АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/6105/14
Головуючий 1 інстанції
Справа №635/3744/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року
м.Харків

Судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Харківської області в складі:

Головуючого судді - Яцина В.Б.

Суддів: - Бурлака І.В.,
Карімової Л.В.

при секретарі : Костюченко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Харківського районного суду
Харківської області від 30 липня 2014 року
по цивільній справі за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_4, треті особи : Управління у
справах дітей Департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради, Управління у справах
дітей Департаменту праці та соціальної
політики Харківської районної ради
Харківської області про позбавлення
батьківських прав,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Харківського районного суду
Харківської області від 30 липня 2014 року
у задоволенні позову ОСОБА_3 було
відмовлено повністю. Вирішено питання
про відшкодування судових витрат.

Не погоджуючись з таким рішенням суду
першої інстанції, ОСОБА_3 в апеляційній
скарзі просить його скасувати і
ухвалити нове рішення про задоволення
її позову, посилаючись на неповне
з'ясування судом усіх обставин справи,
неповне дослідження наявних у справі
доказів, порушення норм матеріального
і процесуального права. Суд
безпідставно не взяв до уваги наявний у
справі висновок психолога та висновок
Управління служб у справах дітей
Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради, які
свідчать про доцільність позбавлення
відповідача батьківських прав. При
цьому відповідач не надав до суду
доказів на підтвердження своїх
заперечень проти позову.

Колегія суддів, вислухавши суддю -
доповідача, пояснення учасників
судового засідання, дослідивши
матеріали справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що з
22.07.2005 року по 01 червня 2010 року ОСОБА_3
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_3 Від спільного шлюбу вони мають
неповнолітнього сина - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після розірвання шлюбу син проживає
разом з позивачкою.

Управління служб у справах дітей
Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради, як
представник органу опіки та
піклування, вважало за доцільне
позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав
відносно малолітнього сина ОСОБА_5.
Такий висновок органу опіки та
піклування обґрунтований тим, що з
листопада 2011 року відповідач припинив
спілкуватися з сином та надавати йому
будь-яку матеріальну допомогу, що за
результатами соціально-психологічної
роботи з дитиною спеціаліста Центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді Дзержинського району м. Харкова,
існуючий між батьками конфлікт і не
бажання дитини спілкуватися з батьком,
може сприяти значним порушенням
психологічного розвитку дитини (а.с
43-44).

Районний суд дослідив вказаний
висновок і, мотивуючи свою незгоду з
ним, обґрунтовано послався на те, що
позивачка перешкоджала відповідачу
спілкуватися з дитиною, що
підтверджується рішенням
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 18.12.2012 року про усунення
йому перешкод по участі у вихованні та
вільному спілкуванні з дитиною, яким
було зобов'язано позивачку по цій
справі ОСОБА_3 не перешкоджати
відповідачу по цій справі ОСОБА_3
приймати участь у вихованні їх сина
ОСОБА_5. Однак відповідач внаслідок
своєї зайнятості по роботі та
внаслідок щільного розкладу занять
дитини, змушений був зустрічатися і
спілкуватися з ним у перервах між
уроками, у коридорах навчального
закладу, що підтверджується
інформацією директора Харківської
загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів
№ 150 (а.с. 14).

Таким чином, за відсутності об'єктивних
доказів застосування відповідачем
насильства до позивачки дослідження
спеціаліста-психолога про пов'язаний з
цим негативний вплив на дитину має
необґрунтований характер.

Надані позивачкою докази не свідчать,
що відповідач ухиляється від сплати
аліментів на сина, оскільки за
стягненням заборгованості позивачка
звернулася до суду з відповідним
позовом лише у січні 2013 року, при цьому
вона підтвердила, що останні чотири
місяці вона щомісяця отримує від
відповідача по 400-450 грн.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 Сімейного
кодексу України мати, батько можуть
бути позбавлені судом батьківських
прав, якщо вона, він ухиляється від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дитини.

Оскільки наявні у справі докази у своїй
сукупності беззастережно не
підтверджують, що відповідач навмисно
ухилявся від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини, то
районний суд, чиї висновки належним
чином вмотивовані і доводами скарги не
спростовуються, за недоведеністю
законно і обґрунтовано відмовив у
задоволенні позову про позбавлення
батьківських прав, що є винятковою
мірою і у даному випадку не слугує
інтересам дитини.

Таким чином, оскільки суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права, тому з
передбачених ст. 308 ЦПК України підстав
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст. 307,
ст.ст. 315, 317, 319-325 ЦПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Харківського районного суду
Харківської області від 30 липня 2014 року
залишити без змін

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
однак протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя:

Судді колегії: