Справа № 759/1710/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"08" жовтня 2014 р. Святошинський районний
суд м.Києва у складі:

головуючого судді

Кривов'яза А.П.

при секретарі

Тищенко М.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про усунення
перешкод у користуванні власністю
шляхом вселення, суд,-

Встановив:

Позивач звернувся до суду з даним
позовом з подальшим уточненням
позовних вимог до відповідачів,
посилаючись на те, що відповідно до
договору дарування жилого будинку від
19.11.1994 року ОСОБА_5 йому подарувала
належну їй 1/2 частину житлового будинку
АДРЕСА_1 та зазначена частина будинку
належить ОСОБА_1 на праві приватної
власності. Однак, відповідачі чинять
йому перешкоди у користуванні даним
будинком, у зв»язку з чим він змушений
звернутись до суду із даним позовом.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав уточнені позовні
вимоги та просив їх задовольнити
посилаючись на обставини викладені в
позовній заяві.

Крім того, представник позивача у
судовому засіданні надав суду заяву
про залишення його позовних вимог у
частині виселення відповідачів ОСОБА_2
та ОСОБА_3 без розгляду, яка ухвалою
суду від 8.10.2014р. була задоволена.

Представник відповідача ОСОБА_3 в
судовому засіданні заперечував проти
задоволення позову, посилаючись на
його необґрунтованість та
безпідставність.

Представник відповідача ОСОБА_4 в
судовому засіданні не заперечувала
проти задоволення даного позову.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з»явилась, про час та місце судового
розгляду повідомлялась належним чином,
тому суд вважає за необхідне
розглянути справу у її відсутність.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
допитавши ссвідків, дослідивши
матеріали справи, вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Згідно з вимогами ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватись на
припущеннях.

У судовому засіданні встановлено, що на
підставі рішення виконавчого комітету
Жовтневої районної ради депутатів
трудящих м. Києва від 11.05.1945 № 12/7 ОСОБА_6
надано земельну ділянку під забудову
по АДРЕСА_1.

На підставі договору від 03.11.1945р. ОСОБА_6
житловим управлінням було надано право
на забудову по АДРЕСА_1.

Судом встановлено та підтверджено
сторонами, що у подальшому, вулиця
АДРЕСА_1 перейменована на вулицю
АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів справи та
підтверджено сторонами, у 1949 році
ОСОБА_6 подарувала своїй сестрі ОСОБА_5
1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1.

Крім того, відповідно до договору
дарування жилого будинку від 19.11.1994
року ОСОБА_5 подарувала належну їй 1/2
частину спірного житлового будинку
АДРЕСА_1 позивачу по даній справі
ОСОБА_1

Зазначений договір дарування
зареєстрований в Київському міському
БТІ 09.12.1994 р. за № 7802.

Відповідно до державного акту на право
приватної власності на землю від 23.03.2000
року ОСОБА_1 і ОСОБА_7 є співвласниками
земельної ділянки, площею 0,0875 га по
АДРЕСА_1

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 15.06.2011 року за ОСОБА_8 -
дочкою співвласника земельної ділянки
ОСОБА_7, визнано право власності на 1/2
частину спірного житлового будинку та
1/2 частину земельної ділянки за
вказаною адресою, які належали
померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 та
поділено земельну ділянку площею 0,0875
га по АДРЕСА_1, відповідно до якого
ОСОБА_8 виділяється земельна ділянка
площею 0,0437 га, ОСОБА_1 - земельна ділянка
0,0438 га.

Відповідно до вимог ст.ст.317, 319 ЦК
України власникові належать права
володіння, користування та
розпоряджання своїм майном. Власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.

Згідно з вимогами ст.391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Як вбачається з матеріалів
справи, відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3
зареєстровані і постійно проживають в
спірному будинку за згодою колишніх
власників будинку - ОСОБА_9 і ОСОБА_5, що
встановлено також рішенням
Ленінградського районного суду м.
Києва від 22 лютого 1983 року.

Крім того, як вбачається з договору
дарування від 19 листопада 1994 року,
ОСОБА_1 є власником 1/2 частини спірного
домоволодіння АДРЕСА_1, без визначення
його частки в натурі.

За таких обставин, позовні вимоги
ОСОБА_1 про усунення йому перешкод у
користуванні власністю шляхом
вселення у спірний житловий будинок є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню.

Керуючись ст.ст.317-321, 391 ЦК
України, ст.152 ЗК України, ст.ст. 10, 11, 57-61,
209, 213-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити.

Усунути перешкоди в користуванні
власністю ОСОБА_1 шляхом його вселення
в будинок АДРЕСА_1.

Зобов»язати ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не
чинити перешкоди ОСОБА_1 у користуванні
житловим будинком та відповідною
земельною ділянкою по АДРЕСА_1 та
передати йому ключі від зазначеного
будинку.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
районний суд шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення.

СУДДЯ :