Справа № 401/3328/14-ц ; 2/401/1252/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.10.2014 року Світловодський
міськрайонний суд Кіровоградської
області в складі: головуючого - судді
Гармаш Т.І., при секретарі - Липко О.А,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Світловодську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення неустойки (пені)
за прострочення сплати аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась із позовом
до ОСОБА_2 про стягнення неустойки
(пені) за прострочення сплати
аліментів.

Свій позов обґрунтовує тим, що на її
користь з відповідача були стягнені
аліменти на утриманні неповнолітньої
дочки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1. ВДВС
Світловодського МРУЮ біло відкрите
виконавче провадження з примусового
стягнення аліментів.

Проте, починаючи із січня 2013 року
відповідач ухиляється від сплати
аліментів у зв'язку із чим виникла
заборгованість по аліментах станом на
01.07.2014 року у сумі 6300 грн. Розмір
заборгованості відповідач не
оспорював, що свідчить про визнання ним
факту неналежного виконання
аліментних зобов'язань.

Сума пені, яку просить стягнути
позивач, неодноразово змінював,
надаючи відповідні розрахунки.
Відповідно до заяви про уточнення
розміру позовних вимог від 06.10.2014 року
та розрахунку від 29.09.2014 року позивач
просить стягнути з відповідача
неустойку(пеню) від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення
за період з 01.02.2013 року по 23.07.2014 року у
розмірі 17657 грн. 50 коп.

У судовому засіданні позивач та його
представник позовні вимоги підтримали
у повному обсязі та просили їх
задовольнити, посилаючись на обставини
та докази, що їх стверджують.

Відповідач позов не визнав у повному
обсязі та суду пояснив, що дійсно він
має заборгованість за аліментами. Але
вона виникла у зв'язку із тим, що він не
мав змоги працевлаштуватись та не мав
постійного заробітку. Крім цього
відповідач не погоджується з
розрахунком неустойки, про що вказує у
своїх письмових запереченнях (а.с. 45-50,
66-71).

Заслухавши доводи сторін, з'ясувавши
обставини справи, перевіривши докази
суд дійшов такого висновку.

Судом встановлено, що згідно рішення
Світловодського міськрайонного суду
від 21 листопада 2012 року з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти у
твердій грошовій сумі у розмірі 350 грн.
щомісячно на утримання неповнолітньої
дочки ОСОБА_3 (а.с.6).

З розрахунку державного виконавця
встановлено, що станом на 01.07.2014 року
заборгованість по аліментам
відповідача ОСОБА_2 становить 6300 грн.

Частиною 1 ст. 196 СК України, визначено,
що при виникненні заборгованості з
вини особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти за рішенням суду, одержувач
аліментів має право на стягнення
неустойки (пені) у розмірі одного
відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.

Пленум Верховного Суду України в своїй
постанові № 3 від 15 травня 2006 року "Про
застосування судом окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів" у п. 22 роз'яснив, що
передбачена ст. 196 СК України
відповідальність платника аліментів
за прострочення їх сплати у виді
неустойки (пені) настає лише за
наявності вини цієї особи. На платника
аліментів не можна покладати таку
відповідальність, якщо заборгованість
утворилася з незалежних від нього
причин, зокрема у зв'язку з
несвоєчасною виплатою заробітної
плати, затримкою або неправильним
перерахуванням аліментів банками. В
інших випадках стягується неустойка за
весь час прострочення сплати
аліментів. Суд може зменшити розмір
неустойки з урахуванням матеріального
та сімейного стану платника аліментів,
а за передбачених ст. 197 СК умов -
повністю або частково звільнити його
від сплати заборгованості.

Отже, у даних правовідносинах,
предметом доказування, зокрема, є
наявність чи відсутність вини особи -
платника аліментів, який прострочив
зобов'язання.

Виходячи із презумпції вини особи, яка
зобов'язана сплачувати аліменти на
утримання дитини, тягар доведення
відсутності вини покладається на
платника аліментів.

Відповідач у своїх запереченнях
вказував про те, що заборгованість по
аліментах виникла у нього, зокрема, у
зв'язку із відсутністю офіційного
працевлаштування.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Всупереч вимогам вказаної статті
відповідач не надав суду жодного
доказу, який би підтверджував його
неспроможність сплачувати аліменти з
незалежних від нього причин.

За таких обставин суд вважає доведеною
вину відповідача ОСОБА_2 у виникненні
заборгованості по аліментах за що
відповідно до частини 1, ст. 196 СК
України настає відповідальність у виді
неустойки (пені).

Як вбачається із останнього розрахунку
наданого позивачем (а.с. 65) сума
неустойки (пені) яку просить стягнути з
відповідача складає 17657 грн. 50 коп.

Проте із зазначеним розрахунком суд не
погоджується та, вирішуючи питання
щодо розміру неустойки ( пені), яка
підлягає стягненню, виходить з такого.

Згідно положень Сімейного кодексу
України аліменти призначаються та
виплачуються (стягуються) щомісячно.
Виходячи зі змісту ст. 196 Сімейного
кодексу України загальна сума пені
нараховується виходячи із суми
несплачених аліментів за кожен місяць
окремо.

Судом встановлено, що відповідач
допустив заборгованість по аліментам,
які стягуються з нього у твердій
грошовій сумі у розмірі 350 грн.
щомісячно. Період, за який позивач
просить стягнути пеню, визначений з 1
лютого 2013 року по 23 липня 2014 року.

Беручи до уваги зазначені обставини,
суд вважає, що сума пені, яка підлягає
стягненню становить 1879 грн. 50 коп.,
виходячи з такого розрахунку:

Заборгованість по аліментах
Кількість днів Розмір
пені (1%)

2013 рік

Лютий 350 грн.
28 98 грн.

Березень 350 грн.
31 108,5грн.

Квітень 350 грн.
30 105 грн.

Травень 350 грн.
31 108,5 грн.

Червень 350 грн.
30 105 грн.

Липень 350 грн.
31 108,5 грн.

Серпень 350 грн.
31 108,5 грн.

Вересень 350 грн.
30 105 грн.

Жовтень 350 грн.
31 108,5 грн.

Листопад 350 грн.
30 105 грн.

Грудень 350 грн.
31 108,5 грн.

2014 рік

Січень 350 грн.
31 108,5 грн.

Лютий 350 грн.
28 98 грн.

Березень 350 грн.
31 108,5грн.

Квітень 350 грн.
30 105 грн.

Травень 350 грн.
31 108,5 грн.

Червень 350 грн.
30 105 грн.

Липень 350 грн.
22 77 грн.

Всього:
1879,50 грн.

Судові витрати суд розподіляє між
сторонами відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України

На підставі викладеного та ст.196 СК
України, керуючись ст.ст.
10,11,209,212,214-215,217,218 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця міста Світловодська,
Кіровоградської області, на користь
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4, реєстраційний №
НОМЕР_1, неустойку (пеню) від суми
несплачених аліментів за кожен день
прострочення за період з 01.02.2013 року по
23 липня 2014 року у розмірі 1879 (одна
тисяча вісімсот сімдесят дев'ять) грн. 50
коп. та судовий збір у розмірі 243 (двісті
сорок три) 60 коп.

В решті частині позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Кіровоградської
області через Світловодський
міськрайонний суд шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду :
Т.І.Гармаш