У х в а л а

іменем україни

13 серпня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Ступак О.В., Мартинюка
В.І., Парінової І.К.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Рівненського міського центру
творчості учнівської молоді про
стягнення компенсації за відпустку, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
Рівненського міського суду
Рівненської області від 13 січня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 06 березня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з указаним позовом, вимоги якого
під час розгляду справи уточнив та
остаточно просив стягнути з
відповідача на свою користь
компенсацію за невикористані дні
відпустки у сумі 1 300 грн відповідно до
вимог ч. 2 ст. 24 Закону України «Про
відпустки».

Рішенням Рівненського міського суду
Рівненської області від 13 січня 2014
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Рівненської області
від 06 березня 2014 року, в задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі позивач просить
скасувати зазначені судові рішення
судів першої й апеляційної інстанцій,
справу направити на новий розгляд до
суду апеляційної інстанції,
обґрунтовуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відмовляючи в задоволенні позову
ОСОБА_4, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився й
апеляційний суд, дослідивши докази у
справі і надавши їм належну оцінку в
силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а
також врахувавши обставини справи,
обґрунтовано виходив з
безпідставності указаного позову.

При цьому суд дійшов обґрунтованого
висновку про те, що компенсація за
невикористані дні щорічної відпустки
на момент звільненні - 06 березня 2013 року
правильно нарахована позивачу
відповідно до вимог чинного
законодавства України.

Розглядаючи спір, який виник між
сторонами у справі, суд правильно
визначився з характером спірних
правовідносин та нормами
матеріального права, які підлягають
застосуванню, повно та всебічно
дослідив наявні у справі докази, надав
їм належну оцінку, правильно встановив
обставини справи, в результаті чого
ухвалив законне й обґрунтоване
рішення, яке відповідає вимогам
матеріального та процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують,
зводяться до переоцінки доказів, отже,
судові рішення ухвалено з додержанням
норм процесуального та матеріального
права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду
Рівненської області від 13 січня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 06 березня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Ступак

В.І. Мартинюк

І.К. Парінова