Провадження №2/748/837/14
Єдиний унікальний № 748/2858/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2014 року Чернігівський
районний суд Чернігівської області в
складі:

головуючої - судді: Майбороди С.М.,

при секретарі: Головач О.М.,

з участю представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Чернігові
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, ОСОБА_4, Новобілоуської
сільської ради Чернігівського району
та області про визнання права
власності на земельну ділянку в
порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

01 жовтня 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом, в якому просив визнати
за ним право власності на земельну
ділянку площею 0,12 га, надану для
індивідуального будівництва житлового
(садового) будинку та господарських
приміщень, розташовану в АДРЕСА_1. Свої
вимоги мотивував тим, що його батьку за
життя була надана безоплатно у
приватну власність земельна ділянка
площею 0,12 га для будівництва
індивідуального житлового будинку, на
яку він не отримав державного акту, у
зв»язку з чим позивач позбавлений
можливості успадкувати дану земельну
ділянку в нотаріальній конторі.

У судовому засіданні представник
позивача позов підтримав та просив
його задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 позов
визнав в повному обсязі та не
заперечував проти його задоволення.

Відповідач ОСОБА_4 в судове
засідання не з»явилась, надавши заяву
про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач - Новобілоуська сільська
рада Чернігівського району
Чернігівської області не забезпечили
явку свого представника в судове
засідання, надавши заяву про розгляд
справи без його участі.

Заслухавши представника позивача,
відповідача, дослідивши письмові
матеріали справи, судом встановлено
наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5, що
підтверджується копією свідоцтва про
смерть. ( а.с.11) Після його смерті
відкрилась спадщина.

ОСОБА_3 є спадкоємцем майна
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5, оскільки
на день смерті був зареєстрований та
проживав разом з померлим та звернувся
до нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини, що підтверджується
наданою в судове засідання копією
спадкової справи.

У відповідності до витягу з рішення № 21
виконавчого комітету Новобілоуської
сільської ради Чернігівського району
та області від 18 травня 1994 року ОСОБА_5
надано безоплатно у приватну власність
земельну ділянку площею 0,12 га для
будівництва індивідуального житлового
будинку в АДРЕСА_2 ( а.с.4)

У відповідності до будівельного
паспорта погоджено будівництво
житлового будинку в АДРЕСА_1. ( а.с.5-10)

06 серпня 2014 року державний нотаріус
Першої Чернігівської державної
нотаріальної контори відмовив ОСОБА_3 у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом на земельну ділянку площею
0,12 га, надану для будівництва житлового
( садового) будинку та господарських
приміщень, розташовану в АДРЕСА_1,
оскільки право власності померлого на
дану земельну ділянку не підтверджено
відповідним правовстановлюючим
документом. ( а.с.12)

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов»язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1225 ЦК право власності
на земельну ділянку переходить до
спадкоємців за загальними правилами
спадкування ( зі збереженням її
цільового призначення) при
підтвердженні цього права спадкодавця
державним актом на право власності на
землю або іншим правовстановлюючим
документом.

У відповідності до ст. 81
Земельного кодексу України громадяни
набувають право власності на земельні
ділянки внаслідок прийняття спадщини.

Відповідно до редакції ст. 126
Земельного кодексу України, що діяла на
час прийняття спадщини та видачі
державних актів, право власності на
земельну ділянку посвідчується
державними актами.

Як встановлено в судовому
засіданні померлий за життя не
розпочав процедуру виготовлення
технічної документації на надану
земельну ділянку та не отримав
державного акту на право приватної
власності на земельну ділянку.

У відповідності до п.1 розділу Х
Перехідних положень Земельного
кодексу України рішення про передачу
громадянам України безоплатно у
приватну власність земельних ділянок,
прийняті органами місцевого
самоврядування відповідно до Декрету
Кабінету Міністрів України від 26
грудня 1992 року «Про приватизацію
земельних ділянок» є підставою для
виготовлення та видачі цим громадянам
або їх спадкоємцям державних актів на
право власності на земельну ділянку за
технічною документацією щодо
складання документів, що посвідчують
право на земельну ділянку.

Враховуючи відсутність техічної
документації на надану земельну
ділянку, державного акту та
встановлену процедуру отримання
дозволу на виготовлення технічної
документації, визначення меж земельної
ділянки, погодження із суміжними
землекористувачами та реєстрацію у
встановленому порядку права власності
на земельну ділянку, суд не може
перебирати на себе повноваження
відповідних органів та визнавати право
власності на земельну ділянку поза
встановлену процедуру її оформлення.

У відповідності до роз»яснень,
викладених в листі Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 не підлягають
задоволенню позовні вимоги
спадкоємців про визнання права
власності на земельну ділянку, щодо
якої спадкодавцем розпочато, але не
завершено процедуру приватизації. Якщо
спадкодавець не набув права власності
на земельну ділянку, проте розпочав
процедуру приватизації земельної
ділянки відповідно до чинного
законодавства України, а органами
місцевого самоврядування відмовлено
спадкоємцям у завершенні процедури
приватизації, то спадкоємці мають
право звертатись до суду із позовами
про визнання відповідного права в
порядку спадкування - права на
завершення приватизації земельної
ділянки, а не визнання права власності
на земельну ділянку.

Враховуючи встановлені обставини
справи в їх сукупності та межі
заявлених позовних вимог, позовні
вимоги щодо визнання за позивачем
право власності на земельну ділянку
площею 0,12 га, надану для
індивідуального будівництва житлового
(садового) будинку та господарських
приміщень, розташовану в АДРЕСА_1
задоволенню не підлягають. Слід
зазначити, що позивач обрав невірний
спосіб правового захисту своїх
порушених прав.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213-215 ЦПК України,
ст.ст. 81, 125, 126, 1218, 1225 Земельного кодексу
України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_3 до
ОСОБА_2, ОСОБА_4, Новобілоуської
сільської ради Чернігівського району
та області про визнання права
власності на земельну ділянку в
порядку спадкування - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до апеляційного суду
Чернігівської області через
Чернігівський районний суд протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
особами, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя

С.М.Майборода