суді першої інстанції:Полякова
Л.В.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Шкоріна О.І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

8 жовтня 2014 року Колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва

в складі: судді -
доповідача: Шкоріної О.І.,

суддів: Стрижеуса
А.М., Антоненко Н.О.

при секретарі:
Слащуку А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
заочне рішення Голосіївського
районного суду м.Києва від 16 січня 2013
року у справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2012 року позивач ОСОБА_4
звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3
про стягнення аліментів на утримання
неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з
дня пред'явлення позову і до
досягнення дитиною повноліття. Свої
вимоги мотивувала тим, що відповідач,
будучи за законом зобов'язаним
утримувати своїх дітей, не надає
добровільно матеріальної допомоги на
утримання дочки, яка проживає разом з
нею, є інвалідом дитинства. Оскільки
відповідач має мінливий дохід, просила
стягнути аліменти в твердій грошові
сумі.

Заочним рішенням Голосіївського
районного суду м. Києва від 16 січня 2013
року позовні вимоги ОСОБА_4 про
стягнення аліментів задоволені
частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на
утримання неповнолітньої доньки
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 900 грн.
щомісяця, починаючи з 12 жовтня 2012 року і
до досягнення дитиною повноліття.

Не погоджуючись з зазначеним рішенням,
ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій
просив рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким стягнути з нього на користь ОСОБА_4
аліменти на утримання доньки у
мінімальному розмірі - 30 відсотків від
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку. Обґрунтовуючи свою
скаргу, зазначив, що судом неповно
з'ясовані та не доведені обставини, що
мають значення для справи, висновки
суду не відповідають обставинам
встановленим судом. Зокрема, зазначив,
що суд розглянув справу у його
відсутність, не переконавшись про
належне його повідомлення про судове
засідання, а також позбавивши його
можливості надати документи на
підтвердження знаходження на його
утриманні непрацюючої дружини. Крім
того, на думку апелянта, судом не
враховано, що позивач отримує
соціальну допомогу у зв'язку з
інвалідністю дочки, а також має дохід у
зв'язку з доглядом за дитиною.
Визначена судом до стягнення сума
судом не обґрунтована і є значно
більшою ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для віку його дитини.

В судове засідання ОСОБА_3 не
з'явився, про день та час розгляду
справи повідомлений належним чином, що
підтверджується повідомленням про
вручення поштового відправлення
(а.с.126), причини своєї неявки суду не
повідомив, у зв'язку з чим колегія
суддів вважала за можливе розглянути
справу у його відсутність.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах доводів апеляційної скарги та
пред'явлених у суді першої інстанції
вимог, колегія дійшла висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з огляду на таке.

Задовольняючи частково позовні вимоги
та стягуючи з відповідача аліменти на
утримання неповнолітньої дитини, суд
першої інстанції виходив з того, що
відповідач не надає матеріальної
допомоги на утримання своєї дитини, яка
проживає разом з матір»ю.

Такий висновок суду відповідає
фактичним обставинам та ґрунтується на
вимогах закону.

Судом встановлено, що сторони
перебували у зареєстрованому шлюбі,
який 23 вересня 2010 року на підставі
рішення Голосіївського районного суду
м.Києва розірвано. Від цього шлюбу
мають доньку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
проживає разом з матір'ю.

ОСОБА_5 є дитиною - інвалідом на
утримання якої позивачці ОСОБА_4
призначена державна соціальна
допомога на період з 1 січня 2012 року по 29
серпня 2013 року в сумі 575 грн.

За змістом ч.3 ст.181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини присуджуються у частці від
доходу матері, батька і ( або) у твердій
грошовій сумі.

Відповідно до ст.184 СК України, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходів
одержує в натурі, а також за наявності
інших обставин, що мають істотне
значення, суд за заявою платника або
одержувача може визначити розмір
аліментів у твердій грошовій сумі.

За наявності у платника аліментів
нерегулярного, мінливого доходу,
апелянт зазначає в апеляційній скарзі
про відсутність у нього доходу,
аліменти визначаються в твердій
грошовій сумі.

Визначаючи розмір аліментів в сумі 900
грн., суд першої інстанції, урахував
положення статті 182 СК України, зокрема,
стан здоров'я дитини, яка є інвалідом
дитинства та потребує стороннього
догляду, який здійснює мати, отримання
соціальної допомоги в сумі 575 грн.
щомісячно, що значно менше ніж
встановлений законом прожитковий
мінімум для дитини сімнадцятирічного
віку, обов'язок батьків утримувати
свою дитину до досягнення нею
повноліття.

Доводи апеляційної скарги в тій
частині, що судом не враховано його
сімейний стан, він одружений з 15 липня
2011 року і дружина не працює, не можуть
бути прийняті в якості підстав для
зменшення визначеного судом розміру
аліментів, оскільки дружина ОСОБА_3 є
працездатною особою, інше належними
доказами не підтверджене, наявність у
дружини відповідача громадянства
іншої країни не позбавляє можливості
працювати.

Надана апелянтом довідка про його
заробітну плату за 2014 рік не може
вплинути на висновки суду у рішенні
від 16 січня 2013 року. Крім того, аліменти
стягнуті судом до моменту повноліття
ОСОБА_5, якого остання досягла 31 серпня
2013 року.

Законом встановлений мінімальний
розмір аліментів на одну дитину, який
не може бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, за винятком
випадків, коли розмір аліментів
визначається у твердій грошовій сумі.

Аліменти, які підлягали стягненню з
відповідача, судом визначені в твердій
грошовій сумі. Підстави для зменшення
такої суми до мінімального розміру
відсутні.

Колегією суддів встановлено і це
вбачається з матеріалів справи, що
оскаржуване рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а доводи скарги про порушення норм
процесуального права, зокрема, розгляд
справи у відсутність відповідача, не
можуть бути підставою для скасування
правильного по суті рішення. .

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313, 315 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Заочне рішення Голосіївського
районного суду м.Києва від 16 січня 2013
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: