЕМПРОЕКТ»
відновлено в натурі межі земельної
ділянки площею 0,075 га.

Листом Управління Держкомзему у
Бориспільському районі Київської
області від 21.03.2012 року за № 1804
позивачку повідомлено, що земельній
ділянці площею 0,0750 га., яка перебуває у
її власності неможливо визначити
кадастровий номер в зв'язку із
накладанням меж на інші земельні
ділянки, що перебувають у власності
інших землевласників.

З акту № А 20205 перевірки дотримання
вимог земельного законодавства від
10.09.2012 року складеного Державною
інспекцією сільського господарства в
Київській області встановлено, що
ОСОБА_3 встановивши бетонний паркан
самовільно зайняла земельну ділянку
площею 0,0035 га., що перебуває у власності
ОСОБА_6 та земельну ділянку площею 0,029
га., що перебуває у власності ОСОБА_1

Відповідно до державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯЛ
№ 264780 ОСОБА_3 та на підставі
розпорядження Бориспільської районної
державної адміністрації за № 764 від
06.04.2010 року належить земельна ділянка
площею 0,1070 га., розташована на
території СТ «Лелека».

19.05.2011 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2
укладено договір купівлі-продажу
земельної ділянки, згідно якого
остання прийняла у власність земельну
ділянку площею 0,1070 га.

Суд першої інстанції відмовляючи в
позові дав критичну оцінку наданих
позивачкою доказам /державному акту та
акту перевірки/ і виходив з того, що
згідно наявних в матеріалах справи
листа Управління Держземагенства у
Бориспільському районі та листів
Гнідинської сільської ради
документація із землеустрою щодо
виготовлення державного акту на право
власності на земельну ділянку належну
ОСОБА_1 в місцевому фонді не
обліковуються а також і з тих обставин,
що рішення щодо виділення земельної
ділянки ОСОБА_1 не приймалось.

Суд першої інстанції дійшов висновку
про те, що позивачкою не наведено та не
надано суду доказів в частині
обґрунтування позовних вимог щодо
підстав визнання недійсним та
необхідності скасування розпорядження
Бориспільської РДА від 06 квітня 2010 року
по передачу у власність ОСОБА_3 спірної
земельної ділянки, поскільки не
встановлено невідповідність
розпорядження вимогам діючого
законодавства та порушення прав
позивачки.

Колегія погоджується з висновками суду
першої інстанції з наступних підстав.

Так, колегією та судом першої інстанції
встановлено, що згідно листів
Управління Держземагенства у
Бориспільському районі, Гнідинської
сільської ради - технічна документація,
на підставі якої здійснювалась
передача у власність позивачки
земельної ділянки не перебуває на
зберіганні в архіві управління та
питання щодо виділення позивачці
земельної ділянки на засіданні сесії
Гнідинської сільської ради 25 липня 2001
року не розглядалось.

Отже, позивачкою належними доками не
доведено, що вона є власником земельної
ділянки і її права порушені.

За таких обставин, колегія вважає, що
суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, що належних та
допустимих доказів порушення
відповідачами прав або охоронюваних
законом інтересів в ході розгляду
справи не встановлено.

Колегія вважає, що суд першої інстанції
вірно встановив обставини справи та
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
тому згідно ст. 308 ЦПК України
апеляційну скаргу слід відхилити, а
рішення суду першої інстанції залишити
без змін.

Керуючись ст. 308 ч. 1, 315 ЦПК України
колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 07 серпня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом 20 днів.

Головуючий:

Судді: