УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" жовтня 2014 р. Дніпровський
районний суд м. Києва в складі:

Головуючого-судді
БАРТАЩУК Л.П.

при секретарі
Івіній М.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
скаргою ОСОБА_1 на рішення і дії
державних виконавців Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві, -

в с т а н о в и в:

До Дніпровського районного суду м.
Києва надійшла скарга ОСОБА_1 на
рішення і дії державних виконавців
Відділу державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві, мотивована тим, що
державними виконавцями були допущені
вимоги Закону України «Про виконавче
провадження», що призвело до
подвійного виконання одного і того
рішення у 2007 році та у 2014 році - про
стягнення з нього додаткових витрат на
користь ОСОБА_2 4 300, 00 грн., а також
накладення арешту на майно в той час, як
рішення суду ним було виконане.

Підтримавши скаргу з викладених у
ній підстав, ОСОБА_1 просив її
задовольнити.

Представник ВДВС Дніпровського РУЮ у
м. Києві - державний виконавець
Торбинська О.М. в судовому засіданні
заперечувала проти задоволення скарги
з підстав її необґрунтованості,
зазначивши, що виконавче провадження
було відкрито лише у 2013 році і рішення
суду виконане скаржником у 2014 році,
оскільки у 2007 році виконавчий лист був
повернутий стягувачеві без виконання.
Також пояснила, що наразі арешт з майна
скаржника знято, а виконавче
провадження закінчене.

Вислухавши скаржника і державного
виконавця, дослідивши матеріали
справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до п.п.2, 8 ч. 1 ст. 26 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі: неподання заяви про відкриття
виконавчого провадження у випадках,
передбачених цим Законом та за
наявності інших передбачених законом
обставин, що виключають здійснення
виконавчого провадження.

Доводи скаржника про подвійне
примусове виконання державними
виконавцями одного і того ж рішення
суду суд оцінює критично з наступних
підстав.

14 серпня 2006 року Дніпровським
районним судом м. Києва було
постановлено рішення про часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів,
стягнення заборгованості по аліментах,
додаткових витрат та моральної шкоди .

Вказаним рішенням вирішено стягнути з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 4 300,00 грн.
додаткових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від
07 липня 2006 року рішення Дніпровського
районного суду м. Києва від 14 серпня 2006
року було залишено без змін і набрало
законної сили.

08 грудня 2006 року на виконання вказаного
рішення ОСОБА_2 був виданий виконавчий
лист № 2-337, який останньою було
пред'явлено до виконання у ВДВС
Дніпровського РУЮ в м. Києві.

29.12.2011р., у відповідності до п. 2 ст.
47 Закону України «Про виконавче
провадження», державним виконавцем
було винесено постанову про повернення
виконавчого документа стягувачу, яку
направлено поштою ОСОБА_2.

Як зазначає скаржник, він, знаючи
про те, що гроші в сумі 4300, 00 грн. він має
сплатити, перерахував їх на користь
ОСОБА_2, проте, в межах іншого
виконавчого провадження (про стягнення
аліментів) через «Укрпошту», без
зазначення призначення платежу десь у
2007 році.

Однак, зважаючи на те, що виконавче
провадження за виконавчим листом № 2-337,
виданим Дніпровським районним судом м.
Києва 08.12.2006р. про стягнення з ОСОБА_1
додаткових витрат в сумі 4300, 00 грн., ВДВС
Дніпровського РУЮ у м. Києві не
відкривалося, належних доказів сплати
скаржником боргу в сумі 4300, 00 грн. за
рішенням суду до 2014 року не надано,
доводи про виконання скаржником
рішення Дніпровського районного суду
м. Києва від 14 серпня 2006 року та
неврахування цього факту державними
виконавцями при відкритті виконавчого
провадження у 2013 році не заслуговують
на увагу.

Ухвалою Дніпровського районного
суду м. Києва від 28.03.2013р. було
задоволено подання головного
державного виконавця ВДВС
Дніпровського РУЮ в м. Києві Коровайко
О.С. про видачу дублікату виконавчого
листа № 2-337, виданого Дніпровським
районним судом м. Києва 08.12.2006р., у
зв'язку з його втратою при пересиланні
поштою стягувачеві ОСОБА_2.

13.09.2013р. видано дублікат
виконавчого листа, який пред»явлено до
виконання.

Постановою державного виконавця
ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві від
15.10.2013 р. було відкрито виконавче
провадження ВП № 40299105 з виконання
виконавчого листа № 2-337, виданого
13.09.2013р. Дніпровським районним судом м.
Києва (дублікату).

Також, у вказаному виконавчому
провадженні державним виконавцем було
прийнято постанову від 07.04.2014 р. про
арешт майна боржника - ОСОБА_1 та
оголошення заборони на його
відчуження, і постанову від 05.05.2014 р. про
розшук майна боржника.

13.08.2014р. на депозитний рахунок ВДВС
Дніпровського РУЮ у м. Києві надійшли
грошові кошти від ОСОБА_1 в рахунок
погашення боргу на рішенням суду - в
сумі 4300, 00 грн. 430, 00 грн. виконавчого
збору та 50, 00 грн. як погашення витрат.

4300, 00 грн. платіжним дорученням від
18.09.2014р. №3043 були перераховані
стягувачеві ОСОБА_2, а постанову про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження скасовано.

Отже, дії державних виконавців
відповідають вимогам Закону України
«Про виконавче провадження», а
встановлені судом обставини не дають
підстав для висновку про подвійне
примусове стягнення зі скаржника суми
боргу в сумі 4300, 00 грн.

За таких обставин, скарга
задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевикладене та
керуючись ст. ст. 11, 209, 210, 383-389, 293 ЦПК
України, Законом України «Про
виконавче провадження», суд, -

у х в а л и в:

Скаргу ОСОБА_1 на рішення і дії
державних виконавців Відділу
державної виконавчої служби
Дніпровського районного управління
юстиції у м. Києві - залишити без
задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п'яти днів з дня її проголошення. У разі
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: