Провадження № 2/127/751/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2014 року Вінницький міський суд
Вінницької областів складі:
головуючого - судді Воробйова В.В.,

при секретарі Шведа О.В.,

за участю: позивача ОСОБА_1,

представника позивача ОСОБА_2,

відповідача ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Вінниці цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
визнання заповіту недійсним, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_3 про визнання заповіту
недійсним. Позовні вимоги мотивовані
тим, що позивач є сином ОСОБА_4, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 і після смерті якого
відкрилась спадщина на квартиру за
адресою: АДРЕСА_1. У встановлений
законом строк позивач звернувся до
нотаріальної контори із заявою про
прийняття спадщини. Нотаріусом його
було повідомлено про те, що ОСОБА_4 при
житті склав заповіт, яким заповідав все
належне йому на день смерті майно
ОСОБА_3

Позивач вважає, що заповіт вчинений
його покійним батьком слід визнати
недійсним, оскільки батько досить
тривалий час зловживав спиртними
напоями, стан його здоров'я інтенсивно
погіршувався, в 2006 році батько вперше
потрапив в реанімаційне відділення №7
Вінницької обласної
психоневрологічної лікарні ім.
академіка О.І. Ющенка та з того часу
його було взято на облік. З 2010 року у
нього почалася втрата пам'яті,
дезорієнтація в просторі і часі.

Крім того, в період з травня по червень
2012 року батько перебував на
стаціонарному лікуванні у відділенні
№7 з діагнозом ураження мозку
внаслідок алкогольної інтоксикації.

З урахуванням того, що батько зловживав
спиртними напоями, позивач вважає, що,
складаючи і посвідчуючи у нотаріуса
оспорюваний заповіт, ОСОБА_4 не міг
розуміти значення своїх дій, оскільки
батько не міг позбавити його, як
єдиного сина, спадкового майна.

Позивач та його представник у судовому
засіданні позовні вимоги підтримали та
просили суд їх задовольнити. Додатково
суду пояснили, що батько позивача
зловживав спиртними напоями, оскільки
неодноразово потрапляв до лікарні
через отруєння алкоголем, що
підтверджується медичними документами
та висновком посмертної
судово-психіатричної експертизи. Він
не усвідомлював та не розумів значення
своїх дій, складаючи і посвідчуючи у
нотаріуса спірний заповіт, оскільки
страждав на деменцію головного мозку,
тобто слабоумство.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник
ОСОБА_6 позов не визнали, надали суду
письмові заперечення, які приєднані до
матеріалів справи, просили суд
відмовити в задоволенні позову. Суду
пояснили, що відповаідач 17 років
перебувала в цивільному шлюбі з ОСОБА_4,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1. Питання про
реєстрацію шлюбу не виникало. ОСОБА_4
ніколи не зловживав алкоголем, а в
лікарні лікувався тільки один раз.
Питання щодо його недієздатності
ніколи не вирішувалось.

За рік до смерті, ОСОБА_4 був складений
заповіт та завірений приватним
нотаріусом Вінницького міською
нотаріального округу ОСОБА_7 Позивач
ніколи не проживав разом з її покійним
чоловіком, крім того жодного разу не
з'являвся, навіть не прийшов на
похорони бабусі, дядька, батька.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши
свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, заслухавши
роз'яснення судових експертів Цвігун
О.Л., Клочка В.Л., Карплюк А.І., дослідивши
матеріали справи, та оцінивши докази в
їх сукупності, суд дійшов висновку про
те, що позов слід задовольнити з таких
підстав.

Згідно з вимогами ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених ними вимог.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є
сином покійного ОСОБА_4, що
підтверджується свідоцтвом про його
народження серії НОМЕР_1 (а.с. 9).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_2 (а.с. 10).

З довідки № 3348 від 15.11.2013 року
вбачається, що ОСОБА_4 був
зареєстрований до дня смерті за
адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 31).

За життя, 15.08.2012 року ОСОБА_4 склав
заповіт, який був посвідчений
приватним нотаріусом Вінницького
міського нотаріального округу ОСОБА_7 і
зареєстрованим в реєстрі за №2426, яким
він заповів усе своє майно, де б воно не
було і з чого б воно не складалося, у
тому числі все те, що буде належати йому
на день смерті, ОСОБА_3 Даний заповіт не
змінений і не скасований (а.с. 35-36).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась
спадщина на належну йому на день смерті
квартиру за адресою: АДРЕСА_1.

Із заявами до Першої вінницької
державної нотаріальної контори про
прийняття спадщини, у встановлений
законом шестимісячний строк з дня
відкриття спадщини, звернулись ОСОБА_1
і ОСОБА_3, що підтверджується
матеріалами спадкової справи (а.с. 101-106).

З оглянутих і досліджених в судовому
засіданні медичних карт №5177 МКЛ № 1
(терапевтичне відділення), №6884/1084 МКЛ
№1 (неврологічне відділення), №5241 МКЛ
ШМД м.Вінниця, та медичної карти
амбулаторного хворого №40 вбачається,
що ОСОБА_4 перебував на стаціонарному
лікуванні з 04.06.2010 року по 09.06.2010 року у
реанімаційному відділенні МКЛ ШМД
м.Вінниця. При цьому ОСОБА_4 поступив у
непритомну стані в наслідок гострого
отруєння сурогатами алкоголю важкого
ступеню. Після чого перебував на
лікуванні з 13.06.2010 року по 25.06.2010 року у
терапевтичному відділенні МКЛ № 1 з
діагнозом: «Токсична енцефалопатія
після важкого отруєння сурогатами
алкоголю». З 16.08.2010 року по 26.08.2010 року - у
терапевтичному відділенні МКЛ № 1.

Також в матеріалах справи міститься
копія медичної картки № 5133 КЗ ВОПНЛ ім.
акад. Ющенка (психіатричне відділення)
ОСОБА_4 (а.с. 56-91), з якої вбачається, що
ОСОБА_4 перебував на стаціонарному
лікуванні в період з 16.05.2012 року по
06.06.2012 року в КЗ ВОПНЛ ім. акад. Ющенка,
діагноз при госпіталізації: - «Розлади
особистості та поведінки внаслідок
органічного ураження головного мозку».

Відповідно до акту №7 посмертної
судово-психіатричної експертизи від
24.03.2014 року, проведеної експертами
Вінницької обласної
психоневрологічної лікарні імені
академіка О.І. Ющенка, вбачається, що в
останні роки свого життя, в тому числі і
на час підписання заповіту від 15.08.2012
року ОСОБА_4 страждав на хронічне
психічне захворювання у вигляді
деменції внаслідок органічного
ураження головного мозку змішаного
ґенезу (токсичного, судинного),
внаслідок чого він не міг
усвідомлювати значення своїх дій та
керувати ними (а.с. 118-121).

Судом було оглянуто оригінал медичної
довідки про проходження обов'язкових
попереднього та періодичного
психіатричних оглядів серія 12 ЯЯШ №
924977, копія якої міститься в матеріалах
справи (а.с.30), з якої вбачається, що для
ОСОБА_4, станом на 17.08.2012 року,
психіатричних протипоказань для
виконання роботи електромонтера немає.

Вказану довідку суд не приймає до
уваги, так як судовими експертами
Цвігун О.Л., Клочком В.Л., Карплюк А.І. в
судовому засіданні було роз'яснено, що
зазначена довідка на висновок
судово-психіатричної експертизи від
24.03.2014 року не впливає, оскільки при її
видачі лікар-психіатр проводив
дослідження без врахування всіх
медичних документів, які були надані
для дослідження експертам при
проведені експертизи. Крім того,
експертиза проводилась колегіально у
складі трьох фахівців у сфері
психіатрії, які були попереджені про
кримінальну відповідальність за дачу
завідомо неправдивого висновку.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1234 ЦК України право на
заповіт має фізична особа з повною
цивільною дієздатністю.

Згідно ст. 1257 ЦК України, за позовом
заінтересованої особи суд визнає
заповіт недійсним, якщо буде
встановлено, що волевиявлення
заповідача не було вільним і не
відповідало його волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦК України
правочин, який дієздатна фізична особа
вчинила у момент, коли вона не
усвідомлювала значення своїх дій та
(або) не могла керувати ними, може бути
визнаний судом недійсним за позовом
цієї особи, а в разі її смерті - за
позовом інших осіб, чиї цивільні права
або інтереси порушені.

Оцінивши зібрані у справі докази у їх
взаємному зв'язку, суд вважає, що
позовні вимоги є обґрунтованими,
оскільки обставини викладені в їх
обґрунтування знайшли своє
підтвердження під час розгляду справи.
Тому, суд вважає необхідним позов
задовольнити.

Згідно із ст. 88 ЦПК України судові
витрати слід стягнути з відповідача на
користь позивача.

На підставі викладеного і керуючись ст.
10-11, 57-61, 88, 209, 212-215 ЦПК України, ст.ст. 225,
1233, 1257 ЦК України, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання
заповіту недійсним - задовольнити.

Визнати недійсним заповіт від 15 серпня
2012 року складений ОСОБА_4 та
посвідчений приватним нотаріусом
Вінницького міського нотаріального
округу ОСОБА_7

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
судовий збір у розмірі 580,60 грн. (п'ятсот
вісімдесят гривень 60 коп.), витрати
пов'язані з проведенням експертизи у
розмірі 727, 16 грн. (сімсот двадцять сім
гривень 16 коп.) та витрати на правову
допомогу у розмірі 4628, 40 грн. (чотири
тисячі шістсот двадцять вісім гривень
40 коп.).

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Вінницької області
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення через Вінницький міський
суд Вінницької області.

Суддя: