Справа № 127/8387/14-ц
Провадження № 2-п/127/199/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2014 року
Вінницький міський суд Вінницької
області

в складі головуючого судді Короля О.П.

при секретарі Чінаровій Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Вінниці заяву ОСОБА_1 про
перегляд заочного рішення Вінницького
міського суду Вінницької області від
22.07.2014 р. в справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Банк Форум»
до ОСОБА_1 за участю третьої особи без
самостійних вимог на стороні
відповідача ОСОБА_3 про звернення
стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про
скасування заочного рішення
Вінницького міського суду Вінницької
області від 22.07.2014 р. в справі за позовом
публічного акціонерного товариства
«Банк Форум» до ОСОБА_1 за участю
третьої особи без самостійних вимог на
стороні відповідача ОСОБА_3 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки.

Заява мотивована тим, що заочним
рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 22 липня 2014 року
в цивільній справі №127/8387/14-ц позов ПАТ
«Банк Форум» задоволено повністю.

В рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором №0003/07/20-КС від 19
жовтня 2007 року станом на 16 серпня 2013
року в розмірі 7 189 891,18 (сім мільйонів
сто вісімдесят дев'ять тисяч вісімсот
дев'яносто одна гривня 18 копійок) грн. з
яких : прострочена заборгованість по
поверненню кредитних коштів - 513 233,07
доларів США, що еквівалентно 4 102 271,93
грн., поточна заборгованість по
поверненню кредитних коштів - 194 733, 27
доларів США, що еквівалентно 1 556 503,03
грн., прострочена заборгованість за
нарахованим процентами - 110 327,46 доларів
США, що еквівалентно 881 847,39 грн , сума
пені за простроченим кредитом та
процентами - 81 229.68 доларів США, що
еквівалентно 649 268 83 грн. звернути
стягнення на 41/100 частку
будинковолодіння з відповідною
часткою господарських будівель
загальною площею 261, 4 кв.м, загальною
площею 144, 8 кв.м та земельну ділянку
площею 0,0410 га, кадастровий номер
:03 :031 :0015, призначення - для будівництва
і обслуговування житлового будинку, що
знаходяться за адресою : АДРЕСА_1,
шляхом його реалізації з прилюдних
торгів, встановивши початкову ціну на
рівні, не нижчому за звичайні ціни на
цей вид майна, на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій відповідним відділом
державної виконавчої служби

Відповідач ОСОБА_1 з рішенням суду не
згодна та заперечує проти нього з
наступних підстав.

Про дату та час судового засідання, яке
було призначене на 22.07.2014 року вона
повідомлена не була, судової повістки
не отримувала.

В звязку з тим, що відповідач не знала
про судові засідання та те, що без її
участі проводяться судові слухання,
вона не могла бути присутньою в
судовому засіданні, а відповідно не
могла знайомитися з матеріалами
справи, надавати усні чи письмові
заперечення проти позову,
користуватися іншими правами,
передбаченими ст. 27 ЦПК України.

Заочне рішення відповідач отримала
поштою 06.08.2014 року, а тому строк на
перегляд заочного рішення не
порушений.

Щодо суті вимог позивач зазначає, що
відповідно до п.3.2.2. Кредитного
договору передбачено права банку
вимагати дострокового повернення
траншів та сплати процентів тощо.
Зустрічні цьому праву обов'язки
передбачені п. 3.3.5 та п. 5.3 кредитного
договору.

Позовну заяву про стягнення всіх
коштів по кредитному договору Банком
було подано в 2009 році.

Строк пред'явлення кредитором до
поручителя вимоги про повернення
отриманих у кредит коштів має
обчислюватися з моменту настання
строку погашення зобов'язання згідно з
такими умовами, тобто з моменту
настання строку виконання зобов'язання
у повному обсязі або у зв'язку із
застосуванням права на повернення
кредиту достроково, (п. 24 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №5 від 30 березня 2012 року).

Таким чином, у зв»язку із застосуванням
кредитором права на повернення кредиту
достроково, ще в 2009 році, момент
настання строку погашення всього
зобов'язання згідно кредитного
договору настав в 2009 році.

Відповідно до ст 256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Відповідно до ст 260 ЦК України позовна
давність обчислюється за загальними
правилами визначення строків,
встановленими статтями 253 - 255 цього
Кодексу. Порядок обчислення позовної
давності не може бути змінений за
домовленістю сторін.

Пунктом 31 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року №5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
судам роз'яснено, що у спорах щодо
споживчого кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. У зв'язку із цим позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі.

Оскільки зі спливом строків позовної
давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо),
зазначене вище правило застосовується
й до додаткових вимог банку (іншої
фінансової установи). (лист ВССУ №
10-70/0/4-13 від 16.01.2013 р.).

Зазначене роз'яснення стосується і
позасудового порядку вирішення спорів,
і в разі звернення з відповідним
позовом до суду.

Враховуючи, що своє право на дострокове
повернення кредиту позивач застосував
ще в 2009 році (що слідує із матеріалів
розглянутої цивільної справи №2-330/2010 в
Вінницькому міському суді Вінницької
області (раніше - Староміський районний
суд м. Вінниці), звернувшись з
відповідним позовом до Староміського
районного суду м. Вінниці, тому строк
вимоги в тому числі щодо звернення
стягнення на предмет іпотеки у
позивача закінчився в 2012 році.

Крім того, вирішуючи питання про
звернення стягнення на предмет іпотеки
суд мав врахувати те, що з 07 червня 2014
року набрав чинності Закон України
«Про мораторій на стягнення майна
громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті», нормами якого встановлено
тимчасову заборону у визначених цим
законом випадках на примусове
стягнення нерухомого житлового майна,
яке вважається предметом іпотеки
згідно із ст. 5 Закону України «Про
іпотеку».

Відповідач звертає увагу і на те,
що в зв'язку з проведеним
переплануванням та переобладнанням
приміщень, загальна та житлова площа
змінились, та не відповідають даним,
вказаним в договорі іпотеки, які
відображені в рішенні суду.

Також, задовольняючи позов про
стягнення іпотеки, а саме 41/100 частки
будинковолодіння, суд не в повній мірі
перевірив, щодо належності 41/100 частки
саме відповідачу ОСОБА_1 та її розміру.

В рішенні суду не вказується кому
належить 41/100 частки будинковолодіння.
проте згідно довідки-характеристики,
технічної документації вбачається, що
окрім ОСОБА_1 частка
будинковолодіння в розмірі 41/100
також належить ОСОБА_2 за тією ж
адресою.

Також суд, задовольняючи рішення про
звернення стягнення на частку майна, та
вказуючи в рішенні про виділення цієї
частки в натурі, не зазначив які саме
приміщення цієї частки
будинковолодіння підлягають
стягненню, не зазначив даних
характеристик, що порушує права інших
співаників.

Як вбачається з рішення з відповідача
стягнуто пеню в сумі 81229,68 доларів США,
що еквівалентно 649268,83 грн.

Проте, як вбачається з розрахунку
позивача, пеня нараховується,
починаючи з 26.02.2009 року.

Тому суд не врахував, що при
розгляді питання про стягнення
пені, слід було застосувати позовну
давність в порядку ч. 2 ст. 258 ЦК України.

Відповідно до п. 31 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України
№5 від 30.03.2012 року, враховуючи положення
пункту 7 частини тринадцятої статті 11
Закону України «Про захист прав
споживачів», суди мають виходити з
того, що у спорах щодо споживчого
кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув. У зв'язку із цим позовна
давність за позовом про повернення
споживчого кредиту застосовується
незалежно від наявності заяви сторони
у спорі.

Також, судом не враховано, що
розрахунок позивача щодо пені
зроблений у валюті, а саме доларах США,
а загальний еквівалент зроблено лише
станом на 16.08.2013 р., а не по кожному
періоду нарахування, оскільки курс
долара США суттєво змінювався.

Аналіз норм ст 99 Конституції України,
ст. ст. 192, 533 ЦК України дає підстави для
висновку про те, що незалежно від
валюти боргу (тобто грошової одиниці, в
якій визначена сума зобов'язання)
валютою платежу, тобто засобом
погашення грошового зобов'язання і
його виконання є національна валюта
України - гривня

Відповідно у національній валюті
України підлягають обчисленню і
стягненню і інші складові грошового
зобов'язання (пеня, штраф, неустойка,
проценти) та виплати, передбачені ст. 625
ЦК України. (Постанова від 02.07.2014 року у
справі № 6-79 цс 14; Постанова ВСУ від
19.03.2014 року; Постанова ВСУ 06.11.2013 року .N«
6-116 цс 13).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону
України «Про фінансові послуги та
державне регулювання ринків
фінансових послуг» фінансовий кредит -
кошти, які надаються в позику юридичній
або фізичній особі на визначений строк
та під процент.

Відповідно до ч. 2 ст. 34 Закону «Про
фінансові послуги та державне
регулювання ринків фінансових послуг»
здійснення діяльності з надання
фінансових кредитів дозволяється
тільки після отримання відповідної
ліцензії.

Згідно з п.3 ч.1 ст. 9 Закону України «Про
ліцензування певних видів
господарської діяльності» відповідно
до спеціальних законів ліцензуванню
підлягають такі види господарської
діяльності як надання фінансових
послуг.

В порушення ст. 10 ЦПК України суд не
з'ясував, чи на час укладення
кредитного договору банк мав ліцензію
на право здійснення діяльності з
надання таких фінансових послуг як
кредитування і, відтак, чи грунтуються
на законі умови договору в частині
нарахування процентів за користування
отриманими коштами, застосування
неустойки тощо.

В той же час це має правове значення,
оскільки в разі незаконності надання
фінансових послуг (нарахування пені,
штрафів, процентів по кредиту)
поверненню підлягає лише сума,
отримана в кредит (позику).

В судовому засіданні представник
відповідача підтримав заяву про
перегляд заочного рішення суду,
посилаючись на обставини, викладені в
ній.

Представник позивача до суду не
з»явився, надав письмове заперечення
проти заяви про перегляд заочного
рішення суду.

Заслухавши пояснення представника
відповідача, дослідивши матеріали
справи, суд дійшов висновку про
задоволення заяви про перегляд
заочного рішення суду від 22.07.2014 р.

Докази, на які посилається відповідач в
заяві про перегляд заочного рішення
суду, на переконання суду, мають
істотне значення для правильного
вирішення справи.

В рішенні суду не вказано про те, кому
належить предмет іпотеки, а із заявою
про виправлення описки в рішенні суду
позивач не звертався. В запереченнях
проти заяви про перегляд заочного
рішення суду позивач посилається на те,
що пеня розрахована в межах річного
строку позовної давності за період з
16.08.2012 р. по 15.08.2013 р. в розмірі 81229,69
доларів США, що еквівалентно 649268, 83 грн.
Проте в позовній заяві не визначено
період, за який нараховується пеня, а
серед письмових доказів надано
розрахунок пені за несвоєчасне
повернення кредитних коштів та за
несвоєчасне повернення нарахованих
процентів за період з лютого 2009 р. по
серпень 2013 р.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 209, 210, 232 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Заяву задовольнити.

Скасувати заочне рішення Вінницького
міського суду Вінницької області від 22.
07.2014 року в цивільній справі №127/8387/14-ц
за позовом публічного акціонерного
товариства «Банк Форум» до ОСОБА_1 за
участю третьої особи без самостійних
вимог на стороні відповідача ОСОБА_3
про звернення стягнення на предмет
іпотеки,

Справу призначити до розгляду в
загальному порядку.

Ухвала остаточна та оскарженню не
підлягає.

Суддя :