Якимівський районний суд
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

2/330/11/2014

Справа № 0/658/13-ц

"03" жовтня 2014 р. Якимівський районний
суд Запорізької області

у складі: головуючого - Бойчевої Н.В.

при секретарі - Колєдаєвої Л.І.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт. Якимівка
Запорізької області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
договору земельної ділянки недійсним,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася з позовом до
ОСОБА_2 про визнання договору земельної
ділянки недійсним, мотивуючи тим, що на
підставі договору дарування житлового
будинку від 05 червня 2004 року ОСОБА_3, в
якості обдарованої, її батько - ОСОБА_4
передав безоплатно у власність, а вона
прийняла у власність як дарунок,
житловий будинок АДРЕСА_1, розташований
на земельній ділянці площею 5800 кв.м, що
підтверджується Договором дарування
посвідченим Тимченко Є.С., державним
нотаріусом Якимівської державної
нотаріальної контори Запорізької
області 05.06.2004р., зареєстровано в
реєстрі за № 845, та пройшло реєстрацію в
КП «Якимівське бюро технічної
інвентаризації».

Позивачка, як власник майна, з
часу посвідчення договору дарування
виконувала всі дії стосовно цього
майна, сплачувала гроші на утримання
будинку та інше. У зв'язку з тим, що вона
з родиною постійно мешкає в місті
Запоріжжі, за їхньою угодою батько
продовжував мешкати в цьому житловому
будинку й користуватися земельною
ділянкою.

В січні 2008 року у батька відбувся
напад та як наслідок інсульт - гематома,
що призвело до тяжких наслідків в стані
його здоров'я. Він знаходився на
стаціонарному лікуванні в Якимівській
ЦРЛ з діагнозом: субарахноідальний
крововилив, внутрічерепна гематома,
гіпертонічна хвороба, та терміново у
зв'язку з важкістю стану був
переведений до обласної клінічної
лікарні, де незважаючи на надану
медичну допомогу в нього виявлена
негативна динаміка у вигляді зростання
порушення свідомості, поглиблення
неврологічної симптоматики, що
підтверджується витягом з історії
хвороби № 957. 19 січня 2008 року був
прооперований - проведена резекційна
трепанація черепу.

З того часу він знаходився в
хворобливому стані, що підтверджується
медичними документами, амбулаторною
картою та витягами з висновків лікарів.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року її батько
ОСОБА_4 помер.

Спадкоємцями на час його смерті є
його діти - ОСОБА_3, старша донька від
першого шлюбу, ОСОБА_6, ОСОБА_1 та ОСОБА_2
від інших шлюбів.

Між ними ніколи не було
непорозумінь стосовно батьківського
майна.

Всім було відомо, що житловий
будинок АДРЕСА_1 належить позивачці за
договором дарування, іншого майна не
було.

Але під час зустрічі всіх
спадкоємців у лютому місяці 2013 року від
відповідачки їй стало відомо про
існування договору дарування
земельної ділянки за адресою її
житлового будинку по АДРЕСА_1 від імені
ОСОБА_4 на її користь.

Так, з'ясувалося, що дійсно,
існують два Державних Акта на право
власності на земельні ділянки від 07
травня 2007 року за адресою її житлового
будинку: один на площу -0,1500 га (1500 кв.м.),
інший на площу - 0,3194 га (3194 кв.м.), та
також, стало відомо, що на підставі
Державного Акту на право власності на
земельні ділянки отримані її батьком
особисто на його ім'я 07 травня 2007 року,
він подарував відповідачу частину
земельної ділянки площею 3194 кв.м, яка
вирахована з земельної ділянки 5800 кв.м,
на якій розташований належний їй на
праві особистої власності житловий
будинок. А позивачка вимушена
звернутися до нотаріуса для оформлення
права власності на землю під своїм же
будинком.

Згідно зі ст. 225 ЦК України
правочин, який дієздатна фізична особа
вчинила коли вона не усвідомлювала
значення своїх дій, тобто укладений
громадянином хоча і дієздатним, але
таким, який перебував на момент його
укладення в стані, у якому він не міг
розуміти значення своїх дій або
керувати ними, може бути визнано судом
недійсним.

ОСОБА_4 перебував у вкрай тяжкому стані
викликаному довготривалою хворобою. В
2008 році він переніс інсульт,
встановлений діагноз
субарахноідальний крововилив,
інсульт-гематома.

На протязі своєї хвороби з 2008 року
до часу смерті в 2012 році їх батько
перебував в хворобливому стані,
супроводженому емоційною лабільністю
(нестійкістю), роздратованістю,
відчував загальну слабкість,
пригніченість, постійно знаходився під
наглядом невропатолога, перебував в
лікарнях, приймав сильнодіючі ліки та
антидепресанти такі як: дофамін,
серміон, МО8О4, тиопентал, дексон,
димедрол, енап ранітідін, ГОМК, клексан,
церебролізін, кетанов, аминалон,
тиоцетам, та інші, які впливають на
психомоторні реакції людини та взагалі
на психічний та фізичний стан хворого.

Також в 2008 році згідно висновку
МРТ Запорізької обласної клінічної
лікарні діагноз - енцефалітичне
розмягчення з гемарогічним
компонентом з хронічним порушенням
кровообігу мозку. Ознаки церебральної
атрофії.

Стан його здоров'я був важким,
тобто, саме в 2008 році стан його здоров'я
різко погіршився, він перестав
сприймати дійсні події, зруйнувалася
його життєва орієнтація, що було
викликано необхідністю приймати
сильно діючи знеболюючи медичні
препарати. Хвороба вплинула на його
фізичний та психічний стан. В той час у
їх батька спостерігався процес
психічного та фізичного розладу, що
підтверджується амбулаторною карткою
хворого та їхнім спілкуванням з ним
особисто.

Спілкуючись з ним вони бачили та
відчували на собі інтелектуальну форму
вияву стану при якому їх батько не
усвідомлював своїх вчинків, і яка була
виражена в повному нерозумінні
вчинених нею дій, хоча і в здатності
керувати ними, але в важкому стані,
викликаному хворобою та знеболюючими.

Оскільки нездатність ОСОБА_4
усвідомлювати значення своїх дій
поширювалось і, без сумніву, мала вплив
на дарування частини земельної ділянки
в вересні місяці 2008 року, то не
безпідставно можна вважати, що цей
договір є абсолютно недійсним і таким,
що не відповідає діючому
законодавству, тому що посвідчувався
не вільно і не відповідав
волевиявленню ОСОБА_4

В судовому засіданні позивачка та
її представник позовні вимоги
підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідачка по справі в судовому
засіданні заперечувала проти
задоволення позовних вимог, мотивуючи
тим, що вона позичила своєму батькові 15
000 євро, а він в свою чергу в знак подяки
подарував їй земельну ділянку.

Розглянув матеріали справи,
заслухав думку сторін, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

На підставі договору дарування
житлового будинку від 05 червня 2004 року
ОСОБА_3, в якості обдарованої, її батько
- ОСОБА_4 передав безоплатно у
власність, а вона прийняла у власність
як дарунок, житловий будинок АДРЕСА_1,
розташований на земельній ділянці
площею 5800 кв.м, що підтверджується
Договором дарування посвідченим
Тимченко Є.С., державним нотаріусом
Якимівської державної нотаріальної
контори Запорізької області 05.06.2004р.,
зареєстровано в реєстрі за № 845, та
пройшло реєстрацію в КП «Якимівське
бюро технічної інвентаризації».

Позивачка, як власник майна, з
часу посвідчення договору дарування
виконувала всі дії стосовно цього
майна, сплачувала гроші на утримання
будинку та інше. У зв'язку з тим, що вона
з родиною постійно мешкає в місті
Запоріжжі, за їхньою угодою батько
продовжував мешкати в цьому житловому
будинку й користуватися земельною
ділянкою.

В січні 2008 року у батька відбувся
напад та як наслідок інсульт - гематома,
що призвело до тяжких наслідків в стані
його здоров'я. Він знаходився на
стаціонарному лікуванні в Якимівській
ЦРЛ з діагнозом: субарахноідальний
крововилив, внутрічерепна гематома,
гіпертонічна хвороба, та терміново у
зв'язку з важкістю стану був
переведений до обласної клінічної
лікарні, де незважаючи на надану
медичну допомогу в нього виявлена
негативна динаміка у вигляді зростання
порушення свідомості, поглиблення
неврологічної симптоматики, що
підтверджується витягом з історії
хвороби № 957. 19 січня 2008 року був
прооперований - проведена резекційна
трепанація черепу.

З того часу він знаходився в
хворобливому стані, що підтверджується
медичними документами, амбулаторною
картою та витягами з висновків лікарів.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року її батько
ОСОБА_4 помер.

Спадкоємцями на час його смерті є
його діти - ОСОБА_3, старша донька від
першого шлюбу, ОСОБА_6, ОСОБА_1 та ОСОБА_2
від інших шлюбів.

Між ними ніколи не було
непорозумінь стосовно батьківського
майна.

Всім було відомо, що житловий
будинок АДРЕСА_1 належить позивачці за
договором дарування, іншого майна не
було.

Але під час зустрічі всіх
спадкоємців у лютому місяці 2013 року від
відповідачки їй стало відомо про
існування договору дарування
земельної ділянки за адресою її
житлового будинку по АДРЕСА_1 від імені
ОСОБА_4 на її користь.

Так, з'ясувалося, що дійсно,
існують два Державних Акта на право
власності на земельні ділянки від 07
травня 2007 року за адресою її житлового
будинку: один на площу -0,1500 га (1500 кв.м.),
інший на площу - 0,3194 га (3194 кв.м.), та
також, стало відомо, що на підставі
Державного Акту на право власності на
земельні ділянки отримані її батьком
особисто на його ім'я 07 травня 2007 року,
він подарував відповідачу частину
земельної ділянки площею 3194 кв.м, яка
вирахована з земельної ділянки 5800 кв.м,
на якій розташований належний їй на
праві особистої власності житловий
будинок. А позивачка вимушена
звернутися до нотаріуса для оформлення
права власності на землю під своїм же
будинком.

На протязі своєї хвороби з 2008 року до
часу смерті в 2012 році ОСОБА_4 перебував
в хворобливому стані, супроводженому
емоційною лабільністю (нестійкістю),
роздратованістю, відчував загальну
слабкість, пригніченість, постійно
знаходився під наглядом невропатолога,
перебував в лікарнях, приймав
сильнодіючі ліки та антидепресанти
такі як: дофамін, серміон, МО8О4,
тиопентал, дексон, димедрол, енап
ранітідін, ГОМК, клексан, церебролізін,
кетанов, аминалон, тиоцетам, та інші,
які впливають на психомоторні реакції
людини та взагалі на психічний та
фізичний стан хворого.

Також в 2008 році згідно висновку
МРТ Запорізької обласної клінічної
лікарні діагноз - енцефалітичне
розмягчення з гемарогічним
компонентом з хронічним порушенням
кровообігу мозку. Ознаки церебральної
атрофії.

Стан його здоров'я був важким,
тобто, саме в 2008 році стан його здоров'я
різко погіршився, він перестав
сприймати дійсні події, зруйнувалася
його життєва орієнтація, що було
викликано необхідністю приймати
сильно діючи знеболюючи медичні
препарати. Хвороба вплинула на його
фізичний та психічний стан. В той час у
їх батька спостерігався процес
психічного та фізичного розладу, що
підтверджується амбулаторною карткою
хворого та їхнім спілкуванням з ним
особисто.

Спілкуючись з ним діти бачили та
відчували на собі інтелектуальну форму
вияву стану при якому ОСОБА_4 не
усвідомлював своїх вчинків, і яка була
виражена в повному нерозумінні
вчинених ним дій, хоча і в здатності
керувати ними, але в важкому стані,
викликаному хворобою та знеболюючими.

Оскільки нездатність ОСОБА_4
усвідомлювати значення своїх дій
поширювалось і, без сумніву, мала вплив
на дарування частини земельної ділянки
в вересні місяці 2008 року, то не
безпідставно можна вважати, що цей
договір є абсолютно недійсним і таким,
що не відповідає діючому
законодавству, тому що посвідчувався
не вільно і не відповідав
волевиявленню ОСОБА_4

