Справа № 462/4826/13
Головуючий у 1 інстанції: Іванюк І.Д.
Провадження № 22-ц/783/1657/14
Доповідач в 2-й інстанції: Левик
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 липня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого-судді: Левика Я.А.,

суддів: Бакуса В.Я., Копняк С.М.,

секретар: Глинський О.А.,

за участі позивача ОСОБА_2,
представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,
представника третьої особи ОСОБА_4 -
ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Залізничного районного суду
м. Львова від 20 грудня 2013 року у справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6, Сьомої
Львівської державної нотаріальної
контори, третя особа: ОСОБА_8 про
визнання договору-дарування недійсним,
-

в с т а н о в и л а :

рішенням Залізничного районного суду
м.Львова від 20.12.2013 року у позові ОСОБА_2
до ОСОБА_6, Сьомої Львівської державної
нотаріальної контори, третя особа:
ОСОБА_8 про визнання договору-дарування
недійсним відмовлено за
безпідставністю вимог.

Дане рішення оскаржила позивач ОСОБА_2
В апеляційній скарзі просить рішення
суду скасувати і ухвалити нове рішення,
яким її позов задовольнити, визнати
недійсним договір дарування належної
ОСОБА_9 на праві власності квартири
АДРЕСА_1. Так на її думку, оскаржуване
рішення є неправильним, незаконним,
винесеним з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Так, що стосується порушень судом норм
процесуального права, то такі
полягають у тому, що суд в порушення
вимог закону не розглянув по суті її
клопотання про призначення по справі
посмертної судово-психіатричної
експертизи що стосується психічного
стану здоров'я ОСОБА_9 на час укладення
спірного договору, призначення якої на
її думку було необхідним. Крім цього,
суд безпідставно відмовив в
задоволенні клопотання про виклик
свідків та неповно дослідив усі докази,
необґрунтовано відмовивши у їх
зібранні. Крім цього, висновки суду про
покращення стану здоров'я ОСОБА_9 на час
укладення спірного договору після
виписки із стаціонарного лікування
суперечить наявним у справі доказам,
якими підтверджується навпаки її
поганий стан здоров'я, зокрема і
психічний стан, через який вона не
могла усвідомлювати значення своїх дій
на час укладення договору та керувати
ними.

В судове засідання відповідач ОСОБА_6,
представник відповідача Сьомої
Львівської державної нотаріальної
контори та третя особа ОСОБА_8 не
з'явилися, хоча такі належним чином
повідомлялись про час та місце
судового розгляду. Однак суд вважав за
можливе проводити розгляд справи у їх
відсутності враховуючи, що клопотань
про відкладення розгляду справи від
них не надходило, доказів, що свідчили б
про поважність причин неявки вказаних
осіб суду представлено не було,
зважаючи на вимоги ч.2 ст. 305 ЦПК України,
а також те, що інтереси третьої особи в
судовому засіданні захищав
представник.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача та її представника на
підтримання апеляційної скарги,
пояснення представника третьої особи в
заперечення апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга до
задоволення не підлягає.

Як вбачається із позовної заяви
та пояснень позивача та її
представника у судовому засіданні
позивач звернулась у суд з даним
позовом у якому просила визнати
недійсним договір дарування належної
її спадкодавцю ОСОБА_9 на праві
власності квартири АДРЕСА_1 з підстав
передбачених ст. 225 ЦК України. А саме
через те, що на її думку ОСОБА_9,
укладаючи спірний договір з ОСОБА_6 не
розуміла значення своїх дій, не могла
керувати ними та не усвідомлювала їх
наслідків. Вважає так, оскільки
незадовго до укладення договору її
тітка ОСОБА_9, а саме з 7.05.2008 року по
20.05.2008 року перебувала на стаціонарному
лікуванні з приводу діагнозу: інфаркт
міокарда, прогресуюча стенокардія,
післяінфарктний кардіосклероз,
гіпертонічна хвороба ІІІст.,
розшаровуюча аневризма аорти. Після
консультацій у ряду спеціалістів, а
також прочитавши спеціальну
літературу вважає, що таке важке
захворювання впливає і на психічний
стан та вплинуло і на стан тітки та вона
укладаючи договір незадовго після
стаціонарного лікування не могла
усвідомлювати своїх дій, керувати ними
та не усвідомлювала їх наслідків.

Суд першої інстанції відмовляючи
у задоволенні позовних вимог виходив з
того, що померла на даний час
спадкодавець позивача ОСОБА_9 при
укладенні оспорюваного позивачем
договору дарування усвідомлювала
значення своїх дій та могла керувати
ними та жодних доказів про те, що у
момент укладення договору дарування
вона перебувала у стані, при якому не
могла усвідомлювати значення своїх дій
та керувати ними, судом не отримано.

