Справа №463/2995/14-ц
Провадження №2/463/1495/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року
Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді
Головатого Р.Я.

при секретарі судових засідань
Миличук У.Р.

з участю представників позивача
Масюка М.В., Маковейчук О.В.

відповідача
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за позовом Львівського комунального
підприємства «Дім» до ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про визнання договору укладеним
та стягнення заборгованості, -

встановив:

позивач звернувся в суд із позовом до
відповідачів про визнання укладеними
договорів про надання послуг з
утримання будинків та прибудинкових
територій, з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення, між ЛКП
«Дім» та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, які
проживають у квартирі АДРЕСА_1,
стягнення заборгованості за фактично
надані послуги з централізованого
опалення квартири АДРЕСА_1 в сумі 5481
грн. 71 коп.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідачі
є власниками квартири АДРЕСА_1.
Вказаний будинок знаходиться на
балансі позивача, який є виконавцем
житлово-комунальних послуг відповідно
до рішення виконкому ЛМР.

Не зважаючи на обов'язковість
укладення договорів про надання
житлово-комунальних послуг,
відповідачі укласти з позивачем
договори про надання послуг з
утримання будинків та прибудинкових
територій, з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення
відмовляються.

Крім цього, позивач належним чином та у
повному обсязі надає відповідачам
послуги з постачання теплової енергії,
відповідачі користуються послугами з
централізованого опалення квартири
АДРЕСА_1, однак належним чином не
сплачують кошти за фактично надані
позивачем послуги, внаслідок чого
станом на 31.05.2014 року утворилась
заборгованість у розмірі - 5481,71 грн. А
тому просить позов задовольнити.

В судовому засіданні представники
позивача позовні вимоги підтримали у
повному обсязі, дали пояснення
аналогічні вищенаведеним, просять
позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні
проти позову заперечила з підстав,
викладених у поданих до суду
додаткових поясненнях (а.с.42-43). В
задоволенні позову просить відмовити.

Відповідачі ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судове
засідання не з'явилися, про час та
місце розгляду справи повідомлялися
належним чином, причин неявки суд не
повідомили.

Заслухавши пояснення представників
позивача, відповідача ОСОБА_4,
оглянувши матеріали справи, дослідивши
зібрані у справі докази, суд встановив
наступне.

Як вбачається з довідки з місця
проживання про склад сім'ї і прописку
№988 від 11.06.2014р. (а.с.7) відповідачі
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 є співвласниками
квартири АДРЕСА_1 у ній зареєстровані
та проживають, крім цього, у квартирі
зареєстрований та проживає відповідач
ОСОБА_6

В судовому засіданні встановлено, що
вищевказаний будинок обслуговується
позивачем.

У відповідності до вимог ч. 4 ст. 11 ЦК
України у випадках, встановлених
актами цивільного законодавства,
цивільні права та обов'язки
виникають безпосередньо з актів
органів державної влади, органів влади
Автономної Республіки Крим або органів
місцевого самоврядування.

Правовідносини щодо надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій у м. Львові
регулюються рішенням Львівської
міської ради № 561 від 31.05.2011р. «Про
встановлення тарифів на послуги з
утримання будинків та прибудинкових
територій для населення у м. Львові
індивідуально по кожному будинку»,
правовідносини щодо надання послуг з
централізованого опалення у м. Львові
регулюються рішенням виконавчого
комітету ЛМР №930 від 02.09.2008р. «Про
затвердження тарифів на теплову
енергію для опалення та гарячого
водопостачання», правовідносини щодо
надання послуг з холодного
водопостачання та водовідведення у м.
Львові регулюються рішенням
виконавчого комітету ЛМР №667 від
27.06.2008р.

Свобода договору, закріплена у ст. ст. 6,
627 ЦК України, яка полягає у праві
сторін вільно вирішувати питання при
укладенні договору, при виборі
контрагентів та при погодженні умов
договору, не є безмежною.

У тих випадках, коли актом цивільного
законодавства передбачена
обов'язковість положень цього акту для
сторін договору, сторони не вправі
відступити від їх положень (ч. 3 ст. 6 ЦК
України). Так, ст. ст. 19, 20 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»
передбачають обов'язок споживача
житлово-комунальних послуг укласти
письмовий договір з виконавцем послуг
на основі типового договору.

Форма та зміст (умови) типового
договору затверджені постановою
Кабінету Міністрів України від 20
травня 2009 року № 529 «Про затвердження
типового договору про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій».

З аналізу змісту ч. 3 ст. 6, ч. 1 ст. 630 ЦК
України, ст. ст. 19 - 21 Закону України
«Про житлово-комунальні послуги»,
постанови Кабінету Міністрів України
від 20 травня 2009 року № 529 «Про
затвердження типового договору про
надання послуг з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій»
убачається, що умови типового договору,
що набули юридично обов'язкового
значення в силу актів цивільного
законодавства, є обов'язковими для
сторін договору, які не мають права
відступити від їх положень і
врегулювати свої відносини на власний
розсуд.

Таким чином, укладення договору на
надання житлово-комунальних послуг є
обов'язком споживача за умови, якщо
запропонований виконавцем послуг
договір відповідає типовому договору.
Відмова споживача послуг від укладення
договору в такому разі суперечить
вимогам ч. 3 ст. 6, ст. ст. 627, 630 ЦК України
та ст. ст. 19, 20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги».

У разі такої відмови, виходячи з
положень ст. ст. 3,6,12 - 15, 20, 630, 640, 642, 643 ЦК
України виконавець послуг вправі
звернутись до суду за захистом свого
права, яке підлягає захисту судом на
підставі п. 1 ч. 2 ст. 6 ЦК України шляхом
визнання договору укладеним на умовах,
передбачених нормативним актом
обов'язкової дії.

Як вбачається із позовної заяви
відповідачі відмовляються укласти з
ЛКП «Дім» договори про надання послуг з
утримання будинків та прибудинкових
територій, з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення, що
суперечить вищевказаним нормам закону,
а тому суд приходить до висновку, що
позовні вимоги ЛКП «Дім» в цій частині
є підставними та підлягають до
задоволення.

Відповідно до ст.ст. 64, 67, 68 ЖК України та
п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги», ст. 10
Закону України «Про приватизацію
державного житлового фонду», ст. 19
Закону України «Про теплопостачання»,
Постанови КМУ від 21 липня 2005 р. N 630 «Про
затвердження Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення», плата
за комунальні послуги (водопостачання,
газ, теплова енергія та інші послуги)
береться за затвердженими у
встановленому порядку тарифами. Плата
за надані послуги вноситься споживачем
відповідно до показань засобів обліку
води і теплової енергії або
затверджених нормативів (норм)
споживання на підставі платіжного
документа (розрахункової книжки,
платіжної квитанції тощо) або
відповідно до умов договору на
встановлення засобів обліку. Наймач
(орендар) квартири зобов'язаний
оплачувати надані житлово-комунальні
послуги у строки, встановлені
договором або законом. Повнолітні
члени сім'ї несуть солідарну з наймачем
відповідальність за зобов'язаннями, що
випливають із зазначеного договору.

З представлених суду довідок про
заборгованість (а.с.8, 51) вбачається, що
відповідачі належним чином не вносять
плату за надані послуги з
централізованого опалення квартири
АДРЕСА_1, внаслідок чого утворилась
заборгованість, загальна сума якої
станом на 31.05.2014р. становить 5481 грн. 71
коп.

Згідно з п.1 ч.1 ст.13 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» до
житлово-комунальних послуг
відносяться комунальні послуги
(централізоване постачання холодної та
гарячої води, водовідведення, газо- та
електропостачання, централізоване
опалення, а також вивезення побутових
відходів тощо).

Пунктом першим частини першої статті 20
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги» передбачене право споживача
одержувати вчасно та відповідної
якості житлово-комунальні послуги
згідно із законодавством та умовами
договору на надання
житлово-комунальних послуг, при цьому
такому праву прямо відповідає
визначений п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону обов'язок
споживача оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги в
частині стягнення з відповідачів
заборгованості за фактично надані
послуги з централізованого опалення
квартири АДРЕСА_1 є підставними та
підлягають задоволенню.

При цьому, судом не беруться до уваги
заперечення відповідача ОСОБА_4 з
приводу неправомірності застосування
позивачем двоставкового тарифу,
оскільки всупереч вимогам ст.60 ЦПК
України, відповідно до яких кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу; докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі; доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір; доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях,
відповідачі жодних доказів на
підтвердження необхідності
здійснювати нарахування оплати за
вказані послуги за іншими тарифами
суду не представили, свого розрахунку
заборгованості за вказані послуги не
подали.

Крім цього, відповідно до ст.13 Закону
України «Про теплопостачання» до
основних повноважень органів
місцевого самоврядування у сфері
теплопостачання належить, зокрема,
встановлення для відповідної
територіальної громади в порядку і
межах, визначених законодавством,
тарифів на теплову енергію, які
надаються підприємствами та
організаціями комунальної власності,
крім тарифів на теплову енергію, що
виробляється на установках
комбінованого виробництва теплової і
електричної енергії.

