АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 212/326/14-ц
Провадження 22ц/774/1545/К/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Ляховської І.Є.,
Михайлів Л.В.,

при секретарі: Булах К.А.,

за участю: представника позивача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі апеляційну
скаргу ОСОБА_3 на заочне рішення
Жовтневого районного суду м.Кривого
Рогу від 20 травня 2014 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_3 до приватного
підприємства «Грандфінресурс» про
захист прав споживачів,-

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернувся
до суду з позовом до приватного
підприємства «Грандфінресурс» (ПП
«Грандфінресурс») та просив суд
визнати недійсним договір № 222705 від 18
вересня 2013 року, укладений між
позивачем ОСОБА_3 та ПП
«Грандфінресурс», стягнути з
відповідача на його користь 8405,30
гривень, сплачених за вказаним
договором.

В обґрунтування позову ОСОБА_3
зазначив, що укладаючи 18 вересня 2013
року договір з відповідачем ПП
«Грандфінресурс», вважав, що вступає з
ним у кредитні правовідносини, у
зв'язку з чим, після укладання договору
сплатив на користь відповідача 8405,30
грн. (одноразовий комісійний внесок та
загальний платіж). Однак, після сплати
вказаної суми позивач кредит так і не
отримав. Посилаючись на те, що в
оспорюваному договорі містяться
несправедливі для позивача умови, він
суперечить вимогам ЗУ «Про захист прав
споживачів», а також на те, що
представниками відповідача невірно
було роз'яснено умови договору та
введено його в оману, ОСОБА_3 просив
визнати договір недійсним та стягнути
з відповідача на його користь суму
сплачених ним коштів.

Заочним рішенням Жовтневого районного
суду м.Кривого Рогу від 20 травня 2014
року у задоволенні позову ОСОБА_3
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
його позовних вимог.

Зокрема, апелянт посилається на те, що
судом першої інстанції не дано
належної правової оцінки його доводам.
Не взято до уваги, що при укладенні
оспорюваного договору з відповідачем,
позивачу невірно було роз'яснено його
умови, введено його в оману щодо змісту
договору, яким підтверджується, що
грошовий фонд учасників програми, за
рахунок якого відповідач
зобов'язується придбати і передати її
учасникам товар, формується виключно
за рахунок коштів учасників програми
без залучення до нього коштів
відповідача, та що оплата товару
учасникам програми, які набули право на
отримання товару на розподільчому
акті, здійснюється коштами інших її
учасників без інвестування в цю оплату
коштів відповідача. Тому, на думку
апелянта, шляхом укладення
оспорюваного договору його було
втягнуто відповідачем у пірамідальну
схему під виглядом учасника
організованої програми соціальної
допомоги, яка виражається у сприянні її
учасникам в наданні послуги з
кредитування.

В запереченнях на апеляційну скаргу
відповідач просить її відхилити, а
рішення суду, як законне та
обґрунтоване, на її думку, залишити без
змін.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18 вересня 2013 року
між позивачем (далі учасник) та
відповідачем ПП «Грандфінресурс» (далі
адміністратор) був укладений договір №
222705 на умовах програми «Альянс
Україна», додатки 1, 2 до якого є
невід'ємною частиною договору.(а.с.5)

За умовами договору адміністратор за
згодою учасника зобов'язується вчинити
від імені та за рахунок учасника певні
юридичні дії, спрямовані на придбання
товару або відповідної суми у позику,
зазначеною у додатку № 1 до даного
договору, на умовах діяльності
програми «Альянс Україна» (далі
«Програма»), що міститься в додатку № 2,
який є невід'ємною частиною цього
договору.( а.с.6-7).

Згідно п.1.2 договору товар, вартість та
строки розрахунків за даним договором
зазначаються у відповідних додатках до
цього договору.

Відповідно до квитанції від 18 вересня
2013 року № 2 позивач ОСОБА_3 сплатив на
рахунок ПП «Грандфінресурс»
одноразове комісійне внесення згідно з
договором від 18 вересня 2013 року № 222705 у
сумі 6400 грн., 1333,30 грн. чистих внесків та
672 грн. адміністративних виплат, а
всього сплатив 8 405,30 грн.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_3
посилався на те, що представниками
відповідача при укладенні спірного
договору йому було невірно роз'яснено
умови договору, введено в оману щодо
його змісту, тому він повинен бути
визнаний недійсним.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що у
триденний строк після укладення
договору позивач з заявою про його
розірвання до відповідача не
звертався, що свідчить про його
розуміння та згоду з усіма умовами
договору. Посилання ОСОБА_3 на
наявність обману у діях ПП
«Грандфінресурс» під час укладення
договору,на думку суду першої
інстанції, є помилковим і не
узгоджується з положеннями п.7 ч.3 ст.19
Закону України «Про захист прав
споживачів» у взаємозв'язку з нормами
Закону України «Про фінансові послуги
та регулювання ринків фінансових
послуг».

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами
першою-третьою, п'ятою та шостою статті
203 цього Кодексу.

Частиною першою статті 227 ЦК України
визначено, що правочин юридичної особи,
вчинений нею без відповідного дозволу
(ліцензії), може бути визнаний судом
недійсним.

За змістом статті 9 Закону України від 1
червня 2000 року № 1775-III "Про
ліцензування певних видів
господарської діяльності" та статті 34
Закону України від 12 липня 2001 року №
2664-III "Про фінансові послуги та
державне регулювання ринків
фінансових послуг" (далі - Закону
України "Про фінансові послуги та
державне регулювання ринків
фінансових послуг") діяльність із
надання фінансових послуг підлягає
ліцензуванню.

До фінансових послуг, зокрема, належить
діяльність з адміністрування
фінансових активів для придбання
товарів у групах (пункт 11 1 частини
першої статті 1 Закону України "Про
фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг".

Відповідно до положень, закріплених у
частині першій, пункті 7 частини
третьої, частини шостої статті 19 Закону
України "Про захист прав споживачів",
забороняється здійснення нечесної
підприємницької практики. Нечесна
підприємницька практика включає в себе
будь-яку діяльність (дії або
бездіяльність), що вводить споживача в
оману або є агресивною. Зокрема, згідно
з пунктом 7 частини третьої статті 19
цього Закону забороняються як такі, що
вводять в оману, утворення,
експлуатація або сприяння розвитку
пірамідальних схем, коли споживач
сплачує за можливість одержання
компенсації, яка надається за рахунок
залучення інших споживачів до такої
схеми, а не за рахунок продажу або
споживання продукції. Правочини,
здійснені з використанням нечесної
підприємницької практики, є
недійсними.

Таким чином, Законом України "Про
захист прав споживачів" закріплена
можливість визнання недійсними
правочинів, здійснених із
використанням нечесної
підприємницької діяльності, яка
полягає, зокрема, у введенні в оману
споживачів шляхом залучення їхніх
коштів з метою реалізації діяльності
пірамідальної схеми.

При цьому в зазначеному Законі
нормативне визначення поняття
"пірамідальної схеми" не надано, однак
визначені ознаки, які відносять
діяльність суб'єкта підприємництва до
"пірамідальної схеми".

Аналіз пункту 7 частини третьої статті
19 Закону України "Про захист прав
споживачів" дає підстави для висновку,
що поняття "пірамідальна схема" у
розумінні цієї норми має такі
обов'язкові ознаки: а) здійснення
оплати за можливість одержання
учасником компенсації; б) компенсація
надається за рахунок залучення
учасником інших споживачів схеми; в)
відсутність продажу або споживання
товару.

Таким чином, для кваліфікації
"пірамідальної схеми" необхідна
наявність усіх зазначених ознак у
сукупності.

Відсутність будь-якої з вищевказаних
ознак виключає можливість визнання
схеми як "пірамідальної", тобто такої,
що порушує норми чинного законодавства
України.

Так, пірамідальній схемі властива
сплата коштів за можливість одержання
окремим учасником грошової
компенсації, яка повинна надаватися за
рахунок залучення цим учасником схеми
інших споживачів.

Відповідно до частини п'ятої статті 1
Закону України "Про фінансові послуги
та державне регулювання ринків
фінансових послуг" під поняттям
"фінансова послуга" розуміється
операція з фінансовими активами, що
здійснюється в інтересах третіх осіб
за власний рахунок чи за рахунок цих
осіб, а у випадках, передбачених
законодавством, - і за рахунок
залучених від інших осіб фінансових
активів, з метою отримання прибутку або
збереження реальної вартості
фінансових активів.

Законом України від 2 червня 2011 року №
3462-ІV "Про внесення змін до деяких
законів України щодо регулювання
ринків фінансових послуг" (введено в
дію з 9 січня 2012 року) внесено зміни до
частини першої статті 4 Закону України
"Про фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг"
та доповнено пункт 111, відповідно до
якого до фінансових послуг віднесено
послуги з адміністрування фінансових
активів для придбання товарів у групах.

Відповідно до пунктів 3, 4 Прикінцевих
положень до цього Закону фінансові
установи зобов'язані протягом одного
року з дня набрання чинності цим
Законом привести свою діяльність у
відповідність із вимогами цього Закону
(тобто до 9 січня 2013 року), а спеціально
уповноважений орган виконавчої влади у
сфері регулювання ринків фінансових
послуг зобов'язаний у шестимісячний
строк з дня опублікування цього Закону
розробити та затвердити ліцензійні
умови здійснення діяльності з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах.

На підставі цього Закону Національна
комісія, що здійснює державне
регулювання у сфері ринків фінансових
послуг (як уповноважений державний
орган), 9 жовтня 2012 року затвердила
Ліцензійні умови провадження
діяльності з адміністрування
фінансових активів для придбання
товарів у групах (розпорядження № 1676
"Про затвердження Ліцензійних умов
провадження діяльності з
адміністрування фінансових активів
для придбання товарів у групах") (далі -
Ліцензійні умови).

Ліцензійні умови закріпили визначення,
сутність, правовий статус учасників (і
вимоги до них) такого виду фінансових
правовідносин, як придбання товарів у
групах, та передбачили, що діяльність
таких груп направлена на легітимне
використання фінансової схеми із
залученням грошових коштів споживачів
для придбання певного виду товарів
та/або послуг.

Згідно з пунктом 1.2 частини першої
Ліцензійних умов адміністрування
фінансових активів для придбання
товарів у групі - це фінансова послуга,
що надається ліцензіатом і передбачає
залучення грошових коштів учасників
групи, об'єднання цих коштів з метою
придбання та розподілу товарів між
учасниками групи.

Як вбачається з матеріалів справи, 18
вересня 2013 року між позивачем ОСОБА_3
(учасник) та відповідачем ПП
«Грандфінресурс» (адміністратор) був
укладений договір № 222705 на умовах
програми «Альянс Україна», додатки 1,2
до якого є невід'ємною частиною
договору.

За умовами договору адміністратор за
згодою учасника зобов'язується вчинити
від імені та за рахунок учасника певні
юридичні дії, спрямовані на придбання
товару або відповідної суми у позику,
зазначеною у додатку № 1 до даного
договору, на умовах діяльності
програми «Альянс Україна» (далі
«Програма»), що міститься в додатку № 2,
який є невід'ємною частиною цього
договору.

Згідно п.1.2 товар, вартість та строки
розрахунків за даним договором
зазначаються у відповідних додатках до
цього договору.

Відповідно до п.1.3.додатку № 2 умов
діяльності Програми «Альянс Україна»,
послуги, які є предметом договору,
надаються шляхом формування реєстрів
учасників Програми, метою яких є
отримання відповідної грошової суми
зазначеної у Додатку № 1 до Договору.

Пунктами 2.1.1-2.1.2 договору передбачені
обов'язки учасника, а саме: у день
підписання договору сплатити
одноразовий комісійний внесок, а також
не пізніше 15 числа кожного місяця
сплачувати загальний платіж, який
включає чистий внесок, за рахунок якого
адміністратор надає відповідну суму
позики або здійснює оплату товару, та
адміністративні витрати, що є платою за
послуги адміністратора з організації
діяльності програми.

Позивач підписав угоду та відповідно
до квитанцій, наданих ним, сплатив на
рахунок ПП «Грандфінресурс» 6400 грн.
одноразовий платіж, 1333,30 грн. чистих
внесків та 672 грн. адміністративних
виплат, а всього - 8 405,30 грн.

Відповідно до п. 1 ст. 8 Додатку № 2,
протягом трьох діб після підписання
Договору учасник має можливість
розірвати Договір в односторонньому
порядку з відшкодуванням сплачених ним
попередньо, грошових коштів.

Договір активується на четвертий день
з моменту його підписання, після цього
учасник реєструється в Програмі
«Альянс Україна».

Згідно п.8.3. Додатку №2 договір
вважається розірваним на вимогу
Адміністратора в односторонньому
порядку з першого числа місяця, в якому
виникла заборгованість, за умови, якщо
Учасник, якому ще не надано Дозвіл, не
сплатить у строк, передбачений п.3.2 та
п.3.4 ст.З цього Додатку: Загальний або
Мінімальний платіж;Адміністративні
витрати, за умови отримання згоди від
Адміністратора на відстрочення
Чистого внеску.

Повернення Учаснику, сплачених ним на
рахунок Адміністратора, коштів
відбуватиметься у відповідності до
п.8.2. даної статті.

Згідно п.8.2. Додатку № 2 Сторони дійшли
згоди, якщо Учасник виявить бажання
розірвати Договір в односторонньому
порядку після встановленого в п.8.1.
даної статті терміну, або Договір буде
розірваний зі сторони Адміністратора
при не виконанні Учасником п.3.2 ст.З
дод.№2 до Договору, та Одноразовий
комісійний внесок та Адміністративні
витрати Учаснику не повертаються.
Враховуючи те, що сплачені кожним
Учасником Чисті внески були
використані для оплати грошових сум,
які були передані відповідним
Учасникам, Адміністратор здійснить
повернення сплачених Учасником Чистих
внесків протягом 60 (шістдесяти)
банківських днів після закриття
реєстру, крім випадку, визначеному в
п.6.1 ст.6 цього додатку. Адміністратор
проводить закриття Реєстру після
виконання платіжних зобов'язань
останнього Учасника у даному Реєстрі.

Останній платіж позивач зробив 22.10.2013
року на загальну суму 2005, 30 грн. У
листопаді 2013 року позивач не робив
платежів, тому відповідно до вимог п.8.3
Додатку № 2 договір вважається
розірваним з 01 грудня 2013 року на вимогу
відповідача.

На підставі наведеного, колегія суддів
вважає, що Договір між сторонами
підписаний повноважними особами, він
містить всі суттєві умови, передбачені
законом для договорів і які мають
істотне значення, а також, які були
узгоджені сторонами шляхом звернення
позивача з пропозицією щодо укладення
договору та погодженням відповідачем
на укладення такого договору.

Таким чином, вбачається, що позивач зі
змістом договору та додатків до нього
був ознайомлений, погодився з ним, що
підтверджується сплатою щомісячних
внесків, передбачених умовами
договору, йому були відомі права і
обов'язки учасника та адміністратора
за договором.

Своє право на можливість розірвати
Договір в односторонньому порядку з
відшкодуванням сплачених попередньо
грошових коштів, передбачене п. 1 ст. 8
Додатку № 2, протягом трьох діб після
підписання Договору позивач ОСОБА_3, як
учасник згідно договору, не використав,
із відповідною заявою до відповідача -
адміністратора за договором, не
звернувся.

У зв'язку з чим, колегія суддів вважає,
що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про відсутність
правових підстав для задоволення
позову ОСОБА_3

Доводи апеляційної скарги щодо того, що
при укладенні оспорюваного договору з
відповідачем, позивачу невірно було
роз'яснено його умови, введено його в
оману щодо змісту договору, тому його
було втягнуто у пірамідальну схему під
виглядом учасника організованої
програми соціальної допомоги, яка
виражається у сприянні її учасникам в
наданні послуги з кредитування, не
можуть бути взяті до уваги, оскільки
спростовуються матеріалами справи.

За таких обставин, колегія суддів
вважає за необхідне апеляційну скаргу
позивача відхилити, а рішення суду на
підставі ст.308 ЦПК України залишити без
змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, ст.308, 313, 314,
316 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Заочне рішення Жовтневого районного
суду м.Кривого Рогу від 20 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: