Справа№592/8226/14-ц
Провадження №2/592/1985/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(Заочне)

02 жовтня 2014 року
м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в
складі:

головуючого-судді - Литовченко О.В.,

за участю секретаря - П'янтківського
А.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Ковпаківського
районного суду м. Суми справу за
позовом Сумського обласного
відділення Фонду соціального
страхування з тимчасової втрати
працездатності до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди

встановив:

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що
11 травня 2013 року близько 17 год. 40 хв. по
вул. В'ячеслава Черновола, 96 у м. Суми
трапилась дорожньо-транспортна
пригода. Керуючи автомобілем «Таврія»
д.н. НОМЕР_1 водій ОСОБА_1, знехтував
мірами безпеки дорожнього руху,
порушив правила дорожнього руху,
зіткнувся з автомобілем «ВАЗ-2199» д.н.
НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2. Згідно з
постановою УМВС України у Сумській
області від 19.06.2013 року, матеріалів
досудового розслідування, внесених до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань за №0003489 від 12.05.2013
року водій ОСОБА_1 визнаний винним у
скоєнні ДТП. Внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
постраждав ОСОБА_2, отримав тілесні
ушкодження у вигляді: (розтягнення
зв'язок шийного відділу хребта, забій
лівого плечового суглобу, забій лівого
променево-зап'ястного суглобу, забій
лівого тазостегнового суглобу), які
відповідно до висновку судово-медичної
експертизи №916 від 31.05.2013 року
кваліфікуються, як легкі тілесні
ушкодження. Після надання
спеціалізованої медичної допомоги
ОСОБА_2 перебував на лікарняному.
Тимчасова непрацездатність тривала з
13.05.13 року до 01.06.2013 року. Згідно з цим
Порядком за рахунок коштів ПАТ
«Сумського машинобудівного
науково-виробничого об'єднання ім.
М.В.Фрунзе», оплачено 5 днів тимчасової
непрацездатності в сумі 1052 грн. 80 коп.
Відтак, за рахунок Фонду соціального
страхування оплачено 12 днів
непрацездатності, що в сумі складає 2526
грн. 72 коп. Тому позивач прохає стягнути
з відповідача на користь позивача суми
завданих збитків у розмірі 2526 грн.
72коп..

У судове засідання представник
позивача не з'явився, надав суду
письмову заяву про розгляд справи без
його участі, позовні вимоги підтримав в
повному обсязі.

У судове засідання відповідач ОСОБА_1
не з'явився, належним чином
повідомлений про час та місце розгляду
справи, причини неявки суду не
повідомив та від нього не надходило
клопотань про відкладення розгляду
справи.

Суд, перевіривши матеріали справи,
вважає, що позов не підлягає
задоволенню, виходячи з таких підстав:

Судом встановлено, що 11 травня 2013 року
близько 17 год. 40 хв. по вул. В'ячеслава
Черновола, 96 у м. Суми трапилась
дорожньо-транспортна пригода. Керуючи
автомобілем «Таврія» д.н. НОМЕР_1 водій
ОСОБА_1, знехтував мірами безпеки
дорожнього руху, порушив правила
дорожнього руху, зіткнувся з
автомобілем «ВАЗ-2199» д.н. НОМЕР_2 під
керуванням ОСОБА_2.

Постановою УМВС України у Сумській
області від 19.06.2013 року, матеріали
досудового розслідування, внесеного до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань за №0003489 від 12.05.2013
року було закрито кримінальне
провадження у зв'язку з відсутністю
складу кримінального правопорушення
передбаченого ч.1 ст.286 КК України./а.с.3/

Відповідно до листа непрацездатності
виданому на ім'я ОСОБА_2, тимчасова
непрацездатність тривала з 13.05.2013 року
по 01.06.2013 року./а.с.4/

Відповідно до листа №1607/474 від 26.05.2014
року ПАТ «СМНВО ім.. М.В. Фрунзе» у
зв'язку з тимчасовою втратою
працездатності ОСОБА_2, на лікування
останнього було виплачено кошти: за
рахунок підприємства - 1052,80 грн., за
рахунок Фонду соціального страхування
з тимчасової втрати працездатності -
2316,16 грн. та 210,56 грн../а.с.5/

Так, відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом. Зазначена норма міститься у
главі 82 ЦК України і регулює деліктні
правовідносини.

Правовідносини, пов'язані зі
страхуванням різних видів, регулюються
нормами глави 67 ЦК України. Відповідно
до вимог ст.999 ЦК України законом може
встановлюватись обов'язок фізичної або
юридичної особи бути страхувальником
життя, здоров'я, майна або
відповідальності перед іншими особами
за свій рахунок чи рахунок
заінтересованої особи (обов'язкове
страхування).

Із матеріалів справи вбачається, що між
потерпілим ОСОБА_2 та Фондом склалися
страхові правовідносини, які
регулюються спеціальним
законодавством, а саме: Законом України
«Про загальнообов'язкове державне
соціальне страхування у зв'язку з
тимчасовою втратою працездатності та
витратами, зумовленими похованням» від
18 січня 2001 року №2240-11 (далі - Закон).

Матеріальне забезпечення та соціальні
послуги, що надаються за Законом, є
окремим видом загальнообов'язкового
державного соціального страхування
громадян, що здійснюється Фондом
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності (преамбула).

Враховуючи положення даного Закону,
зазначене страхування є обов'язковим
особистим страхуванням, а врегульовані
ним правовідносини не поширюються на
правовідносини Фонду, як страховика, з
іншими особами, відповідальними за
шкоду, заподіяну життю та здоров'ю
застрахованої особи та не передбачають
право Фонду зворотної вимоги до винної
особи.

Таке право зворотної вимоги переходить
лише відповідно до ст.993 ЦК України,
згідно з положеннями якої до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки. Тобто право регресу виникає
лише у разі виплати страхового
відшкодування за договором майнового
страхування.

Таким чином, у разі проведення
страхових виплат за договором
особистого страхування право
зворотної вимоги страховика до особи,
відповідальної за заподіяння шкоди не
передбачено.

Здійснювані й відшкодовані Фондом
соціальні послуги та виплати є його
обов'язком у разі настання страхового
випадку, а тому здійснення таких виплат
застрахованій особі не є заподіяною
Фонду шкодою у розумінні ст. 1166 ЦК
України і відповідно відділення Фонду
не є особою, яка відшкодувала шкоду,
завдану іншою особою, та не набуває
права зворотної вимоги до винної особи
згідно з положеннями ч.1 ст.1191 ЦК
України.

За таких обставин суд приходить до
висновку про відмову у задоволенні
позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 993, 999, 1166, 1191 ЦК України, ст.ст. 10,11,
57-60, 88, 174, 209, 213-215, 256 ЦПК України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позову Сумського
обласного відділення Фонду
соціального страхування з тимчасової
втрати працездатності до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
Ковпаківським районним судом м. Суми за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано до суду протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржено
позивачем до Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Сумської області через Ковпаківський
районний суд м. Суми в десятиденний
строк з дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо скаргу не буде подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
О.В. Литовченко