Справа № 360/289/13- ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2014 року
Бородянський
районний суд

Київської області в складі:
головуючого - судді Унятицького Д.Є.,

при секретарі - Андрієнко М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт.Бородянка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Бородянської селищної ради, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, треті особи - Відділ
Держземагентства у Бородянському
районі, КП КОР "Бородянське БТІ" про
визнання неправомірними рішень сесії
селищної ради, усунення перешкод в
користуванні земельною ділянкою,
визнання Державного акту на право
власності на земельну ділянку
недійсним, виключення нерухомого майна
із права власності та визнання права
власності на гараж, набуття права
власності на земельну ділянку під
гараж та його обслуговування,
зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1,
Бородянської селищної ради Київської
області про скасування рішень селищної
ради та усунення перешкод в
користуванні гаражем,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2013 року позивач звернувся до
суду з вказаним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що 19 травня 1992 року на
підставі заяви ОСОБА_5 виконком
Бородянської селищної ради своїм
рішенням надав йому дозвіл на
будівництво гаража, на території його
садиби по АДРЕСА_1. Рішенням
Бородянської селищної ради від 08
серпня 2000 року йому виділено у постійне
користування земельну ділянку площею 50
кв. м по АДРЕСА_1. У 2012 році він звернувся
до Бородянської селищної ради із
заявою щодо приватизації вказаної
земельної ділянки на якій збудував
гараж. Йому було відмовлено в
приватизації оскільки вказана
земельна ділянка була приватизована
ОСОБА_3 на підставі рішення
Бородянської селищної ради від 08
грудня 1998 року та згодом подарована
ОСОБА_4. В зв'язку з тим, що під час
приватизації земельної ділянки ОСОБА_3
приховала, що частина земельної
ділянки площею 0,005 га перебувала в його
користуванні просив визнати недійсним
рішення Бородянської селищної ради від
03 грудня 1998 року в частині передачі у
приватну власність ОСОБА_3 земельної
ділянки площею 0,1301 га по АДРЕСА_1,
визнати недійсним рішення
Бородянської селищної ради від 22
жовтня 2012 року в частині відмови у
наданні йому дозволу на виготовлення
технічної документації із землеустрою
щодо виготовлення державного акту на
право власності на земельну ділянку по
АДРЕСА_1, визнати недійсним державний
акт на право власності на земельну
ділянку, виданий на ім'я ОСОБА_4,
зобов'язати Бородянську селищну раду
видати йому дозвіл на виготовлення
технічної документації. Зобов'язати
ОСОБА_4 не чинити перешкод в оформленні
технічної документації на його гараж
та оформлення права власності, та не
чинити перешкод в користуванні
земельною ділянкою, припинити право
власності ОСОБА_4 на гараж літ. "Є"
розташований по АДРЕСА_1 та визнати за
ним право власності на вказаний гараж
та частину земельної ділянки площею 0,005
га виділену для будівництва та
обслуговування гаража по АДРЕСА_1.

ОСОБА_4 звернулася до суду із
зустрічним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що на підставі договору
дарування від 24 січня 2004 року та
державного акту на земельну ділянку
серії ЯБ № 284546 є власником земельної
ділянки по АДРЕСА_1 на якій
розташований гараж, яким без належної
правової підстави користується ОСОБА_1,
чим чинить їй перешкоди в користуванні
земельною ділянкою. Тому просила
скасувати рішення виконавчого
комітету Бородянської селищної ради
від 19 травня 1992 року про надання
дозволу ОСОБА_1 побудувати гараж по
АДРЕСА_1, визнати незаконним та
скасувати рішення Бородянської
селищної ради від 08 серпня 2000 року про
надання ОСОБА_1 у постійне користування
земельної ділянки площею 50 кв. м по
АДРЕСА_1 для ведення особистого
підсобного господарства та зобов'язати
його усунути перешкоди в користуванні
гаражем.

Позивач ОСОБА_1 та його представник
ОСОБА_6 позов підтримали, викладене
підтвердили, проти задоволення позову
ОСОБА_4 заперечували оскільки ОСОБА_3
під час приватизації земельної ділянки
придбаної у ОСОБА_2 приховала, що
частина вказаної земельної ділянки
площею 0,005 га на якій він збудував гараж
перебувала у його користуванні.

Відповідачка ОСОБА_4 та її представник
ОСОБА_7 проти позову заперечували
посилаючись на те, що спірний гараж по
АДРЕСА_1 був прийнятий у спадщину
покійним ОСОБА_2, в подальшому проданий
ОСОБА_3 разом з іншими надвірними
спорудами. Крім того ОСОБА_2 не був
землекористувачем вказаної земельної
ділянки, а тому не міг розпоряджатися
не належною йому земельною ділянкою.

Відповідачка ОСОБА_3 позов ОСОБА_1 не
визнала, позов ОСОБА_4 підтримала.

Відповідач - Бородянська селищна рада в
судове засідання свого представника
не направила, просила слухати справу
без їх участі.

Треті особи - відділ Держземагентства у
Бородянському районі, КП КОР
"Бородянське БТІ" в судове засідання
своїх представників не направили,
просили слухати справу без їх участі.

Вислухавши пояснення сторін, їх
представників, пояснення свідка
ОСОБА_8, дослідивши письмові докази по
справі суд, вважає, що в позов ОСОБА_1
задоволенню не підлягає, а позов ОСОБА_4
підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що власником
домоволодіння АДРЕСА_1 був ОСОБА_9, що
підтверджується свідоцтвом про право
власності на будинок від 16 серпня 1958
року (т. 1 а.с. 76-78).

ОСОБА_1 надано дозвіл на будівництво
гаража на території садиби ОСОБА_5 (за
його згоди) по АДРЕСА_1. що
підтверджується рішенням виконавчого
комітету Бородянської селищної ради
народних депутатів № 27/5 від 19 травня 1992
року (т.1 а.с. 11).

Відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом від 04 лютого 1995
року (т. 1 а.с. 84-85) ОСОБА_2 успадкував
жилий будинок із надвірними будівлями
по АДРЕСА_1 після смерті батька ОСОБА_5,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

За договором купівлі-продажу від 09
лютого 1995 року ОСОБА_2 продав ОСОБА_3
житловий будинок з надвірними
будівлями по АДРЕСА_1 (т.1 а.с.86-87).

24 січня 2004 року ОСОБА_3 подарувала
житловий будинок з надвірними
будівлями по АДРЕСА_1 ОСОБА_4, що
підтверджується копією договору
дарування (т.1 а.с. 35-38).

Спірний гараж не відносився до
господарських споруд, що належали
ОСОБА_3 до дарування ОСОБА_4, що
підтверджується актом приймання в
експлуатацію закінченого будівництвом
житлового будинку від 23 грудня 2003 року
№ 279/16 (т.1 а.с. 111-112).

Також 24 січня 2004 року ОСОБА_3 подарувала
ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,0301 га
по АДРЕСА_1, належну їй на підставі
Державного акту на право приватної
власності на земельну ділянку,
виданого на підставі рішення V сесії
ХХШ скликання Бородянської селищної
ради від 03 грудня 1998 року та
зареєстрованого в Книзі записів
державних актів на право приватної
власності на землю 01 жовтня 1999 року (що
підтверджується копією договору
дарування (т.1 а.с.37).

Рішенням Бородянської селищної ради
від 08 серпня 2000 року ОСОБА_1 виділено у
постійне користування земельну
ділянку площею 50 кв. м по АДРЕСА_1 (т.1
а.с.8).

Згідно зведеного оціночного акту від 27
листопада 1993 року спірний гараж літ. "Є"
площею 33,3 кв. м викреслено зі складу
надвірних будівель розташованих біля
будинку АДРЕСА_1 ( т.1 а.с. 92).

Відповідно до ч.6 ст.19 ЗК України (1990
року), в редакції що діяла на момент
прийняття рішення Бородянською
селищною радою 08 серпня 2000 року,
надання у користування земельної
ділянки, що перебуває у власності або
користуванні, іншому громадянину,
підприємству, установі, організації
провадиться лише після вилучення
(викупу) цієї ділянки в порядку,
передбаченому статтями 31 і 32 цього
Кодексу.

Оскільки земельна ділянка була
приватизована ОСОБА_3 в 1999 році, а в 2004
році була подарована ОСОБА_4, то рішення
Бородянської селищної ради від 08
серпня 2000 року про надання у постійне
користування частини цієї земельної
ділянки ОСОБА_1 (в т.ч. за згодою ОСОБА_5)
без її вилучення, не відповідає
вимогами Закону, а тому його необхідно
визнати незаконним та скасувати.

При цьому, підстав для застосування
наслідків пропуску строку позовної
давності, на чому наполягає позивач
ОСОБА_1, не вбачається, оскільки про
оскаржуване рішення 2000 року вона
дізналась з позову ОСОБА_1 Оскільки
доказів іншого суду не надано, то
підстав вважати, що строк позовної
давності сплив немає.

За таких обставин, оскільки позивачу
ОСОБА_1 земельна ділянка належним чином
не надавалась у власність чи у
користування, то підстав для захисту
цих прав не вбачається, а тому в його
позові в цій частині необхідно
відмовити.

Враховуючи, що ОСОБА_4 не являється
власником спірного гаража, оскільки
він не відноситься до господарських
споруд, що їй подаровані, то не
підлягають задоволенню позовні вимоги
ОСОБА_1 про виключення з права
власності ОСОБА_4 права власності на
спірний гараж, а також позовні вимоги
ОСОБА_4 з приводу захисту права
власності на гараж.

Оскільки спірний гараж побудований на
земельній ділянці, що не надавався
забудовнику (ОСОБА_1.) для цієї мети,
питання користування чужою земельною
ділянкою між сторонами не вирішено, то
підстав для задоволення позову ОСОБА_1
в частині позовних вимог щодо захисту
його на гараж не вбачається.

Також не вбачається підстав, для
скасування рішення від 19 травня 1992 року
про надання дозволу на будівництво
гаража по АДРЕСА_1, оскільки такий
дозвіл наданий із згоди власника
будинковолодіння і на момент його
винесення не порушував прав позивачки
за зустрічним позовом (ОСОБА_10.).

Керуючись ст.19 ЗК України (1990 року),
ст.393, 376 ЦК України, ст.1, 11, 61, 212-215 ЦПК
України,

ВИРІШИВ :

У позові ОСОБА_1 до Бородянської
селищної ради, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,
треті особи - Відділ Держземагентства у
Бородянському районі, КП КОР
"Бородянське БТІ" про визнання
неправомірними рішень сесії селищної
ради, усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою, визнання
Державного акту на право власності на
земельну ділянку недійсним, виключення
нерухомого майна із права власності та
визнання права власності на гараж,
набуття права власності на земельну
ділянку під гараж та його
обслуговування, відмовити.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1,
Бородянської селищної ради Київської
області про скасування рішень селищної
ради та усунення перешкод в
користуванні гаражем, задовольнити
частково.

Визнати незаконним та скасувати
рішення 13-ї сесії, 23 скликання
Бородянської селищної ради від 08
серпня 2000 року про надання ОСОБА_1 в
постійне користування земельної
ділянки розміром 50 кв.м. в АДРЕСА_1 для
ведення особистого підсобного
господарства.

В іншій частині зустрічного позову
ОСОБА_4 відмовити.

На рішення суду може бути подано
апеляційну скаргу до Апеляційного суду
Київської області через Бородянський
районний суд протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення рішення, можуть
подати апеляційні скарги протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Головуючий-суддя Д.Унятицький