Згідно з положеннями ст.20 Закону
України «Про теплопостачання», тарифи
на теплову енергію повинні
забезпечувати відшкодування всіх
економічно обґрунтованих витрат на
виробництво, транспортування та
постачання теплової енергії. Тарифи на
виробництво, транспортування та
постачання теплової енергії
затверджуються органами місцевого
самоврядування, крім теплової енергії,
що виробляється суб'єктами
господарювання, що здійснюють
комбіноване виробництво теплової і
електричної енергії та/або
використовують нетрадиційні та
поновлювані джерела енергії, на
підставі розрахунків, виконаних
теплогенеруючими,
теплотранспортуючими та
теплопостачальними організаціями за
методиками, розробленими центральним
органом виконавчої влади у сфері
теплопостачання.

Рішенням виконавчого комітету
Львівської міської ради № 930 від
02.09.2008р. «Про затвердження тарифів на
теплову енергію для опалення та
гарячого водопостачання, враховуючи
економічно обґрунтовані витрати на їх
виробництво, транспортування та
постачання» (з наступними змінами та
доповненнями згідно рішень від 14.11.2008р.
№1255; від 29.12.2008р. №1433; від 29.12.2010 р. №1823;
від 28.12.2011 р. №1083) встановлено тарифи на
теплову енергію для централізованого
опалення та гарячого водопостачання.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що розрахунок оплати наданих та
спожитих відповідачами теплової
енергії та опалення обґрунтовано
здійснено позивачем з врахуванням
двоставкових тарифів, а тому не
оплачена відповідачами сума боргу за
отримані послуги підлягає стягненню з
відповідачів.

Крім цього, судом не беруться до уваги
посилання відповідача ОСОБА_4 на
пропуск позивачем строку на звернення
до суду, оскільки відповідно до ч.ч.1, 3
ст.264 ЦК України перебіг позовної
давності переривається вчиненням
особою дії, що свідчить про визнання
нею свого боргу або іншого обов'язку.
Після переривання перебіг позовної
давності починається заново. Час, що
минув до переривання перебігу позовної
давності, до нового строку не
зараховується.

Як вбачається із відомостей про
нарахування та оплату за послуги з
централізованого опалення за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.8, 51), відповідачі регулярно
вносили кошти в якості оплати за надані
позивачем послуги, що свідчить про
визнання ними свого боргу та має
наслідком переривання строку позовної
давності.

При цьому, задовольняючи позовні
вимоги у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК
України з відповідачів на користь
позивача слід стягнути у рівних
частках понесені позивачем та
документально підтверджені (а.с.1, 18)
судові витрати по справі, що становлять
372 грн. 50 коп. судового збору.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 88, 212-214 ЦПК
України, ст.ст. 11, 15, 16, 509, 611 ЦК України,
Законом України «Про
житлово-комунальні послуги», суд -

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Визнати укладеним, на основі типового
договору, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 20
травня 2009 р. №529 «Про затвердження
Типового договору про надання послуг з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій», договір про
надання послуг з утримання будинків та
прибудинкових територій між
Львівським комунальним підприємством
«Дім» та ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, що
проживають у квартирі АДРЕСА_1.

Визнати укладеним, на основі типового
договору, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України від 21 липня
2005 р. №630 «Про затвердження Правил
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення та
типового договору про надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення», договір про надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення між Львівським
комунальним підприємством «Дім» та
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, що проживають у
квартирі АДРЕСА_1.

Стягнути солідарно з ОСОБА_4
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1),
ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь Львівського
комунального підприємства «Дім»
() заборгованість за
фактично надані послуги з
централізованого опалення квартири
АДРЕСА_1, станом на травень 2014 року в
розмірі 5481 грн. 71 коп. (п'ять тисяч
чотириста вісімдесят одна гривня
сімдесят одна гривня).

Стягнути у рівних частках з ОСОБА_4
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1),
ОСОБА_5, ОСОБА_6 на користь Львівського
комунального підприємства «Дім»
() 372 грн. 50 коп. (триста
сімдесят дві гривні п'ятдесят копійок)
судових витрат.

Рішення суду може бути оскаржене
протягом десяти днів з дня його
проголошення до апеляційного суду
Львівської області через Личаківський
районний суд м.Львова.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
Р.Я. Головатий