Провадження №6/761/1861/2014
У Х В А Л А

іменем України

06 жовтня 2014 року
м.Київ

Шевченківський районний суд м.Києва в
складі:

головуючого судді:
Гриньковської Н.Ю.

при секретарі Кривошиї
О.О.

розглянувши подання державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м.Києві
Красноштан І.Л., заінтересовані особи:
Підприємство з іноземними
інвестиціями «Автомобільне товариство
«Автоінвестстрой», ОСОБА_2 про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України керівника
підприємства-боржника, ОСОБА_3,-

в с т а н о в и в:

02.10.2014р. заявник звернувся до
Шевченківського районного суду м.Києва
із поданням про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України керівника
підприємства - боржника «Автомобільне
товариство «Автоінвестстрой» - ОСОБА_3,
до виконання зобов'язань, покладених на
підприємство за виконавчим листом
№2/756/1557/13 від 11.09.2013р., виданим
Оболонським районним судом м.Києва про
стягнення з підприємства
«Автомобільне товариство
«Автоінвестстрой» на користь ОСОБА_2
суми боргу у розмірі 83012,64грн.

Свою заяву обґрунтовує тим, що на
виконанні у ВДВС Шевченківського РУЮ у
м.Києві перебуває виконавчий лист
№2/756/1557/13 від 11.09.2013р., виданий
Оболонським районним судом м.Києва про
стягнення з підприємства
«Автомобільне товариство
«Автоінвестстрой» на користь ОСОБА_2
суми боргу у розмірі 83012,64грн.

Заявник вказує, що відповідно до вимог
ст.ст.17, 19, 20, 25 Закону України «Про
виконавче провадження», 16.09.2013р.
державним виконавцем винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження, копії якої направлено
стягувачу для відома та боржнику для
виконання, відповідно до якої боржнику
встановлено семиденний строк для
добровільного виконання рішення суду.
Однак, у встановлений строк, рішення
боржником не виконано та не надано
будь-яких пояснень з приводу
неможливості такого виконання.

Крім цього заявник зазначає, що до ВДВС
Шевченківського РУЮ у м.Києві надійшла
заява стягувача про направлення
державним виконавцем до суду подання
про тимчасове обмеження керівника
підприємства - боржника - гр.ОСОБА_3 у
праві виїзду за межі України, у зв'язку
з можливістю останнього виїзду за межі
України через невиконання боржником
своїх зобов'язань за вказаним рішенням
суду.

Отже, заявник посилаючись на те, що
оскільки, боржником, на сьогоднішній
день, рішення суду не виконано, що може
бути розцінено як ухилення боржника
від виконання зобов'язань, а також,
зважаючи на значну суму
заборгованості, захист прав та
інтересів стягувача, просив тимчасово
обмежити у праві виїзду за межі України
керівника підприємства - боржника -
гр.ОСОБА_3 у зв'язку з можливістю виїзду
останнього за межі України з метою
уникнення зобов'язань за рішенням суду.

Представник заявника у судове
засідання не з'явився. Зі змісту
подання вбачається можливість
розглянути подання без участі
державного виконавця та повідомлення
письмово про наслідки розгляду
подання.

Суд, на підставі ч.2 ст.377-1 ЦПК України,
вважає за можливе розглянути подання
за відсутності сторін та інших
заінтересованих осіб.

Розглянувши подання, дослідивши
матеріали справи, суд дійшов висновку
про те, що вказане подання задоволенню
не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до статті 377-1 Цивільного
процесуального кодексу України,
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Закон України від 21.01.1994 року «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв'язання спорів
у цій сфері.

Також п.5 ст.6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» передбачено,
як підставу для тимчасового обмеження
у праві виїзду за кордон ухилення особи
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи), - до
виконання зобов'язань.

Відповідно до п.п.3,5,11 ч.3 ст.11 Закону
України «Про виконавче провадження»
від 21.04.1999 № 606-XIV зі змінами, державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право: з
метою захисту інтересів стягувача
одержувати безоплатно від органів,
установ, організацій, посадових осіб,
сторін та учасників виконавчого
провадження необхідні для проведення
виконавчих дій пояснення, довідки та
іншу інформацію, у тому числі
конфіденційну; накладати арешт на
майно боржника, опечатувати, вилучати,
передавати таке майно на зберігання та
реалізовувати його в установленому
законодавством порядку; викликати
фізичних осіб, посадових осіб з приводу
виконавчих документів, що знаходяться
у виконавчому провадженні, а в разі
неявки боржника без поважних причин
виносити постанову про його привід
через органи внутрішніх справ.

При цьому, згідно з п.18 ч.3 ст.11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право, у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Звернувшись до суду з поданням, заявник
вказував, що з дня відкриття
виконавчого провадження з примусового
виконання виконавчого листа №2/756/1557/13
від 11.09.2013р., виданого Оболонським
районним судом м.Києва про стягнення з
підприємства «Автомобільне товариство
«Автоінвестстрой» на користь ОСОБА_2
суми боргу у розмірі 83012,64грн. боржник
ухиляється від добровільного
виконання своїх зобов'язань за
рішенням суду, у встановлені
законодавством строки, в рахунок
погашення заборгованості, боргу не
сплатив та не надав будь-яких пояснень
з приводу неможливості виконання
зобов'язання.

Разом з тим, на підтвердження обставин,
викладених у поданні, заявником не
надано жодного доказу, а також, не
надано доказів, що боржник
підприємство «Автомобільне товариство
«Автоінвестстрой» якимось чином
ухиляється від добровільного
виконання своїх зобов'язань за
вказаним рішенням суду.

Тобто, жодного належного та
допустимого доказу, передбаченого
ст.58,59 ЦПК України, який би мав
відношення до подання державного
виконавця та який би підтверджував
факт ухилення боржника від
добровільного виконання своїх
зобов'язань за рішенням суду, суду не
надано.

При цьому, суд звертає увагу, що
юридична санкція у вигляді тимчасового
обмеження боржника у праві виїзду за
кордон може бути застосована не за
наявності факту невиконання боржником
своїх зобов'язань, а при дійсному
ухиленні боржника від їх виконання.

Крім того, заявник у своєму поданні
ставить питання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_3, оскільки він є
керівником підприємства-боржника. З
приводу вказаних обставин, суд
приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до ч.ч.1,2, ст.96 ЦК
України, юридична особа самостійно
відповідає за своїми зобов'язаннями.
Юридична особа відповідає за своїми
зобов'язаннями усім належним їй майном.

Отже, підприємство «Автомобільне
товариство «Автоінвестстрой», в силу
ч.1 ст.96 ЦК України, самостійно
відповідає за своїми зобов'язаннями.

Водночас, згідно з ч.ч.3,4 ст.96 ЦК України
учасник (засновник) юридичної особи не
відповідає за зобов'язаннями юридичної
особи, а юридична особа не відповідає
за зобов'язаннями її учасника
(засновника), крім випадків,
встановлених установчими документами
та законом. Особи, які створюють
юридичну особу, несуть солідарну
відповідальність за зобов'язаннями, що
виникли до її державної реєстрації.

Між тим, заявником, відповідно до ч.3
ст.96 ЦК України, не надано відповідних
установчих документів боржника, які б
свідчили, що ОСОБА_3 є учасником
(засновником) боржника та має,
відповідно до статуту підприємства,
зобов'язання перед підприємством
«Автомобільне товариство
«Автоінвестстрой».

Крім цього, заявником не надано жодних
доказів того, що ОСОБА_3 є керівником
підприємства-боржника, а також доказів,
які б свідчили про наявність у ОСОБА_3
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон та намір ОСОБА_3
виїхати за межі України.

Згідно зі ст.21 Конституції України, усі
люди є вільними і рівні у своїй
гідності та правах. Права і свободи
людини є невідчужуваними та
непорушними.

Відповідно до ст.33 Конституції України,
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

За приписами ч.1, 3 ст.60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст.61 ЦПК.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

На підставі викладеного, а також з
урахуванням того, що заявником не
надано доказів, які свідчать про
ухилення боржника - підприємства
«Автомобільне товариство
«Автоінвестстрой» від виконання
зобов'язань за рішенням суду,
враховуючи недоведеність
відповідальності ОСОБА_3 за
зобов'язаннями підприємства-боржника,
а також, зважаючи на те, що встановлення
тимчасового обмеження у праві виїзду
для громадянина ОСОБА_3 є прямим
порушенням його конституційних прав та
свобод, суд дійшов висновку, що у
задоволенні подання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.33
Конституції України, ст.ст.209, 210, 293, 294,
377-1 ЦПК України, ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження», ст.6
Закону України «Про порядок виїзду і
в'їзду в Україну громадян України» суд,

у х в а л и в:

У задоволенні подання державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Шевченківського
районного управління юстиції у м.Києві
Красноштан І.Л., заінтересовані особи:
Підприємство з іноземними
інвестиціями «Автомобільне товариство
«Автоінвестстрой», ОСОБА_2 про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України керівника
підприємства-боржника, ОСОБА_3 -
відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до
Апеляційного суду м.Києва шляхом
подання через Шевченківський районний
суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її
проголошення, а у разі, якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання її
копії.

Суддя