Справа № 464/2982/14
Головуючий у 1 інстанції: Мичка Б.Р.
Провадження № 22-ц/783/5995/14
Доповідач в 2-й інстанції: Павлишин О.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 року колегія суддів
Судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі :

головуючого -
Павлишина О.Ф.,

суддів - Мікуш Ю.Р.,
Ніткевича А.В.,

з участю секретаря
Гацій І.І.,

з участю ОСОБА_2, його представника
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на ухвалу Сихівського
районного суду м.Львова від 8 серпня 2014
року в справі за скаргою представника
ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на дії державного
виконавця ВДВС Стрийського МРУЮ
Говгери Олега Богдановича,
заінтересована особа - ОСОБА_2, про
визнання перерахунку заборгованості
по аліментах незаконним та його
скасування,-

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваною ухвалою суду відмовлено в
задоволенні скарги представника
ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на дії державного
виконавця ВДВС Стрийського МРУЮ
Говгери Олега Богдановича,
заінтересована особа - ОСОБА_2, про
визнання перерахунку заборгованості
по аліментах незаконним та його
скасування.

Ухвалу суду оскаржив представник
ОСОБА_4 - ОСОБА_5 В апеляційній скарзі
стверджує про порушення норм
матеріального та процесуального права.
Зазначає, що у разі стягнення аліментів
у частці від заробітку боржника у
фізичної особи, фізичної особи -
підприємця відрахування здійснюється
з фактичного заробітку (доходу) на
підставі постанови державного
виконавця. Посилається на те, що
державним виконавцем не було враховано
дохід боржника, отриманий ним від
підприємницької діяльності. Зазначає,
що в матеріалах виконавчого
провадження відсутні дані про доходи
боржника з ТзОВ «Менеджмент консалтинг
груп». Апелянт наголошує, що предметом
оскарження є дії щодо здійснення
перерахунку аліментів, які виразилися
в довідці-розрахунку від 5.03.2014 року, а
не сам розмір заборгованості по
аліментах. Вважає, що оскільки
інформація про отримані боржником
доходи від підприємницької діяльності
була відома Галицькому ВДВС і по цій
інформації був здійснений перерахунок
раніше, який до даного часу не
скасований судом, то державний
виконавець Стрийського ВДВС повинен
був відмовити у проведенні перерахунку
заборгованості по аліментах по заяві
ОСОБА_2 за попередній період. Просить
ухвалу суду скасувати та постановити
нову, якою задовольнити скаргу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3 про
заперечення доводів апеляційної
скарги, перевіривши матеріали справи,
колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу необхідно відхилити з
наступних підстав.

Відповідно до ст.383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Згідно з ст.387 ЦПК України у разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Відповідно ч.1 ст.17 Закону України «Про
виконавче провадження» примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом.

Згідно з положеннями ч.4 та ч.9 ст.74
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець
обчислює розмір заборгованості із
сплати аліментів, складає відповідний
розрахунок та повідомляє про нього
стягувачу і боржнику: у разі якщо
виконавчий документ уперше надійшов
для виконання; за заявою сторін
виконавчого провадження; у разі
надсилання постанови до адміністрації
підприємства, установи, організації,
фізичної особи, фізичної особи -
підприємця для проведення
відрахування із заробітної плати
(доходів), пенсії та стипендії боржника;
у разі закінчення виконавчого
провадження у зв'язку з надходженням
виконавчого документа за належністю до
іншого органу державної виконавчої
служби; за власною ініціативою; в інших
передбачених законом випадках. Спір
щодо розміру заборгованості із сплати
аліментів вирішується судом за заявою
заінтересованої особи у порядку,
встановленому законом.

Матеріалами справи встановлені
наступні обставини.

8 червня 2012 року Сихівським районним
судом видано виконавчий лист №2-1259/11
про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_4
аліментів на утримання неповнолітніх
дітей ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3
частини всіх видів заробітку
відповідача, але не менше 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісячно, починаючи
з 21.04.21011 року і до досягнення
найстаршою дитиною повноліття. (а.с.28)

Вказаний виконавчий лист перебував на
виконанні в Галицькому ВДВС ЛМУЮ.

Державним виконавцем Галицького ВДВС
складено розрахунок заборгованості по
аліментах від 1.12.2013 року, який складає 82
017,08 грн.

Ухвалою Сихівського районного суду
м.Львова від 7 червня 2013 року
задоволено скаргу ОСОБА_4 на дії
державного виконавця Галицького
відділу державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції.

Ухвалою Апеляційного суду Львівської
області від 29 липня 2013 року змінено
ухвалу Сихівського районного суду
м.Львова від 7 червня 2013 року,
виключено із мотивувальної частини
ухвали Сихівського районного суду
м.Львова від 7 червня 2013 року посилання
на встановлення наступних обставин:
«Судом встановлено, що боржником
згідно поданого звіту суб»єкта малого
підприємництва-фізичної особи,
платника єдиного податку обсяг виручки
(дохід) від реалізації товарів (робіт,
послуг ) за 2011 рік становив 252736,88 грн., за
перше півріччя 2012 року дохід становив
46050,00 грн.,що в підсумку складає 298786,88
грн. За цей період з боржника було
стягнуто 16836,02 грн. Дана сума не
відповідає 1/3 всіх видів заробітку
відповідача, яка складає 99595,62 грн.
Таким чином, після перерахунку розміру
аліментів з боржника слід стягнути
різницю між нарахованою та сплаченою
сумою, що складає 82759,00 грн.» В іншій
частині ухвалу Сихівського районного
суду м.Львова від 7 червня 2013 року
залишено без змін.

В подальшому виконавчий лист передано
на виконання в Стрийський МРУЮ,
державним виконавцем якого 20 грудня 2013
року відкрито виконавче провадження.
(а.с.27)

11 лютого 2014 року боржник звернувся із
заявою про проведення розрахунку
заборгованості.

5 березня 2014 року державним виконавцем
Стрийського МРУЮ проведено розрахунок
заборгованості по сплаті аліментів за
період з 21.04.2011 року по 5.03.2014 року,
відповідно до якого сума
заборгованості становить 12 368,78 грн.
(а.с.6-7)

Відповідно до ч. 1 ст. 195 СК України
заборгованість за аліментами,
присудженими у частці від заробітку
(доходу), визначається, виходячи з
фактичного заробітку (доходу), який
платник аліментів одержував за час,
протягом якого не проводилося їх
стягнення.

Згідно з ч.4 ст.195 СК України розмір
заборгованості за аліментами
обчислюється державним виконавцем, а в
разі спору - судом.

Як вбачається із роз'яснень, викладених
у постанові пленуму ВССУ від 7 лютого 2014
року N 6 «Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах», розмір
заборгованості за виконавчим
документом про стягнення аліментів
державний виконавець повинен
визначати, керуючись вимогами статті 74
Закону «Про виконавче провадження»,
відповідними нормами сімейного
законодавства, а також постановою
Кабінету Міністрів України від 26
лютого 1993 року N 146 (з наступними
змінами) "Про перелік видів доходів, які
враховуються при визначенні розміру
аліментів на одного з подружжя, дітей,
батьків, інших осіб". При цьому він не
може вирішувати питання про повне або
часткове звільнення від сплати
заборгованості.

Відповідно до п.п. 16 п. 1 Постанови КМУ
від 26 лютого 1993 року № 146 «Про перелік
видів доходів, які враховуються при
визначенні розміру аліментів на одного
з подружжя, дітей, батьків, інших осіб»
утримання аліментів з працівників
провадиться з усіх видів заробітку і
додаткової винагороди як за основною
роботою, так і за роботою за
сумісництвом, в тому числі з доходів
від підприємницької діяльності,
селянських (фермерських) господарств,
кооперативів, об'єднань громадян, а
також доходів, що припадають на частку
платника аліментів від присадибної
ділянки або підсобного господарства.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд
першої інстанції обґрунтовано виходив
з того, що виконавчий документ надійшов
за належністю до ВДВС Стрийського МРУЮ,
боржник подав відповідну інформацію
про джерела доходів, дії державного
виконавця щодо проведення перерахунку
заборгованості зі сплати аліментів та
при складанні довідки-розрахунку від
5.03.2014 року відповідають вимогам Закону
України «Про виконавче провадження» та
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, затвердженої наказом
Міністерства юстиції України.

Висновки суду відповідають матеріалам
справи - даним виконавчого провадження,
з яких вбачається, що боржник подав у
виконавчу службу заяву про проведення
розрахунку заборгованості, довідки і
звіти об»єкта малого підприємництва -
фізичної особи - платника єдиного
податку (виконавче провадження №754/5,
а.с.99-104,113-146).

А відтак, оскільки ч.4 ст.74 Закону
України «Про виконавче провадження»
встановлено обов»язок державного
виконавця обчислення розміру
заборгованості із сплати аліментів, і
складання відповідного розрахунку з
повідомленням про нього стягувачу і
боржнику за заявою сторони виконавчого
провадження, якою є боржник, дії
державного виконавця по складанню
розрахунку заборгованості за заявою
боржника є правомірними та не
порушують будь-чиїх прав і свобод.

Доводи апеляційної скарги фактично
зводяться до твердження про
правильність розрахунку
заборгованості, проведеного Галицьким
ВДВС ЛМЮ від 23.08.2012 року, відповідно до
якого заборгованість становить 82759 грн.
(а.с.11), а також посиланню на
неправомірність проведення розрахунку
5.03.2014 року ВДВС Стрийським МРУЮ в
зв»язку з наявністю попереднього
розрахунку.

Однак такі твердження і посилання не
можуть прийматись до уваги, оскільки
законом не встановлено заборони
проведення розрахунку заборгованості
за наявності попереднього розрахунку.

Крім того, відповідно до п.26 постанови
пленуму ВССУ від 7 лютого 2014 року N 6 «Про
практику розгляду судами скарг на
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах» спір щодо
розміру заборгованості зі сплати
аліментів вирішується судом за заявою
заінтересованої особи. Залежно від
предмета та суті вимог така заява може
розглядатися у порядку, передбаченому
розділом VII ЦПК, або у позовному
провадженні. А відтак, оскільки
фактично предметом та суттю вимог є
розмір заборгованості, стягувач не
позбавлена можливості вирішити спір
щодо розміру заборгованості шляхом
подання відповідного позову.

Також безпідставним є твердження
апелянта про те, що судом постановлено
немотивовану ухвалу, чим порушено
право на справедливий суд, так як з
ухвали вбачається, що така відповідає
вимогам ст.210 ЦПК України, зокрема, у ній
зазначено мотиви, з яких суд дійшов
висновків, і закон, яким керувався суд,
постановляючи ухвалу. (а.с.123-127)

Судом першої інстанції правильно
встановлено обставини справи та
постановлено ухвалу з дотриманням
норм матеріального і процесуального
закону, а тому колегія суддів не вбачає
підстав для скасування ухвали суду.

Керуючись п.1 ч.2 ст.307 , ст.ст.313-315 ЦПК
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_4
- ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Сихівського районного
суду м.Львова від 8 серпня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили
ухвалою суду апеляційної інстанції.

Головуючий: Павлишин
О.Ф.

Судді: Мікуш
Ю.Р.

Ніткевич А.В.