АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 530/819/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/3093/14
Головуючий у 1-й інстанції Дем'янченко
Доповідач Прядкіна О. В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області в складі:

Головуючого судді: Прядкіної О.В.,

Суддів: Бутенко С.Б., Панченка О.О.,

При секретарі: Зеленській О.І.

За участі: позивача ОСОБА_1 та її
представника ОСОБА_2,

представників відповідача
Харчук Н.М., Стрибка В.І.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_5

на рішення Зіньківського районного
суду Полтавської області від 19 серпня
2014 року

по справі за позовом ОСОБА_5 до
професійно-технічного училища № 25 м.
Зіньків Полтавської області про
поновлення на роботі і стягнення
заробітної плати за час вимушеного
прогулу, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2014 року ОСОБА_5 звернулась до
суду з вказаним позовом. Посилалась , що
з 07.05.1990 року працювала майстром
виробничого навчання
професійно-технічного училища №25
міста Зіньків Полтавської області.
Відповідно наказу директора ПТУ № 25 м.
Зінькова № 3-К від 31.03.2014 року її
звільнено з роботи у зв'язку з
скороченням чисельності працівників
за п.1 ст.40 КЗпП України. Просила
визнати її звільнення за вказаним
наказом незаконним та поновити її на
посаді майстра виробничого навчання
професійно-технічного училища №25 м.
Зіньків та стягнути з відповідача на її
користь заробітну плату за час
вимушеного прогулу в розмірі 5000 грн.

Рішенням Зіньківського районного суду
Полтавської області від 19 серпня 2014
року в задоволенні позову ОСОБА_5
відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_5 судовий збір в сумі
487,20 грн.

Рішення оскаржила ОСОБА_5, яка в
апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення та ухвалити нове,
яким задовольнити позовні вимоги.

Колегія суддів, перевіривши справу в
межах заявлених вимог і апеляційного
оскарження, приходить до висновку, про
часткове задоволення апеляційної
скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно
встановлено та вбачається з матеріалів
справи, що ОСОБА_5 працювала на посаді
майстра виробничого навчання
професійно-технічного училища № 25 м.
Зіньків з 07.05.1990 року по 31.03.2014 року.
Звільнена на підставі п.1 ст.40 КЗпП
України за скороченням чисельності
працівників.

Обґрунтовуючи позовні вимоги про
поновлення на роботі, позивач вказує
на недотримання адміністрацією
відповідача вимог ч.1,3 ст. 42 КЗпП
України, якими передбачено, що при
скороченні чисельності чи штату
працівників у зв'язку із змінами в
організації виробництва і праці
переважне право на залишення на роботі
надається працівникам з більш високою
кваліфікацією і продуктивністю праці.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, районний суд виходив з того, що
наказ № 3-К від 31.03.2014 року директора
професійно-технічного училища № 25 м.
Зіньків Харчук Н.М. щодо звільнення
ОСОБА_5 є законним, оскільки позивача
було попереджено про можливе
скорочення чисельності працівників з
21.01.2014 року, вона була ознайомлена з
наказом, але від підпису відмовилась,
що підтверджується відповідним актом.

Такий висновок суду відповідає
обставинам справи.

Так, довід позивача про те, що вона має
переважне право на залишення на роботі
спростований, зокрема, відповідачем з
посиланням на план виробничої
діяльності майстрів виробничого
навчання швейного профілю за 2013 рік,
згідно якого у ОСОБА_5 найнижчий рівень
виконання плану виробничої діяльності,
та відповідно до пояснювальної
директора ПТУ № 25 позивач має
негативну характеристику як
працівника закладу (а.с.36, 91).

16.01.2014 року профспілковим комітетом
професійно-технічного училища № 25 м.
Зіньків дана згода на звільнення
позивача.

Відповідно до ч. 1 ст.10, ч. 1 ст. 11, ч. 1 ст. 60
ЦПК України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін.

При цьому, відповідно до ч.3 ст.60 ЦПК
України доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір.

Згідно з ч.1 ст. 179 цього ж Кодексу
предметом доказування під час
судового розгляду є факти, які
обґрунтовують заявлені вимоги чи
заперечення або мають інше значення
для вирішення справи і підлягають
встановленню при ухваленні
судового рішення.

Таким чином, позивачем не доведено, що
при її звільненні за скороченням
чисельності працівників,
адміністрацією відповідача порушені
її права.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що в протоколі засідання
профспілкового комітету не вказано
кількісний склад профспілкового
комітету та скільки його членів брали
участь у засіданні не спростовує
недійсність даного засідання та не
доведено що він є неправомочним.

Вказівка позивача на недотримання
при звільненні строку, встановленого
ч.8 ст. 43 КЗпП України не впливає на
факт отримання згоди профспілкового
комітету на її звільнення.

За таких обставин та керуючись
роз'ясненнями, даними в постанові
Пленуму Верховного Суду України в п. 19
постанови від 6 листопада 1992 року № 9
«Про практику розгляду судами трудових
спорів» (зі змінами), колегія суддів
приходить до висновків, що звільнення
позивачки проведено з дотриманням
вимог норм трудового законодавства, а
тому відсутні підстави для скасування
чи зміни рішення суду першої інстанції
в цій частині.

Разом з тим, стягнувши з ОСОБА_5
судовий збір в сумі 487,20 грн., районний
суд не звернув увагу на п.1 ч.1 ст.5
Закону України «Про судовий збір»,
згідно до положень якого позивачі за
подання позовів, що випливають із
трудових відносин, звільняються від
сплати судового збору. Рішення
районного суду в цій частині слід
скасувати, а судові витрати по справі
віднести на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 303,307, 309 ч.1 п.4,316
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити
частково.

Рішення Зіньківського районного суду
Полтавської області від 19 серпня 2014
року скасувати в частині стягнення з
ОСОБА_5 судового збору в сумі 487,20 грн.
Судові витрати віднести на рахунок
держави.

В іншій частині рішення Зіньківського
районного суду Полтавської області від
19 серпня 2014 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржене протягом 20 днів шляхом
подачі касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

СУДДІ: