РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №668/11383/14-ц

Пров. №2/668/2636/14

30.09.2014 Суворовський районний суд
м.Херсона у складі:

головуючого судді Рябцевої
М .С.

при секретарі

Волинець
Л.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
міського комунального підприємства
"Херсонтеплоенерго" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за спожиті
послуги з централізованого опалення,

в с т а н о в и в:

Позивач просить стягнути з відповідача
заборгованість за надані послуги з
централізованого опалення в сумі 12524
грн. 29 коп., посилаючись на те, що
відповідач зареєстрований за адресою:
АДРЕСА_1 та користується послугами з
централізованого опалення. В період з
01.12.2001 року по 01.05.2014 року відповідач не
оплачує в повному обсязі надані
позивачем послуги, у зв'язку з чим
виникла вказана заборгованість в сумі
12524 грн.29 коп.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги та
просив їх задовольнити в повному
обсязі.

Відповідач в судовому засіданні позов
не визнав, посилаючись на те, що послуги
з централізованого опалення належним
чином не надаються та договір з ним про
надання послуги не укладався. Також
просив застосувати строк позовної
давності три роки.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що заявлений позов підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що відповідач
мешкає за адресою: АДРЕСА_1 є споживачем
послуг МКП "Херсонтеплоенерго" з
опалення та гарячого водопостачання та
згідно з розрахунком має
заборгованість по оплаті послуг з
теплопостачання з 01.12.2001 року по 01.05.2014
рік в сумі 12524 грн.29 коп.

Ухвалою Суворовського районного суду
м.Херсона від 18.06.2014 року було скасовано
судовий наказ від 27.05.2014 року про
стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача
заборгованості за спожиту теплову
енергію.

Враховуючи вимоги ст.ст. 67, 68 ЖК України,
ст. 24 Закону України Про
теплопостачання, положень Правил
надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення та
типового договору про надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення, ст. 20 Закону України
Про житлово-комунальні послуги та
ст.ст. 525, 526, 628, 630 ЦК України, суд вважає
обґрунтованими вимоги позивача щодо
стягнення з відповідача
заборгованості, що утворилась.

Визначаючи суму заборгованості та
період, за який вона підлягає
стягненню, суд виходить з того, що
заборгованість за спожиту теплову
енергію і гаряче водопостачання
складається з суми заборгованості за
кожний місяць як черговий платіж.

Разом з тим, відповідно до положень
ст.ст. 256, 257, 267 ЦК України позовна
давність це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу. Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 264 ЦК України
позовна давність переривається у разі
пред'явлення особою позову до одного із
кількох боржників, а також якщо
предметом позову є лише частина вимоги,
право на яку має позивач. Після
переривання перебіг позовної давності
починається заново. Час, що минув до
переривання перебігу позовної
давності, до нового строку не
зараховується.

Як зазначено в ухвали про скасуванні
судового наказу позивач у травні 2014
року звернувся до суду із заявою про
видачу судового наказу про стягнення з
відповідача заборгованості, якій в
червні 2014 року було скасовано.

Наказне провадження є спрощеною та
спеціальною формою судового захисту,
застосовується вона у чітко визначених
випадках, зокрема, при зверненні до
суду з вимогами щодо стягнення
заборгованості за спожиті комунальні
послуги. При цьому законодавством (ч. 3
ст. 118 ЦПК України) заборонено звернення
до суду в порядку позовного
провадження без попереднього
звернення із заявою про видачу
судового наказу.

Таким чином, в даному випадку, перебіг
позовної давності був перерваний
поданням заяви про видачу судового
наказу у травні 2014 року, у звязку з
чим заборгованість в межах строку
позовної давності, з урахуванням
подачі заяви про видачу судового
наказу за період з травня 2011 року по
травень 2014 рік становить 5070 грн. 74 коп.,
яка й підлягає стягненню з відповідача.

Крім того, в силу ст 88 ЦПК України, з
відповідача підлягає стягненню на
користь позивача 243 грн. 60 коп. в рахунок
відшкодування витрат по оплаті
судового збору.

Доводи відповідача про неналежне та
неякісне надання послуг МКП
«Херсонтеплоенерго» не підтверджені в
суді належними та допустимими
доказами, жодних доказів про
відсутність подачі тепла суду не
надано, відсутні акти-претензії,
складені та підписані у встановленому
законом порядку, та здійснення
споживачем дій, передбачених ст. 18
Закону України «Про житлово-комунальні
послуги», що також свідчить про
безпідставність доводів відповідача.

Посилання відповідача на те, що між ним
та позивачем договір не укладено до
уваги не приймаються, оскільки
споживач отримував послуги з опалення,
тому погоджувався з умовами постачання
послуг.

Керуючись ст.ст.10, 11, 60, 61, 88, 212-215 ЦПК
України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов міського комунального
підприємства "Херсонтеплоенерго"
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Міського
комунального підприємства
«Херсонтеплоенерго» заборгованості за
послуги з центрального опалення за
період з 01.05.2011 року по 01.05.2014 рік в
розмірі 5070 грн. 74 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Міського комунального підприємства
«Херсонтеплоенерго» у відшкодуванні
судового збору в розмірі 243,60 грн.

В решті вимог міського комунального
підприємства "Херсонтеплоенерго"
відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку протягом 10 днів з
дня його проголошення шляхом подачі
апеляційної скарги через Суворовський
районний суд м.Херсона.

СуддяРябцева М. С.