Справа №173/1856/14-ц
Провадження №2/173/1108/2014
м. Верхньодніпровськ
Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області у складі
головуючого судді Шевченко О.Ю.
при секретарі судового засідання
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщені суду цивільну
справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості,
Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «Приватбанк»
звернулося до Верхньодніпровського
районного суду Дніпропетровської
області з позовом до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості. В
обґрунтування заявлених позовних
вимог зазначено, що відповідно до умов
договору від 30 травня 2006 року ОСОБА_1
отримала кредит у розмірі 2633 грн. 80 коп.
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 25,08 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом. У
зв'язку з порушенням Позичальником
умов договору станом на 7 серпня 2014 року
заборгованість за кредитним договором
1738 грн. 57 коп. - заборгованість за
несвоєчасне виконання зобов'язань; 500
грн. - штраф (фіксована частка); 1042 грн. 74
коп. - штраф (процентна складова), яку
позивач просив суд стягнути з
відповідача на його користь. Також
позивач просив стягнути з відповідача
понесені ним судові витрати, а саме
судовий збір, сплачений ним під час
подання позовної заяви.
В судове засідання представник
позивача не з'явилася, про час та місце
розгляду справи повідомлена належним
чином, подала заяву про розгляд справи
Відповідач в судове засідання не
з'явилася, про час та місце розгляду
справи у відповідності до ч.5 ст. 74
Цивільного процесуального кодексу
України повідомлена належним чином,
причини неявки суду не повідомила,
заяву про розгляд справи без її участі
У відповідності до ст. 224 Цивільного
процесуального кодексу України судом
було постановлено ухвалу про заочний
розгляд справи.
Суд, вивчивши матеріали справи та
оцінивши докази в їх сукупності,
приходить до наступних висновків.
Судом встановлено такі факти та
відповідні їм правовідносини.
30 квітня 2006 року між публічним
акціонерним товариством комерційний
банк «Приватбанк» (Банк)
(правонаступник закритого
акціонерного товариства «Приватбанк»
та ОСОБА_1 (Позичальник) було укладено
договір №DNH4КР82091386, згідно з умовами
якого ОСОБА_1 отримала кредит на
придбання товару у розмірі 2633 грн. 80
коп. на строк до 30 жовтня 2007 року з
умовами сплати відсотків за його
користування у розмірі 2,09% на місяць на
суму залишку заборгованості. Погашення
заборгованості згідно з умовами
договору здійснюється в наступному
порядку: щомісяця в період сплати
Позичальник повинен надавати Банку
грошові кошти (щомісячний платіж) у
сумі 177 грн. 52 коп. для погашення
заборгованості за кредитом, яка
складається із заборгованості за
кредитом, відсотками, комісією, а також
інших витрат згідно умов договору
Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов`язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов`язується повернути кредит та
Згідно ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
Уклавши із публічним акціонерним
товариством комерційний банк
«Приватбанк» кредитний договір та
отримавши грошові кошти на умовах
повернення, строковості та платності
ОСОБА_1 порушила договірні
зобов`язання, що призвело до виникненя
заборгованості, яка станом на 7 серпня
2014 року становить 1738 грн. 57 коп., що
підтверджується розрахунком
заборгованості (а.с. 4-5).
Відповідно до змісту ст.ст. 610, 612
Цивільного кодексу України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання.
Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не виконав
зобов'язання у строк, передбачений
умовами договору або встановлений
Умовами надання споживчого кредиту
фізичним особам, які є невід'ємною
частиною договору, передбачено
відповідальність за невиконання
зобов'язання. Так п. 5.1 встановлено, що у
випадку несвоєчасного погашення
заборгованості по кредиту, Позичальник
сплачує Банку пеню у розмірі 0,15 % від
суми простроченої заборгованості по
кредиту за кожний день прострочки.
Згідно з розрахунком позивача (а.с.4-5) за
порушення строків повернення кредиту
та сплаті відсотків за користування
кредитом відповідно до умов договору
станом на 7 серпня 2014 року нараховано
Суд приймає до уваги, що розмір пені
значно перевищує розмір
заборгованості, проте за відсутності
заяви відповідача про зменшення суми
пені, суд приходить до висновку, що сума
пені підлягає стягненню в повному
Доказів повернення кредиту на день
ухвалення рішення сторонами суду не
надано. У зв'язку з цим суд вважає
вимоги позивача в частині стягнення з
відповідача на користь Банку
заборгованості за кредитом, процентами
за користування кредитними коштами,
комісії та пені законними та
Пунктом 5.3 Умов надання споживчого
кредиту фізичним особам, які є
невід'ємною частиною договору також
передбачено, що при порушенні
Позичальником строків платежів по
будь-якому з грошових зобов'язань,
передбачених Договором більше ніж на 30
днів, Позичальник зобов'язаний
сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. +
5% від суми заборгованості.
Позивачем надано розрахунок
штрафу: 500 грн. (фіксована частина) та 1042
грн. 74 коп. (процентна складова). При
цьому процентна складова, а саме 5% від
суми заборгованості, розрахована, в
тому числі, на суму пені.
Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу
України пеня є видом забезпечення
виконання зобов'язання, а не сумою
заборгованості. Нарахування штрафу у
виді 5% від суми пені є по суті
нарахуванням процентів на неустойку,
що згідно з ч. 2 ст. 550 Цивільного кодексу
України не допустимо. У зв'язку з цим,
суд вважає, що штраф у виді 5% від суми
заборгованості може бути нарахований
лише на суму заборгованості за
кредитом, процентам за користування
У зв'язку з цим суд вважає вимоги
позивача про стягнення з відповідача
суми штрафу у виді процентної
складової 5% від суми нарахованої пені
необґрунтованими, оскільки вони не
відповідають вимогам діючого
Вирішуючи питання про стягнення з
відповідача на користь позивача суми
штрафу суд виходить з наступного
розрахунку: 500 грн. - фіксована складова
штрафу та 5% від суми заборгованості (1738
грн. 18 коп.) - 86 грн. 91 коп. Саме ці суми
штрафу підлягають стягненню з
відповідача на користь позивача.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що позовні вимоги публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості підлягають
частковому задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, суд приймає до уваги, що позов
задоволено частково, а тому згідно з ч.1
ст. 88 Цивільного процесуального
кодексу України судові витрати
присуджуються позивачеві пропорційно
до розміру задоволених позовних вимог,
які підлягають стягненню з відповідача
на користь позивача.
На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 526, 530, 549, 550, 1054 Цивільного кодексу
України, ст. ст. 10, 11, 60‚ 88, 212-215, 224-233,
Цивільного процесуального кодексу
України, суд
Позов публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості - задовольнити
Стягнути з ОСОБА_1 (ін.н.НОМЕР_1),
ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь публічного
акціонерного товариства комерційний
кредитним договором у розмірі 21 441 грн.
1738 грн. 57 коп. - заборгованість за
виконання зобов'язань за договором;
500 грн. - штраф (фіксована частка);
86 грн. 91 коп. - штраф (процентна складова)
та судові витрати у розмірі 214 грн. 42 (р/р
В іншій частині позову - відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою, поданою відповідачем протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Позивач має право оскаржити рішення
суду до апеляційного суду
Дніпропетровської області шляхом
подання апеляційної скарги через
Верхньодніпровський районний суд
Дніпропетровської області протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
О.Ю.Шевченко