АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 546/613/14-ц
Номер провадження 22-ц/786/3056/14
Головуючий у 1-й інстанції Горулько О. М.
Доповідач Хіль Л. М.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 жовтня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області у складі:

головуючого судді: Хіль Л.М.

суддів: Кузнєцової О.Ю., Мартєва С.Ю.

при секретарі Колодюк О.П.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Решетилівського районного
суду Полтавської області від 27 серпня
2014 року

по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства
"Полтаваобленерго" до ОСОБА_1 про
відшкодування збитків, завданих в
результаті порушення ПКЕЕ для
населення, -

В С Т А Н О В И Л А

У травні 2014 року ПАТ
«Полтаваобленерго» звернулось до суду
із вказаним позовом та просило
стягнути з ОСОБА_1 на їх користь збитки,
завдані без обліковим використанням
електроенергії, у розмірі 3081,02 грн. та
судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог
вказувало, що воно є постачальником
електричної енергії до житлового
будинку, розташованого в с. Колотії
Решетилівського району Полтавської
області, по особовому рахунку НОМЕР_1,
відкритому на ім'я ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 помер, і згідно
довідки, виданої Решетилівською
селищною радою Решетилівського району,
в його будинку з 2011 року зареєстрований
та проживає відповідач ОСОБА_1

17 січня 2014 року під час перевірки
електроспоживання по о/р 075043
працівниками Решетилівської філії ВАТ
„Полтаваобленерго" було виявлено
порушення споживачем Правил
користування електричною енергією
для населення шляхом самовільного
підключення відкритою
електропроводкою до мережі з метою
безоблікового споживання
електроенергії, про що було складено
акт.

Розмір збитків, завданих позивачеві
безобліковим використанням
електроенергії, становить 3081,02 грн.
Ці збитки відповідачем у добровільному
порядку не відшкодовані.

Рішенням Решетилівського районного
суду Полтавської області від 27 серпня
2014 року позовні вимоги ПАТ
«Полтаваобленерго» задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Полтаваобленерго» збитки, завдані без
обліковим використанням електричної
енергії у розмірі 845,34 грн.

Вирішено питання по судові витрати.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовлено.

Вказане рішення в апеляційному порядку
оскаржив ОСОБА_1 та просив скасувати
його та ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог ПАТ
«Полтаваобленерго» у повному обсязі.

Посилався на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, а саме
суперечність у показаннях свідків,
незалучення до участі у справі
спеціаліста, не встановлення дійсного
місця проведення перевірки, а також
неврахування його статусу інваліда ІІ
групи при вирішенні питання про судові
витрати.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційних скарг, перевіривши
законність і обґрунтованість
ухваленого рішення, заслухавши
пояснення учасників процесу та
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні

Судове рішення ухвалене у справі не
повною мірою відповідає вказаним
вимогам.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, 07.09.2004 року між ПАТ
«Полтаваобленерго» та ОСОБА_2 укладено
договір, згідно якого позивачем
здійснюється постачання
електроенергії до належного
відповідачеві житлового будинку,
розташованого в с. Колотії
Решетилівського району Полтавської
області (а.с. 3-4).

Згідно копії довідки № 02-32/1206, виданої
24.04.2014 року Решетилівською селищною
радою Решетилівського району, в
будинку розташованого в с. Колотії
Решетилівського району Полтавської
області з 12.07.2011 року зареєстрований та
проживає відповідач ОСОБА_1 (а.с. 13) та є
споживачем електричної енергії.

Із копії повідомлення відділу ДРАЦС РС
Решетилівського РУЮ Полтавської
області (а.с. 14) вбачається, що ОСОБА_2
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року. Зазначені
відомості підтверджені і самим
відповідачем.

Згідно копії акту № 00000733 від 17.01. 2014
року, складеного відповідно до вимог
чинного законодавства, відповідач
ОСОБА_1 умисно порушував Правила
користування електричною енергією
для населення шляхом самовільного
підключення відкритою
електропроводкою до мережі споживача
накидом на пробки на зачищені дроти під
лічильником (а.с. 5-6). В акті також
зазначена дата останньої перевірки
приладу обліку перед виявленим
порушенням - 07.11.2013 року.

Факт порушення відповідачем Правил КЕЕ
підтверджується також і копіями
доповідних записок контролерів
рейдової бригади на ім'я начальника
Решетилівської філії ПАТ
«Полтаваобленерго» (а.с. 15-16).

Ухвалюючи рішення про задоволенні
позовних вимог ПАТ «Полтаваобленерго»
суд першої інстанції виходив з
доведеності порушення відповідачем
Правил користування електричною
енергію, що є підставою для стягнення з
нього вартості не облікованої
електроенергії.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком місцевого суду, оскільки він
узгоджується з матеріалами справи та
нормами чинного законодавством.

Доводи апелянта щодо неузгодженості
показань свідків не можуть бути взяті
до уваги колегією суддів, як підстава
для скасування рішення суду в частині
стягнення вартості не облікованої
електроенергії.

Відповідно до ч.1,3 ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Суд оцінює належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності.

Відповідно до показань свідка ОСОБА_4,
акту про порушення №00000733 та фото
таблиці до нього ОСОБА_5 здійснював
розкрадання електричної енергії. При
цьому, вказівка свідків ОСОБА_6 і ОСОБА_7
щодо наявності двох дротів, жодним
чиному не суперечить факту підключення
відкритою електропроводкою до мережі.

Доводи апеленята щодо необхідності
залучення спеціаліста, який може
підтвердити неможливість розкрадання
ним електроенергії є неспроможними.

Так, до участі у справі були залучені
працівники ПАТ «Полтаваобленерго», що
володіють спеціальними знаннями щодо
предмета спору, які надали свої
пояснення щодо факту самовільного
підключенн ОСОБА_1 до мережі.

Крмі того, є необґрунтованими доводи
апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо не
доведення в яком будинку здійснювалось
безоблікове використаня
електроенергії.

Так, згідно зі ст. 61 ч.1 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доведенню.

Судом першої інстанції встановлено, що
безоблікове використаня
електроенергії відбувалось у будинку в
якому мешкає ОСОБА_1, що підтвердили
учасники справи, у тому числі і
відповідачем ОСОБА_1, а тому колегія
суддів вважає доведеним факт без
облікового використання
електроенергії саме у будинку
відповідача, що розташований в с.
Колотії Решетилівського району
Полтавської області.

Виходячи з викладеного судом першої
інстанції ухвалено правильне рішення в
частині стягнення з ОСОБА_1 збитків,
завданих без обліковим використанням
електроенергії.

Ухвалюючи рішення в частині вирішення
питання про судові витрати судом
першої інстанції залишено поза увагою
вимоги чинного законодавства щодо
відшкодування сплаченого позивачем
судового збору.

Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Проте, відповідно до п.9 ч.1 ст.5 ЗУ «Про
судовий збір» від сплати судового
збору звільняються інваліди І та ІІ
груп.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, а тому
звільнений від сплати судового збору.

Виходячи з викладеного, у зв'язку з
порушенням норм матеріального права,
судом ухвалено помилкове рішення в
частині вирішення питання про судові
витрати, яке в цій частині підлягає
скасуванню.

Керуючись ст. ст. 303, 307 ч.1 п.2, 309 ч.1 п.3,4, 314
ч.2, 316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Рішення Решетилівського районного
суду Полтавської області від 27 серпня
2014 року в частині стягнення з ОСОБА_1
судового збору - скасувати.

В іншій частині рішення
Решетилівського районного суду
Полтавської області від 27 серпня 2014
року - залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржено протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили шляхом
подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Судді:
Л.М. Хіль

О.Ю. Кузнєцова

С.Ю. Мартєв

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: