Справа № 369/7427/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

03.10.2014 року Києво-Святошинський
районний суд Київської області в
складі:

Головуючої судді: Дубас
Т.В.,

при секретарі Дідур М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства
«Київобленерго» до ОСОБА_1 про
стягнення судового збору, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ПАТ «Київобленерго»
звернулось в липні 2014 року до
Києво-Святошинського районного суду
Київської області з позовом до ОСОБА_1
про відшкодування заборгованості за
спожиту електричну енергію.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим,
що ПАТ "Київобленерго" є суб'єктом
господарювання, що отримав ліцензію
НКРЕ на право здійснення
підприємницької діяльності з
постачання електричної енергії за
регульованим тарифом та ліцензію НКРЕ
на право здійснення підприємницької
діяльності з передачі електричної
енергії місцевим (локальними)
електричними мережами на території
Київської області.

29.03.2004 року між громадянкою ОСОБА_1 з
одного боку та ПАТ «Київобленерго», в
особі Києво-Святошинськго РП було
укладено Договір про користування
електричною енергією № 814238.

Відповідно до даного договору, позивач
взяв на себе зобов'язання надійно
постачати відповідачу електричну
енергію у необхідних йому обсягах
відповідно до граничної потужності, з
гарантованим рівнем надійності,
безпеки і якості, а відповідач
зобов'язався оплачувати одержану
електричну енергію за обумовленими
тарифами (цінами) у терміни,
передбачені цим договором, а також
актами чинного законодавства України.

З метою визначення обсягу спожитої
електричної енергії Відповідачу було
встановлено електролічильник № 30042133.

21.06.2014 року представником позивача було
зафіксовано покази електролічильника
- 141 791 кВт/год.

На підставі зафіксованих показників
електролічильника боржнику було
виставлено до оплати рахунок за
спожиту електроенергію № НОМЕР_1 за
червень 2014 року від 26.06.2014 року на
загальну суму 11 886,93 грн.

Остання оплата здійснена споживачем
ОСОБА_1 на суму 890,84 грн. 26.06.2014 що
відображається у витязі з інтегрованої
системи управляння САП щодо проплат
споживача.

Згідно вимог чинного законодавства
відповідач використав електричну
енергію відповідно до умов Договору
про користування електричною енергією
№ 814238 від 29.03.2004 року, однак, не
виконував обов'язку, передбаченого
ПКЕЕН та укладеного Договору щодо
оплати спожитої електричної енергії.

Враховуючи те, що заборгованість
відповідача є заборгованістю за
спожиті комунальні послуги ПАТ
«Київобленерго» 05.02.2014 року звернулось
до Києво-Святошинського районного суду
Київської області із Заявою про видачу
судового наказу про стягнення
заборгованості за спожиту електричну
енергію.

Ухвалою від 08.05.2014 року по справі №
369/1145/14-ц ПАТ «Київобленерго» було
відмовлено у задоволенні заяви про
видачу судового наказу.

Враховуючи викладене, ПАТ
«Київобленерго» вимушене звертатись
до суду в порядку позовного
провадження так як, наявний спір про
право, оскільки ОСОБА_1 не визнає суму
заборгованості.

Тому позивач просив стягнути з ОСОБА_1
на користь ПАТ «Київобленерго» 11 886 грн.
93 коп. заборгованості за спожиту
електричну енергію та витрати зі
сплати судового збору.

В подальшому представником позивача
подано до суду заяву про зменшення
розміру позовних вимог, в якій
вказувалось, що 23.09.2014 року
відповідачем було повністю сплачено
заборгованість за спожиту електричну
енергію по договору «про користування
електричною енергією» № 814238 від 29.03.2014
року, що підтверджується випискою по
рахунку ПАТ «Київобленерго» за 09.09.2014,
Випискою по рахунку ПАТ
«Київобленерго» за 22.09.2014, Випискою по
рахунку ПАТ «Київобленерго» за 23.09.2014
та Актом звіряння розрахунків від
01.10.2014 року.

Враховуючи, те що відповідачем було
сплачено суму боргу після подачі
позовної заяви, тобто фактичне
визнання позовних вимог, позивач
вважає за необхідне зменшити розмір
позовних вимог та стягнути з
відповідача витрати зі сплати судового
збору.

Тому позивач просив стягнути з ОСОБА_1
на користь ПАТ «Київобленерго»
понесені витрати зі сплати судового
збору.

В судовому засіданні представник
позивача вимоги підтримала та просила
позов задоволити.

Представник відповідача проти
задоволення позову заперечував.

Суд, заслухавши пояснення сторін по
справі, дослідивши матеріали справи,
зібрані у справі докази, приходить до
висновку, що позов не підлягає
задоволенню у повному обсязі з
наступних підстав.

Відповідно до правил частин 2, 3, 4 статті
26 Закону України "Про
електроенергетику" споживач енергії
зобов'язаний додержуватися вимог
нормативно-технічних документів та
договору про постачання енергії.
Споживач енергії несе
відповідальність за порушення умов
договору з енергопостачальником та
правил користування електричною і
тепловою енергією та виконання
приписів державних інспекцій з
енергетичного нагляду за режимами
споживання електричної та теплової
енергії згідно із законодавством
України.

На підставі п. 1-4 ст.ст. 26, 27 Закону
України "Про електроенергетику"; п. 11,
п.42, п. 48 правил користування
електричною енергією для населення
споживачі зобов'язані додержуватись
вимог нормативно-технічних документів
та договору про постачання
електроенергії.

Як вбачається з вимог ст. 22 ЦК України,
особа якій завдані збитків у
результаті порушення її цивільного
права має право на їх відшкодування.
Збитки відшкодовуються у повному
обсязі, якщо договором або законом не
передбачено відшкодування у меншому
або більшому розмірі.

Відповідно до ст.526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Судом встановлено, що ПАТ
"Київобленерго" є суб'єктом
господарювання, що отримав ліцензію
НКРЕ на право здійснення
підприємницької діяльності з
постачання електричної енергії за
регульованим тарифом та ліцензію НКРЕ
на право здійснення підприємницької
діяльності з передачі електричної
енергії місцевим (локальними)
електричними мережами на території
Київської області.

29.03.2004 року між громадянкою ОСОБА_1 з
одного боку та ПАТ «Київобленерго», в
особі Києво-Святошинськго РП було
укладено Договір про користування
електричною енергією № 814238.

Відповідно до даного договору, позивач
взяв на себе зобов'язання надійно
постачати відповідачу електричну
енергію у необхідних йому обсягах
відповідно до граничної потужності, з
гарантованим рівнем надійності,
безпеки і якості, а відповідач
зобов'язався оплачувати одержану
електричну енергію за обумовленими
тарифами (цінами) у терміни,
передбачені цим договором, а також
актами чинного законодавства України.

З метою визначення обсягу спожитої
електричної енергії Відповідачу було
встановлено електролічильник № 30042133.

Так позивачем в обґрунтування своїх
вимог, не було надано суду належних та
допустимих доказів про існування
заборгованості відповідача перед
позивачем за спожиту електроенергію, в
яких розмірах та за який період
виникала заборгованість, дати внесення
платежів відповідача за спожиту
електроенергію, а також доказів того що
заборгованість була погашена
відповідачем вже після подачі ПАТ
«Київобленерго» позову до суду.

З виписок по рахунку наданих позивачем
не можливо встановити наявність
заборгованості відповідача, а також
якщо така заборгованість існувала то
коли відбулось її погашення.

Стаття 79 ЦПК України визначає, що
судові витрати складаються з судового
збору та витрат, пов'язаних з розглядом
справи. Розмір судового збору, порядок
його сплати, повернення і звільнення
від сплати встановлюються законом.

Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а
відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України
передбачає, що у разі відмови позивача
від позову понесені ним витрати
відповідачем не відшкодовуються, а
витрати відповідача за його заявою
стягуються з позивача. Однак якщо
позивач не підтримує своїх вимог
унаслідок задоволення їх відповідачем
після пред'явлення позову, суд за
заявою позивача присуджує стягнення
всіх понесених ним у справі витрат з
відповідача.

На підставі викладеного суд, не вбачає
законних підстав стягнення з
відповідача судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 та ст. 60 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненнями фізичних чи
юридичних осіб, поданих відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, розглянувши справу в межах
заявлених позовних вимог, дослідивши
всебічно, повно, безпосередньо та
об'єктивно наявні у справі докази,
оцінив їх належність, допустимість,
достовірність, достатність і взаємний
зв'язок у сукупності, з'ясувавши усі
обставини справи, на які сторони
посилалися як на підставу своїх вимог і
заперечень, з урахуванням того, що
відповідно до ст.1 ЦПК України
завданням цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених або оспорюваних прав, свобод
чи інтересів фізичної особи, суд дійшов
висновку про необхідність у відмови у
позові.

Відповідно до ст.ст. 15, 16, 525, 526 ЦК
України, та керуючись ст.ст. 3, 10, 60, 79, 88,
89, 209, 212-215, 218, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові Публічного акціонерного
товариства «Київобленерго» до ОСОБА_1
про стягнення судового збору -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Київської області
протягом десяти днів з дня його
оголошення.

Суддя:

Дубас Т.В.