Справа № 202/7412/14-ц
№2/0202/4530/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 жовтня 2014 року Індустріальний
районний суд м. Дніпропетровська в
складі:

головуючого судді -
Шклярука Д.С.

при секретарі -
Коломоєць Р.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Дніпропетровську цивільну справу за
заявою ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«ДАК-ЕНЕРГЕТИКА», про зміну
формулювання причини звільнення, дати
звільнення, стягнення вихідної
допомоги та заробітної плати за час
вимушеного прогулу -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська із позовною заявою до
ТОВ «ДАК-Енергетика» у якій просить
суд: звільнити формулювання причини
звільнення з роботи у ТОВ
«ДАК-Енергетика» з «звільнення за
прогул без поважних причин відповідно
до п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України» на
звільнення за ч. 3 ст. 38 КЗпП України;
стягнути з відповідача на його користь
вихідну допомогу згідно з ст. 44 КЗпП
України і заробітну плату за час
вимушеного прогулу в розмірі 9300,00 грн.;
стягнути з відповідача судові витрати
та допустити рішення до негайного
виконання в частині стягнення
заробітної плати, але не більше ніж за
один місяць.

Обґрунтовуючи позовні вимоги
ОСОБА_1 зазначає, що 22 лютого 2012 року він
був прийнятий комірником (оператор 1С) у
відділ постачання і ЗЕД у ТОВ
«ДАК-Енергетика». З лютого 2014 року на
підприємстві ТОВ «ДАК-Енергетика»
почали грубо порушуватися вимоги КЗпП
України, про що він електронним листом
від 15.04.2014 року сповістив генерального
директора підприємства.

17 квітня 2014 року він направив на ім'я
генерального директора заяву у формі
електронного листа про розірвання
безстрокового трудового договору за ч.
3 ст. 38 КЗпП України.

23 квітня 2014 року він особисто приїхав в
офіс дізнатися про долю його заяви,
проте, так і не дізнався.

19 травня 2014 року він звернувся до
генерального директора з листом про те,
що порушені строки на розгляд його
звернення та написав нову заяву про
розірвання трудового договору за ч. 3
ст. 38 КЗпП України. 20 травня 2014 року він
приїхав у офіс підприємства і подав
оригінал заяви про звільнення. В цей же
день він звернувся до Територіальної
державної інспекції з питань праці у
Дніпропетровській області з заявою про
порушення відповідачем вимог КЗпП
України.

З відповіді на вказану заяву він
дізнався, що 03.06.2014 року його було
звільнено з ТОВ «ДАК-Енергетика» за
прогул на підставі п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП
України.

Станом на 01.07.2014 року він не отримував
ані наказу про звільнення, ані трудової
книжки. Відсутність трудової книжки
стало перешкодою для його подальшого
працевлаштування.

З зазначених підстав він вважає
формулювання причини його звільнення з
підприємства відповідача
необґрунтованим, таким, що порушує його
права та не відповідає дійсності.
Відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України він
має право розірвати трудовий договір у
будь-який час.

Окрім того відповідач винен йому
вихідну допомогу та заробітну плату за
час вимушеного прогулу з 20 травня 2014
року по 30 червня 2014 року.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позовні вимоги підтримав та просив
пред'явлену заяву задовольнити у
повному обсязі посилаючись на
вищевикладені обставини. Підтвердив,
що 20.05.2014 року він пред'явив до
адміністрації ТОВ «ДАК-Енергетика»
заяву про звільнення на підставі ч. 3 ст.
38 КЗпП України та з цього моменту на
робоче місце не виходив, оскільки
вважає, що має на це право як працівник,
трудові права якого порушуються
роботодавцем.

Представник відповідача позовні
вимоги не визнала та просила у
пред'явленій заяві відмовити,
посилалася на обставини викладені у
письмових запереченнях проти позову.
Вказала, що між позивачем та ТОВ
«ДАК-Енергетика» був укладений договір
про повну індивідуальну матеріальну
відповідальність, під час
інвентаризації було виявлено значну
недостачу товарно-матеріальних
цінностей на підприємстві, позивач
20.05.2014 року подав заяву про звільнення
та більше не вийшов на робоче місце. На
підприємстві було сформовано комісію,
здійснювався вихід за місцем
проживання позивача, але останній
відмовлявся надавати жодні пояснення
щодо недостачі і в т.ч. й щодо причин
безпідставного невиходу на роботу
20.05.2014 року та у наступні дні до дати
звільнення, не бажав із ними
спілкуватися з будь-яких питань та
стравлював на них свою собаку
бійцівської породи.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи, дослідивши
письмові докази, встановив наступні
обставини та відповідні їм
правовідносини.

Так, згідно наказу № ДАК- 32/ОС від
22.02.2012 року ОСОБА_1 було призначено на
посаду комірника у відділ постачання
та ЗЕД Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДАК-Енергетика» ().

22.02.2012 року між ТОВ «ДАК-Енергетика» та
ОСОБА_1 було укладено договір про повну
індивідуальну матеріальну
відповідальність.

ТОВ «ДАК-Енергетика» з метою
здійснення максимальних дій
збереження функціонування
підприємства, стабілізації роботи і
недопущення припинення діяльності,
прийняло рішення про скорочення
чисельності і штату працівників ТОВ
«ДАК-Енергетика». Згідно наказу № ДАК-08
від 15.04.2014р. комірник ОСОБА_1 підлягав
звільненню у зв'язку зі скороченням
посади і штату працівників ТОВ
«ДАК-Енергетика», про що він належним
чином та у визначений законом строк був
повідомлений.

Наказом № Ктм-01/Д від 15.05.2014 року
позивачу була оголошена догана за
порушення трудової дисципліни на
підприємстві, зокрема за відсутність
на робочому місці без поважних причин.

Відповідно до п.п. «в» п. 3 Інструкції по
інвентаризації основних засобів,
нематеріальних активів,
товарно-матеріальних цінностей,
грошових коштів і документів та
розрахунків, затвердженої наказом
Мінфіну України від 11.08.1994 року за № 69
проведення інвентаризації є
обов'язковим при зміні матеріально
відповідальних осіб (на день прийому -
передачі справ).

Враховуючи, що комірник ОСОБА_1 є
матеріально відповідальною особою з
якою був укладений договір про повну
індивідуальну матеріальну
відповідальність, та зважаючи на
подальше його звільнення, наказом по
ТОВ «ДАК-Енергетика» №ДАК-19/Аг від 15
травня 2014 було призначено проведення
інвентаризації основних засобів,
нематеріальних активів,
товарно-матеріальних цінностей на
складах та в підзвітах
матеріально-відповідальних осіб с.
Піщанка Дніпропетровської області
станом на 26 травня 2014 року.

19.05.2014 року комірник ОСОБА_1 був
ознайомлений з наказом № ДАК-19/Аг про
проведення інвентаризації
товарно-матеріальних цінностей та
20.05.2014 року надав до адміністрації
відповідача заяву про звільнення на
підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України за
власним бажанням з 19.05.2014 року у зв'язку
з недотриманням відповідачем
законодавства про працю. Проте, в ході
службового розслідування по
результатам проведення на ТОВ
«ДАК-Енергетика» інвентаризації була
виявлена недостача
товарно-матеріальних цінностей в
розмірі 185973,84 грн., що була спричинена
підприємству в результаті халатного
відношення до своїх посадових
обов'язків матеріально-відповідальної
особи - комірника ОСОБА_1
Адміністрацією підприємства було
прийнято рішення про звернення до
правоохоронних органів із відповідною
заявою щодо фактів виявленої недостачі
товарно-матеріальних цінностей на
підприємстві.

20.05.2014 року ОСОБА_1 упродовж всього
робочого дня був відсутній на своєму
робочому місці, про що відповідними
посадовими особами був складений акт.
Як пояснив позивач, ані 20.05.2014 року, ані
у наступні дні він вирішив на роботу не
виходити.

Наказом за № Ктр-60/ОС від 19 травня 2014
року ОСОБА_1 було звільнено з ТОВ
«ДАК-Енергетика» з посади комірника за
прогул без поважних причин на підставі
п. 4 ст. 40 КЗпП України. При цьому позивач
відмовився від ознайомлення з наказом
про звільнення, що підтверджується
актом від 04.06.2014 року.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом в т.ч. й у випадку прогулу (в
тому числі відсутності на роботі
більше трьох годин протягом робочого
дня) без поважних причин.

Враховуючи, що в судовому засіданні
було встановлено, що позивач будучи
посадовою особою з якою було укладено
договір про повну індивідуальну
матеріальну відповідальність, до
прийняття роботодавцем рішення про
звільнення позивача, до складання
актів приймання-передачі ввірених
позивачу товарно-матеріальних
цінностей на ТОВ «ДАК-Енергетика» був
відсутній на робочому місці 20.05.2014 року,
21.05.2014 року та 22.05.2014 року без поважних
причин, що підтверджується актами
складеними уповноваженими посадовими
особами підприємства ТОВ
«ДАК-Енергетика» відповідно від 20.05.2014
року, від 21.05.2014 року та від 22.05.2014 року, а
також табелем обліку робочого часу
наявними у матеріалах справи у копіях,
рішення відповідача про звільнення
позивача саме за прогул без поважних
причин є законним і обґрунтованим.

Окрім того, суд вважає необхідним
звернути увагу на те, що за відсутності
причин, які свідчать про неможливість
продовження працівником роботи,
сторони трудового договору вправі
домовитися про будь-який строк
звільнення після подання працівником
заяви про це в межах двотижневого
строку. За наявності такої
домовленості працівника можна
звільнити навіть у день подачі заяви
про звільнення. Однак власник не вправі
звільнити працівника до закінчення
двотижневого строку після подачі
працівником заяви про звільнення, якщо
працівник про це не просить.
Враховуючи, що позивач подав заяву про
звільнення 20.05.2014 року у якій просив
звільнити його з 19.05.2014 року, при цьому
не вказавши конкретних порушень
трудового законодавства допущених
щодо нього відповідачем, вважати, що в
нього були підстави не приступати до
роботи 20.05.2014 року згідно з трудовим
розпорядком немає підстав, також як і
немає в даному випадку підстав
стверджувати, що сторони домовилися
про строк звільнення позивача після
подання ним заяви про це в межах
двотижневого строку.

Окрім того, наявним у матеріалах справи
платіжним дорученням № 931 від 03.06.2014
року підтверджено, що ТОВ
«ДАК-Енергетика» перерахувало
позивачу 2238,45 грн. в рахунок заробітної
плати за травень 2014 року по строку
03.06.2014 року.

За встановлених в судовому засіданні
обставин позовні вимоги ОСОБА_1 не
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Керуючись ст. ст. 3, 10-11, 59-60, 212, 213-215, 218
Цивільно-процесуального кодексу
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДАК-ЕНЕРГЕТИКА», про
зміну формулювання причини звільнення,
дати звільнення, стягнення вихідної
допомоги та заробітної плати за час
вимушеного прогулу - відмовити у
повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області шляхом подачі апеляційної
скарги через суд першої інстанції
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
Д.С.
Шклярук