Провадження №2/748/738/14
Єдиний унікальний № 748/2524/14-ц
25 вересня 2014 року
районний суд Чернігівської області у
головуючого - судді :
при секретарі Гримайло
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства «Міський Комерційний Банк»
про стягнення заборгованості за
договором строкового банківського
21.08.2014 року позивач звернувся до
суду з позовом про повернення
банківського вкладу та просить
стягнути з відповідача грошові кошти
за договором банківського вкладу №
2630/11/160949 від 24.02.2014 року, а саме сума
вкладу - 2150 доларів США та нараховані
відсотки у розмірі 40 доларів США грн,
та 1000 грн у відшкодування витрат на
Сторони в судове засідання не
з»явилися, про день та час розгляду
справи повідомлені належним чином, про
що свідчить розписка в матеріалах
справи та поштова кореспонденція.
Відповідач про причину неявки не
повідомив, заяву про розгляд справи у
відсутності їх представника, суду не
надав. Представник позивача через
канцелярію суду надала заяву про
розгляд справи у її відсутність,
позовні вимоги підтримує, проти
заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК
України, у разі неявки в судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений і від якого не
надійшло заяви про розгляд справи за
його відсутності або якщо повідомлені
ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Зважаючи на викладене та
враховуючи те, що позивач не заперечує
проти ухвалення заочного рішення, суд
знаходить, що є всі умови проведення
заочного розгляду справи.

У відповідності до ч.2 ст. 197 ЦПК України
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 1058 ЦК України за
договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах
та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ст. 526 Цивільного
кодексу України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 631 ЦК України
строком договору є час, протягом якого
сторони можуть здійснити свої права і
виконати свої обов»язки відповідно до
договору.

Відповідно до ст. 2 Закону України
"Про банки і банківську діяльність"
вклад (депозит) - це кошти в готівковій
або у безготівковій формі, у валюті
України або в іноземній валюті, які
розміщені клієнтами на їх іменних
рахунках у банку на договірних засадах
на визначений строк зберігання або без
зазначення такого строку і підлягають
виплаті вкладнику відповідно до
законодавства України та умов
договору.

Згідно із ч.1 ст. 1060 ЦК України
договір банківського вкладу
укладається на умовах видачі вкладу на
першу вимогу (вклад на вимогу) або на
умовах повернення вкладу зі спливом
встановленого договором строку
(строковий вклад).

Відповідно до ч.5 ст. 1061 ЦК України
проценти на банківський вклад
нараховуються від дня, наступного за
днем надходження вкладу у банк, до дня,
який передує його поверненню
вкладникові або списанню з рахунка
вкладника з інших підстав.

Судом встановлено, що між ПАТ «Міський
комерційний банк» та ОСОБА_1 24 лютого 2014
року укладено Договір акційного
строкового банківського вкладу №
2630/11/160949 на строк 120 днів, тобто по 24
червня 2014 року, відповідно до умов
якого Банк сплачує вкладнику щомісячно
проценти, виходячи з процентної ставки
- 9,3% річних.

24.02.2014 року позивачем згідно копії
квитанції № 8209 було внесено гроші на
депозит у розмірі 2150 доларів США.

24.06.2014 року, по закінченню строку
Договору, позивач звернувся усно до
відділення Банку для отримання суми
вкладу, проте йому було відмовлено з
причин відсутності коштів на вказані
цілі.

17.07.2014 року позивач звернувся до
відповідача з заявою про повернення
вкладу, як це встановлено умовами
Договору банківського вкладу. Проте
кошти видані не були. Крім того, позивач
за вказаним договором не отримував
відсотків.

Таким чином, відповідач не виконав
своїх зобов'язань за договором
строкового вкладу № 2630/11/160949 від 24.02.2014
року щодо повернення вкладу в сумі 2150
доларів США та сплати відсотків за
користування вкладом.

Відповідачем взагалі не надано доказів
щодо розміру відсотків нарахованих
позивачу за спірний період з 25.02.2014 року
по 24.06.2014 року.

Так, провівши відповідний розрахунок
за період з 25.02 - 24.06.2014 року
(2150х9,3х120дн./360/100=66,65), сума відсотків, які
підлягали виплаті позивачу за цей
період становить 66,65 доларів США,
проте, враховуючи диспозитивність
цивільного судочинства, суд
погоджується з розміром відсотків - 40
доларів США, які позивач просить
стягнути з відповідача.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України в п. 14 Постанови від 18.12.2009 року
№ 14, у разі пред'явлення позову про
стягнення грошової суми в іноземній
валюті суду слід у мотивувальній
частині рішення навести розрахунки з
переведенням іноземної валюти в
українську за курсом, встановленим
Національним банком України на день
ухвалення рішення.

За таких обставин, підлягають
стягненню з відповідача на користь
позивача сума вкладу 2150 доларів США, що
за офіційним курсом НБУ на день
ухвалення рішення 25.09.2014 року - 12,951
становить 27844, 65 грн та нараховані
відсотки за договором банківського
вкладу станом на 24.06.2014 року в розмірі 40
доларів США, що за офіційним курсом НБУ
на день ухвалення рішення 25.09.2014 року -
12,951 становить 518,04 грн.

На підставі ст. 88 ЦПК України та Закону
України «Про судовий збір» з
відповідача підлягає стягненню на
користь держави судовий збір в розмірі
283,63 грн. за вимоги майнового характеру.
Вимоги позивача в частині стягнення
витрат на правову допомогу в сумі 1000
грн підлягають задоволенню частково.
Розмір цього відшкодування, з
врахуванням даних акта наданих послуг
та положень ст.1 Закону України « Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу під час розгляду
судами цивільних та адміністративних
справ», якою передбачена можливість
відшкодування витрат лише за участь в
судовому засіданні та вчинення окремих
процесуальних дій поза судовим
засіданням, з урахуванням категорії
даної справи, з відповідача на користь
позивача підлягають стягненню 974 грн 40
коп. за 2 години витрачені на підготовку
та складання позовної заяви.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 526, 631, 1058, 1060, 1061 ЦК України,
ст.ст.10, 11, 60, 209, 212-215, 224 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Публічного
акціонерного товариства «Міський
Комерційний Банк» на користь ОСОБА_1
грошові кошти за договором акційного
строкового банківського вкладу №
2630/11/160949 від 24.02.2014 року в розмірі 2150 (дві
тисячі сто п»ятдесят) доларів США, що на
день ухвалення рішення за офіційним
курсом НБУ (12,951) еквівалентно 27844 грн 65
коп., суму процентів станом на 24.06.2014
року в розмірі 40 (сорок) доларів США, що
на день ухвалення рішення за офіційним
курсом НБУ (12,951) еквівалентно 518 грн 04
коп.

Стягнути з Публічного
акціонерного товариства «Міський
Комерційний Банк» на користь держави
судові витрати в розмірі 283 грн. 63 коп.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Міський Комерційний Банк»
на користь ОСОБА_1 витрати на правову
допомогу в розмірі 974 грн 40 коп.

Заочне рішення може бути оскаржене
позивачем до Чернігівського
апеляційного суду шляхом подання
апеляційної скарги до Чернігівського
районного суду Чернігівської області
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Суддя :
С.П.
Меженнікова