Номер справи 243/4733/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

« 13» жовтня 2014 року Слов'янський
міськрайонний суд Донецької області
в складі:

головуючого - судді Хаустової Т.А.,

при секретарі - Нікіфоровій В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі №19 Слов'янського
міськрайонного суду Донецької області
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною
заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з
відповідачем вона перебуває в
зареєстрованому шлюбі з 16 жовтня 2004
року. Шлюб було зареєстровано 16 жовтня
2004 року Відділом реєстрації актів
цивільного стану по місту Слов'янську
Слов'янського районного управління
юстиції Донецької області за актовим
записом № 589.

Від даного шлюбу сторони мають трьох
малолітніх дітей: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,і ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Подальше спільне життя з відповідачем
не склалось через те, що між ними
виникли взаємні непорозуміння та різні
погляди на життя, зникли почуття і
щирість у відносинах, відсутні спільні
інтереси, належна підтримка і допомога.
Натомість з'явились сварки і скандали,
навіть бійки (у тому числі по
відношенню к дітям), які вчиняє
відповідач за будь-яким приводом,
насамперед через розбіжності у
питаннях виховання дітей, його
незадоволення щодо їх особистих
стосунків і небажання перейматись
постійними проблемами сім'ї, дітей.

Зазначає, що шлюбні стосунки вони давно
не підтримують, хоч і проживали майже
весь час разом, спільне господарство
ними не ведеться, так як відповідач вже
більше місяця пішов з дому жити до
своєї матері. Зараз кожний із них живе
своїм окремим приватним життям, ніяким
чином не переймаючись проблемами
іншого. І таке сімейне життя стало для
позивачки неприйнятним і неможливим.

Таким чином, їх сім'я фактично вже
розпалась, шлюб існує тільки формально
і зберегти його неможливо. Надання часу
для примирення є недоцільним, так як
відповідач не заперечує проти
розірвання шлюбу.

Після розірвання шлюбу діти залишаться
на утриманні та вихованні позивачки,
спору з цього приводу не має.

Спору між сторонами про поділ
спільного майна, сумісно нажитого під
час шлюбу на даний час не існує.

Просить суд розірвати шлюб між нею,
ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який був укладений і
зареєстрований 16 жовтня 2004 року
відділом реєстрації актів цивільного
стану по м. Слов'янську Слов'янського
міськрайонного управління юстиції
Донецької області за актовим записом №
589.

Також, просить суд стягнути з ОСОБА_2 на
її користь судовий збір у розмірі 243,60
грн.

ОСОБА_1 у судове засідання не з'явилася,
направила до суду Заяву, в якій просить
розглядати справу без її участі, свої
позовні вимоги підтримує повністю,
просить їх задовольнити (а.с. 16).

ОСОБА_2 у судове засідання не з'явився,
направив на адресу суду Заяву, в якій
просить розглядати справу у його
відсутності, не заперечує проти
задоволення позовних вимог (а.с.17).

Суд, розглянувши подані сторонами
документи та матеріали, всебічно і
повно з'ясувавши всі фактичні
обставини, на яких ґрунтуються позовні
вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які
мають юридичне значення для розгляду
справи і вирішення справи по суті,
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу підлягають задоволенню з огляду
на їх законність та обгрунтованість.

Судом встановлено, що згідно Свідоцтва
про шлюб серії НОМЕР_3 сторони уклали
шлюб 16 жовтня 2004 року, який був
зареєстрований Відділом реєстрації
актів цивільного стану по місту
Слов'янську Слов'янського
міськрайонного управління юстиції
Донецької області, актовий запис № 589
(а.с.3).

Від шлюбу сторони мають трьох
неповнолітніх дітей: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.4-6).

Подальше спільне життя з відповідачем
не склалось через те, що між ними
виникли взаємні непорозуміння та різні
погляди на життя, зникли почуття і
щирість у відносинах, відсутні спільні
інтереси, належна підтримка і допомога.
Натомість з'явились сварки і скандали,
навіть бійки (у тому числі по
відношенню к дітям), які вчиняє
відповідач за будь-яким приводом,
насамперед через розбіжності у
питаннях виховання дітей, його
незадоволення щодо їх особистих
стосунків і небажання перейматись
постійними проблемами сім'ї, дітей.

ОСОБА_1 зазначає, що шлюбні стосунки
вони давно не підтримують, хоч і
проживали майже весь час разом, спільне
господарство ними не ведеться, так як
відповідач вже більше місяця пішов з
дому жити до своєї матері. Зараз кожний
із них живе своїм окремим приватним
життям, ніяким чином не переймаючись
проблемами іншого. І таке сімейне життя
стало для позивачки неприйнятним і
неможливим.

Таким чином, їх сім'я фактично вже
розпалась, шлюб існує тільки формально
і зберегти його неможливо. Надання часу
для примирення є недоцільним, так як
відповідач не заперечує проти
розірвання шлюбу.

Згідно до Довідки про склад сім'ї,
наданої Слов'янською міською Радою
Донецької області від 01 жовтня 2014 року,
діти зареєстровані та проживають разом
із позивачкою (а.с.7).

Після розірвання шлюбу діти залишаться
на утриманні та вихованні позивачки,
спору з цього приводу не має.

Спору між сторонами про поділ
спільного майна, сумісно нажитого під
час шлюбу на даний час не існує.

В Постанові Пленуму Верховного суду
України № 11 від 21 грудня 2007 року «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя»
зазначається, що при розгляді справ,
які виникають у зв'язку з укладенням,
припиненням шлюбу, а також з інших
сімейних відносин, необхідно виходити
з положень Конституції України, норм
Сімейного кодексу України, Цивільного
процесуального кодексу України, Закону
України «Про міжнародне приватне
право» від 23 червня 2005 року, а також
інших нормативно - правових актів, що
регулюють сімейні відносини.

Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу
України, сім'я є первинним та основним
осередком суспільства.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб
ґрунтується на вільній згоді жінки та
чоловіка. Примушування жінки та
чоловіка до шлюбу не допускається. Таке
положення національного законодавства
України відповідає ст.16 Загальної
декларації прав людини, прийнятої
Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948
року, згідно з якою чоловіки і жінки,
які досягли повноліття, мають право без
будь-яких обмежень за ознакою раси,
національності або релігії
одружуватися і засновувати сім'ю. Вони
користуються однаковими правами щодо
одруження під час шлюбу та під час його
розірвання.

Згідно ст. 56 Сімейного кодексу України,
кожна особа має право припинити свої
шлюбні відносини.

Позов про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК
України). Оскільки позивач наполягає на
розірванні шлюбу, то відповідно
відмова в розірванні шлюбу буде
примушенням до шлюбу та шлюбним
відносинам, що є неприпустимим.

Проголошена Конституцією України
охорона сім'ї державою полягає,
зокрема, в тому, що шлюб може бути
розірвано в судовому порядку лише за
умови, якщо встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
шлюбу суперечитиме інтересам одного з
них чи інтересам їх дітей.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Таким чином у суду є усі підстави для
задоволення позовних вимог та
розірвання шлюбу між сторонами, так як
подальше спільне життя подружжя та
збереження сім'ї неможливе.

Згідно ч. 1 ст. 113 Сімейного Кодексу
України особа, яка змінила своє
прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,
має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити
прізвище «ОСОБА_1».

Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК
України, стороні на користь якої
ухвалено судове рішення, суд присуджує
з другої сторони понесені нею і
документально підтвердженні судові
витрати.

Відповідно до ст.79 ЦПК України судові
витрати складаються з судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи. Отже, з відповідача на користь
позивача, також, підлягає стягненню
сума судового збору, сплаченого при
подачі позовної заяви до суду у сумі 243
грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись
Конституцією України, Постановою
Пленуму Верховного суду України № 11
від 21 грудня 2007 року, ст.ст. 5-8, 10-15, 82, 88,
107, 130, 174, 208-209, 212-215, 218, ЦПК України, ст.ст.
3, 24, 56, 110, 112, 113 Сімейного Кодексу
України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований Відділом
реєстрації актів цивільного стану по
місту Слов'янську Слов'янського
міськрайонного управління юстиції
Донецької області, актовий запис № 589,
між ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_5 - розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1
залишити прізвище «ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІПН
НОМЕР_1, уродженця міста Слов’янськ
Донецької області, українця,
громадянина України, який
зареєстрований за адресоюАДРЕСА_1
фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН
НОМЕР_2, уродженки міста Слов’янськ
Донецької області, українки,
громадянки України, яка зареєстрована
та проживає за адресою: АДРЕСА_3 суму
судового збору у розмірі 243, 60 грн.
(двісті сорок три гривні 60 копійок).

Рішення може бути оскаржено до судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду Донецької області
через Слов'янський міськрайонний суд
Донецької області шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня його проголошення. Особи, які брали
участь, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення постановлено та підписано в
нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Головуючий:

суддя Слов'янського

міськрайонного суду

Т.А.Хаустова