Справа № 2-3101/11
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2014 року
м. Кілія.

Кілійський районний суд Одеської
області у складі:

головуючого судді Балана М.В.,

при секретарі Урсул Г.К.,

з участю представника позивача
Чернишова Ф.М., відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду м. Кілія цивільну
справу

за позовом

Державного навчального закладу
«Кілійський професійний ліцей»

до

ОСОБА_2

про

стягнення нестачі матеріальних
цінностей та судових витрат, -

В С Т А Н О В И В :

Державний навчальний заклад
«Кілійський професійний ліцей» (далі
по тексту - ДНЗ «КПЛ») звернувся до
Кілійського районного суду Одеської
області з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення з відповідача 3258 гривень
нестачі матеріальних цінностей та 171
гривні судових витрат.

Під час розгляду справи у суді
представник позивача уточнив позовні
вимоги та просить суд стягнути з ОСОБА_2
2529 гривень нестачі матеріальних
цінностей.

В судовому засіданні представник
позивача Чернишов Федір Миколайович
пояснив, що з лютого 2009 року по липень
2010 року ОСОБА_2 працював у ДНЗ «КПЛ» на
посаді майстра виробничого навчання.
Працюючі на вказаній посаді,
відповідач прийняв під звіт
культиватор КОН 2.8, 1988 року випуску,
інвентарний номер 10420285 та жатку ЖРК, 1990
року випуску, інвентарний номер 10420276.
Під час проведення КРУ Кілійського
району Одеської області вибіркової
інвентаризації матеріальних цінностей
у майстра виробничого навчання ДНЗ
«КПЛ» ОСОБА_2, було виявлено нестачу
матеріальних цінностей на загальну
суму 2529 гривень, а саме культиватора
КОН 2.8 та жатки ЖРК. Таким чином ДНЗ
«КПЛ». На підставі викладеного
представник позивача просить суд
задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позов не визнав у повному обсязі та
пояснив, що дійсно у період часу з
лютого 2009 року по липень 2010 року він
працював майстром виробничого
навчання у ДНЗ «КПЛ». Ставши до посади,
він прийняв частину матеріальних
цінностей, які були у наявності, про що
були складені відповідні акти
приймання-передачі. Однак серед
прийнятих ним матеріальних цінностей
культиватор КОН 2.8, 1988 року випуску,
інвентарний номер 10420285 та жатка ЖРК, 1990
року випуску, інвентарний номер 10420276
були відсутні. Оскільки представником
позивача не надано суду доказів, які б
підтверджували, що він прийняв
вищевказані матеріальні цінності,
вважає позов необґрунтованим та
просить відмовити у його задоволенні.

У відповідності зі ст. 55 Конституції
України права і свободи людини і
громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено
право особи на захист свого цивільного
права у разі його порушення, невизнання
або оспорювання. Кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу. Одним із способів
захисту права, встановлених цивільним
законодавством, є, зокрема, його
визнання.

Згідно зі ст. 57 ЦПК України доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування.

Як зазначено у ч. 2 ст. 59 ЦПК України
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Згідно зі ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Як зазначено у ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню. Обставини,
встановлені судовим рішенням у
цивільній, господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

У відповідності до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши надані письмові докази та
розглянувши справу у межах заявлених
позовних вимог, суд достовірно
встановив такі факти та відповідні їм
правовідносини.

У період часу з лютого 2009 року по липень
2010 року ОСОБА_2 працював на посаді
майстра виробничого навчання у ДНЗ
«КПЛ».

У п.п. 6.4. посадової інструкції майстра
виробничого навчання у ДНЗ «КПЛ»
отриманої ОСОБА_2 23.12.2009 року зазначено,
що згідно чинного законодавства
України працівник несе матеріальну
відповідальність за нанесення
працівником матеріальних збитків
закладу з власної вини.

У порівняльній відомості результатів
інвентаризації нематеріальних активів
зазначені культиватор КОН 2.8, 1988 року
випуску, інвентарний номер 10420285,
вартістю 1450 гривень та жатка ЖРК, 1990
року випуску, інвентарний номер 10420276,
вартістю 1808 гривень, а всього 2 одиниці,
загальною вартістю 3258 гривень.

Згідно з копією довідки ДНЗ «КПЛ» без
номеру та дати, середньомісячна
заробітна плата ОСОБА_2 за два останні
місяці роботи складає 2529 гривень 90
копійок.

У ч. 1 ст. 132 КЗпП України зазначено, що за
шкоду, заподіяну підприємству,
установі, організації при виконанні
трудових обов'язків, працівники, з вини
яких заподіяно шкоду, несуть
матеріальну відповідальність у
розмірі прямої дійсної шкоди, але не
більше свого середнього місячного
заробітку.

Згідно зі ст. 79 ЦПК України судові
витрати складаються з судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи. Розмір судового збору, порядок
його сплати, повернення і звільнення
від сплати встановлюються законом. До
витрат, пов'язаних з розглядом судової
справи, належать: витрати на правову
допомогу; витрати сторін та їх
представників, що пов'язані з явкою до
суду; витрати, пов'язані із залученням
свідків, спеціалістів, перекладачів та
проведенням судових експертиз;
витрати, пов'язані з проведенням огляду
доказів за місцем їх знаходження та
вчиненням інших дій, необхідних для
розгляду справи; витрати, пов'язані з
публікацією в пресі оголошення про
виклик відповідача.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Оскільки представником позивача не
надано суду належних доказів, які б
достовірно підтверджували факт
завдання ОСОБА_2 ДНЗ «КПЛ» прямої
дійсної шкоди, або факт його повної
матеріальної відповідальності, а також
факт передачі відповідачу на
відповідальне зберігання культиватору
КОН 2.8 та жатки ЖРК, суд приходить до
висновку, що позов є необґрунтованим та
таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 57-61, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, -

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позову
Державного навчального закладу
«Кілійський професійний ліцей» до
ОСОБА_2 про стягнення з відповідача 2529
гривень нестачі матеріальних
цінностей та 171 гривні судових витрат.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через Кілійський
районний суд Одеської області шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя Кілійського районного суду М.
В. Балан.