Так, свідки ОСОБА_9, ОСОБА_6 в своїх
поясненнях 25.04.13р. вказували, що на
протязі своєї хвороби з 2008 року ОСОБА_4
виявляв нетипові особливості в своїй
поведінці, що відобразилося в його
підвищеній емоційності, бажанні всіх
обдарувати, для чого запрошував всіх
приїхати до нього, розлад пам'яті -
забував, що відбувалося годину назад,
день, рік тому, але згадував дитинство,
молодість та інші давні обставини
життя, забував букви, проявляв
неуважність, розгубленість, але був
дуже багатослівен, скаржився на
поганий сон, поганий настрій, що
переходило в бажання спілкуватися з
будь-ким. Донька ОСОБА_6 побачила
«почуття страху», він говорив «не можу
читати, не можу говорити, боюся
самотності», в розмові - «спалахи
емоцій, агресії, іноді заговорювався -
набір слів.» Про стан здоров'я - він
постійно скаржився на головний біль, не
можу лежати, не можу ходити, все тяжко,
постійно приймав знеболюючи та
заспокійливі ліки. Він дзвонив родичам
з Західної України казав, хто приїде
першим до нього - все подарує. Знаючи
про його стан та відсутність майна,
ніхто з рідних не звертав на такі
пропозиції уваги, окрім молодшої
доньки напевно, яка й отримала в дар
земельну ділянку. В судовому засіданні
вона пояснила, що «запозичила в знак
вдячності» батькові 15 000 євро. А коли
з'явилась можливість попросила свого
брата по матері відвезти ОСОБА_4 для
складання договору дарування.

Крім того, свідок ОСОБА_9, який працював
разом з ОСОБА_4, бачив його в різних
станах та ситуаціях, вказав на одну
особливість, а, саме , що ОСОБА_4 ставив
свій підпис автоматично,
відпрацьованим розчерком, не
замислюючись.

Згідно зі ст. 225 ЦК України
правочин, який дієздатна фізична особа
вчинила коли вона не усвідомлювала
значення своїх дій, тобто укладений
громадянином хоча і дієздатним, але
таким, який перебував на момент його
укладення в стані, у якому він не міг
розуміти значення своїх дій або
керувати ними, може бути визнано судом
недійсним.

Відповідно до ПВСУ в п.16 постанови
«Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними» від 06.11.2009 року
№9, правила ст.225 поширюються на ті
випадки, коли фізичну особу не визнано
недієздатною, однак у момент вчинення
правочину особа перебувала в такому
стані, коли вона не могла усвідомлювати
значення своїх дій та (або) керувати
ними (тимчасовий психічний розлад,
нервове потрясіння, тощо). Для
визначення наявності такого стану на
момент укладення правочину для
об'єктивної незалежної професійної
оцінки стану ОСОБА_4 проведена
посмертна судово - психіатрична
експертиза. Згідно Акту № 740 комісія
прийшла до висновку, що: «ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, на момент підписання
договору дарування мав психічні
розлади у вигляді когнитивного розладу
внаслідок органічного пошкодження
головного мозку тяжкого генезу
(оперована інсульт-гематома,
церебральний атеросклероз,
дисциркуляторна енцефалопатия),
вестибуло-атактичний (а.с.84-93).

В судовому засіданні експерт ОСОБА_10-
член комісії пояснила, що психічний
розлад - порушення мислення, настрою,
поведінка дослідженого знаходилася за
рамками норми. Симптоми: порушення сну,
тривога, страх, когнитивні симптоми-
труднощі чіткого мислення, порушення
пам'яті. Органичне враження мозку -
психоорганичний синдром в 3 -х ознаках:
послаблення пам'яті, зниження
інтелекту, нестримання афектів. При
цьому страждає якісне сприйняття, в
ситуації сприймаються лише деталі,
погіршена орієнтировка, рівень
мислення знижується, нездатність
адекватно оцінювати ситуацію. Мисленні
процеси сповільнені. При важких формах
наступає інтелектуально-мнестичне
зниження. Комісія базувалася тільки на
документацію, збереглися всі симптоми,
які описують енцефалопатію тяжкого
ґенеза, порушення когнитивних функцій.
Не пройшло безслідно і зміни в
інтелекті, люди з такими психічними
розладами такі, що піддаються
сторонньому впливу.

Згідно з ПВСУ від 29.02.2012р. № 6-9цс12,
висновок про тимчасову недієздатність
учасника правочину слід робити, перш за
все, на основі доказів, які свідчать про
внутрішній, психічний стан особи в
момент вчинення правочину.

Керуючись ст. 208,209 ЦПК України, на
підставі ст. 16, 203, 215, 225 ЦК України,
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними», суд,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання договору земельної
ділянки недійсним - задовольнити.

Визнати договір дарування земельної
ділянки площею 0,3194 га, яка розташована
в АДРЕСА_1 посвідчений 04 вересня 2009 року
приватним нотаріусом Запорізького
міського округу ОСОБА_11 від імені
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 недійсним.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга до Запорізького
апеляційного суду протягом 10 днів з
дня його оголошення.

Суддя-