Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Рівненської області в складі:

головуючого судді Рожина Ю.М.,

судів - Ковальчук Н.М., Максимчук З.М.,

секретаря судового засідання Демчук
Ю.Ю.,

за участю

позивача ОСОБА_3,

представника відповідача ОКП
„Міжнародний аеропорт Рівне" Тияр А.О.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Рівненської області цивільну
справу за апеляційною скаргою позивача
ОСОБА_3 на рішення Рівненського
районного суду від 16 червня 2014 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
обласного комунального підприємства
„Міжнародний аеропорт Рівне" про
визнання права на приватизацію житла у
гуртожитку та зобов'язання на вчинення
дій щодо приватизації житла.

Колегія суддів заслухавши
суддю-доповідача, учасників судового
розгляду, що з'явились у судове
засідання, перевіривши рішення суду
першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, -

в с т а н о в и л а:

Рішенням Рівненського районного
суду від 16 червня 2014 року у позові
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач
вказує на незаконність рішення суду
першої інстанції, прийняте з
порушенням норм матеріального та
процесуального. Вважає, що суд
безпідставно дійшов висновку, що він не
є наймачем кімнати у гуртожитку, не
досліджені та не надана правова оцінка
тому факту, яка не спростовано
відповідачем, що в даній кімнаті він
проживає один з лютого 1984 року,
працював на підприємстві до пенсійного
віку. Висновки суду, що надавалось
підприємством койко-місце не
відповідають фактичним обставинам
справи та ордеру, який видано
відповідачем при поселенні в кімнату.
Доводить, що за нормами права, на
підставі рішення Рівненської обласної
ради, він має право на приватизацію
кімнати у гуртожитку, яку замає
тривалий час, за обставин, що не має
можливості вирішити питання про житло
іншим шляхом. За викладених обставин
просить рішення суду скасувати та
ухвали нове про задоволення позову,
визнавши право на приватизацію кімнати
у гуртожитку та зобов'язання
відповідача у вчиненні дій та видачу
документів на приватизацію кімнати
АДРЕСА_1

В запереченні на апеляційну
скаргу представник відповідача
посилається на ту обставину, що хоча
Рівненською обласною радою дано дозвіл
на приватизацію кімнат у гуртожитках
підприємства, але позивач отримував у
кімнаті койко-місце, а тому за нормами
на приватизацію не має права на
приватизацію займаного житла. Просить
рішення суду залишити без змін,
апеляційну скаргу відхилити.

Апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається,
що також встановлено судом першої
інстанції, позивач ОСОБА_3 під час
роботи на підприємстві ОКП
„Міжнародний аеропорт Рівне" в лютому
1984 році отримав кімнату АДРЕСА_1, що є
спільною власністю територіальної
громади Рівненської області та
перебуває на балансі ОКП „Міжнародний
аеропорт Рівне".

Колегія суддів не може погодися
із висновком суду першої інстанції, що
позивач ОСОБА_3 не має права на
приватизацію займаної кімнати у
гуртожитку з тих підстав, що йому
надано койко-місце у цій кімнаті, при
цьому є відповідне посилання на лист
№498 від 4 червня 2013 року, у
відповідності про законодавство про
приватизацію приміщень у гуртожитках.

Колегія суддів дійшла висновку,
що посилання суду першої інстанції на
лист №498 від 4 червня 2013 року є
безпідставне, судом першої інстанції
він не досліджувався та відсутній у
матеріалах справи.

В матеріалах справи є довідка №817
від 21 жовтня 2013 року видана ОКП
„Міжнародний аеропорт Рівне" (а.с.12), за
якою ОСОБА_3 для постійного проживання
надано койко-місце у кімнаті АДРЕСА_1,
що не може прийматися до уваги як
документ, що засвідчує право особи на
отримання права на проживання у
гуртожитку.

Необхідно виходити з положень
ст.129 ЖК України, що єдиною підставою
для вселення громадянина на надану
житлову площу є спеціальний ордер, який
видається адміністрацією на підставі
прийнятого рішення про надання
житлової площі у гуртожитку.

Відповідно до ордера №180 від 18
липня 2011 року, виданого ОКП
„Міжнародний аеропорт Рівне", на
підставі спільного рішення
адміністрації та профспілкового
комітету від 9 червня 2011 року, ОСОБА_3
надано кімнату АДРЕСА_1 який є основним
квартиронаймачем.

Відповідачем визнається та
обставина, що позивач ОСОБА_3 з лютого
1984 року проживає у кімнаті АДРЕСА_1, що
підтверджується також пропискою у
паспорті (а.с.8 зворотна сторона), що в
цілому складає понад 30 років.

У відповідності до Закону України
„Про забезпечення реалізації житлових
прав мешканців гуртожитків", який набув
чинності з 1 січня 2009 року, його дія
поширюється на громадян, які на
законних підставах тривалий час (не
менше 5 років) зареєстровані та
фактично проживають у гуртожитках,
призначених для проживання одиноких
громадян або для проживання сімей, та
не мають іншого власного житла.

Відповідно до ст.2 Закону
громадяни можуть реалізувати
конституційне право на житло шляхом
приватизації житла у гуртожитку,
шляхом отримання соціального житла або
шляхом самостійного (на власний розсуд,
за власні чи залучені кошти) вирішення
свого (своєї сім'ї) житлового питання.

В ст.3 Закону передбачено, що
забезпечення реалізації
конституційного права на житло
мешканців гуртожитків, на яких
поширюється дія Закону, здійснюється з
дотриманням, зокрема, таких підходів:

- всі гуртожитки, на які
поширюється дія Закону, підлягають
передачі у власність територіальних
громад. Така передача має бути
здійснена протягом 3 років з дня
прийняття Закону;

В ст.4 Закону встановлено, що
громадяни, які проживають у
гуртожитках, що є об'єктами права
державної чи комунальної власності,
мають право на приватизацію займаного
житла у вигляді окремої кімнати
(кількох кімнат, жилих блоків, секцій).

Особливості використання жилих
приміщень (кімнат) у гуртожитках,
переданих у власність територіальних
громад, визначаються статтею 5 Закону
п.п.а,б п.7 та визначено що, приватизація
жилих приміщень у гуртожитках
здійснюється шляхом:

- безоплатної їх передачі
громадянам з розрахунку санітарної
норми 21 кв.м. загальної площі на наймача
і кожного члена його сім'ї та додатково
10 кв.м. на сім'ю:

- продаж надлишків загальної площі
жилих приміщень громадянам України,
які мешкають у них і на яких
поширюється дія цього Закону.

А відповідно до п.8 ст.5 цього Закону для
приватизації житлових приміщень у
гуртожитках використовуються
приватизаційні папери - житлові чеки з
урахуванням залишкової вартості усіх
житлових приміщень, що підлягають
приватизації у відповідному
гуртожитку.

Колегія суддів дійшла висновку, що на
позивача ОСОБА_3 розповсюджується дія
Закону України „Про забезпечення
реалізації житлових прав мешканців
гуртожитків".

Рішенням Рівненської обласної ради,
шостого скликання, №76 від 30 грудня 2010
року, надано згоду на приватизацію
кімнат у гуртожитку, що є спільною
власністю територіальних громад
області, обліковується на балансі
обласного комунального підприємства
„Міжнародний аеропорт Рівне" та
розташований за адресою: АДРЕСА_1

А рішенням Рівненської обласної
ради №450 від 4 листопада 2011 року „Про
внесення доповнення до рішення
обласної ради від 30.12.2010 № 76 „Про
надання згоди на приватизацію кімнат у
гуртожитку, що є спільною власністю
територіальних громад області,
обліковується на балансі обласного
комунального підприємства
„Міжнародний аеропорт Рівне" та
розташований за адресою: АДРЕСА_1"
визначено обласному комунальному
підприємству „Міжнародний аеропорт
Рівне" виступити органом приватизації
гуртожитку, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1".

За викладених обставин колегія суддів
дійшла висновку, що доводи апеляційної
скарги заслуговують на увагу, а тому
наявні підстави для застосування
положень ст.307 ЦПК України щодо
скасування рішення суду першої
інстанції, яке прийняте з порушенням
норм матеріального та процесуального
права та ухвалення нового рішення про
задоволення позовних вимог, як таких,
що є обґрунтованими та доведеними.

На підставі викладеного, відповідно до
ст.129 ЖК України, Закону України „Про
забезпечення реалізації житлових прав
мешканців гуртожитків", керуючись
ст.ст.303,307,309,314,316,324-325 ЦПК України
колегія суддів, -

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Рівненського районного суду
від 16 червня 2014 року скасувати.

Позов ОСОБА_3 до обласного комунального
підприємства „Міжнародний аеропорт
Рівне" про визнання права на
приватизацію житла у гуртожитку та
зобов'язання на вчинення дій щодо
приватизації житла задовольнити.

Визнати право ОСОБА_3 на безоплатну
приватизацію кімната АДРЕСА_1, що є
спільною власністю територіальної
громади Рівненської області та
перебуває на балансі ОКП „Міжнародний
аеропорт Рівне".

Зобов'язати обласне комунальне
підприємство „Міжнародний аеропорт
Рівне" провести безоплатну
приватизацію кімната АДРЕСА_1 на ОСОБА_3
та видати йому правовстановлюючі
документи.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним чинності.

Головуючий:
Ю.М. Рожин

Судді: Н.М.
Ковальчук З.М. Максимчук