Колегія суддів вважає, що такі
висновки суду відповідають обставинам
справи та підстав для скасування
оскаржуваного рішення суду немає.

Відповідно до ст. 225 ЦК України
правочин, який дієздатна фізична особа
вчинила у момент, коли вона не
усвідомлювала значення своїх дій та
(або) не могла керувати ними, може бути
визнаний судом недійсним за позовом
цієї особи, а в разі її смерті - за
позовом інших осіб, чиї цивільні права
або інтереси порушені. У разі
наступного визнання фізичної особи,
яка вчинила правочин, недієздатною
позов про визнання правочину недійсним
може пред'явити її опікун. Сторона, яка
знала про стан фізичної особи у момент
вчинення правочину, зобов'язана
відшкодувати їй моральну шкоду,
завдану у зв'язку із вчиненням такого
правочину.

Відповідно до п. 16 Постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про визнання правочинів
недійсними» правила статті 225 ЦК
поширюються на ті випадки, коли фізичну
особу не визнано недієздатною, однак у
момент вчинення правочину особа
перебувала в такому стані, коли вона не
могла усвідомлювати значення своїх дій
та (або) не могла керувати ними
(тимчасовий психічний розлад, нервове
потрясіння тощо). Для визначення
наявності такого стану на момент
укладення правочину суд відповідно до
статті 145 ЦПК зобов'язаний призначити
судово-психіатричну експертизу за
клопотанням хоча б однієї зі сторін.
Справи про визнання правочину
недійсним із цих підстав вирішуються з
урахуванням як висновку
судово-психіатричної експертизи, так і
інших доказів відповідно до статті 212
ЦПК. При розгляді справ за позовами про
визнання недійсними заповітів на
підставі статті 225, частини другої
статті 1257 ЦК суд відповідно до статті 145
ЦПК за клопотанням хоча б однієї зі
сторін зобов'язаний призначити
посмертну судово-психіатричну
експертизу. Висновок такої експертизи
має стосуватися стану особи саме на
момент вчинення правочину.

Відповідно до матеріалів справи,
що особами, які беруть участь у справі
не оспорювалось 29.05.2008 року між
(померлою ІНФОРМАЦІЯ_1) ОСОБА_9 та ОСОБА_6
було укладено договір дарування,
згідно якого ОСОБА_9 подарувала, а
ОСОБА_6 прийняв у дар квартиру АДРЕСА_1

На даний час власником квартири є
третя особа ОСОБА_8, згідно укладеного
між ОСОБА_6 та нею договору
купівлі-продажу від 22.08.2013 року.

Дійсно, як вказує позивач та
вбачається із ряду медичних
документів, зокрема, медичної карти
№10511 стаціонарного хворого, ОСОБА_9 у
період з 7.05.2008 року по 20.05.2008 року
перебувала на стаціонарному лікуванні
з приводу соматичного захворювання:
ішемічна хвороба серця, прогресуюча
стенокардія, стабільна стенокардія,
післяінфарктний кардіосклероз,
гіпертонічна хвороба.

Однак, жодних допустимих, належних,
достатніх та достовірних доказів про
те, що внаслідок вказаного
захворювання ОСОБА_9, після виписки із
стаціонарного лікування, а саме 29.05.2008
року, тобто на час укладення спірного
договору, не могла усвідомлювати
значення своїх дій чи керувати ними ні
судом першої, ні апеляційної інстанції
не здобуто, та у матеріалах справи такі
відсутні.

Навпаки, із змісту акту
судово-психіатричного експерта №231 від
25.04.2014 року, складеного за наслідками
проведення посмертної комісійної
судово-психіатричної експертизи, що
була проведена на виконання ухвали
апеляційного суду Львівської області
від 17.03.2014 року вбачається таке.
Комісією при аналізі матеріалів
справи, представленої медичної
документації встановлено, що ОСОБА_9
протягом життя психічним
захворюванням не страждала, психіатром
не оглядалася. Хворіла соматичними
захворюваннями. При аналізі медичної
документації, записів лікарів
встановлено, що описи психічного стану
відсутні. Також в показах свідків
відсутні дані, які б характеризували
психічний стан, вказано лише про
важкість соматичного стану. У зв'язку з
відсутністю в медичній документації та
недостатністю в показах свідків даних
про психічний стан ОСОБА_9 дати
відповіді на поставлені питання не
виявилось можливим. При відповіді на
поставлені судом в ухвалі запитання (Чи
страждала ОСОБА_9 1930 р.н., що померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 на момент укладення
договору дарування квартири від 29.05.2008
року психічним захворюванням, якщо так
то яким? Чи могла ОСОБА_9 1930 р.н., що
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на момент
укладення договору дарування квартири
від 29.05.2008 року усвідомлювати значення
своїх дій та керувати ними?) експертами
в резолютивній частині акту вказано
про те, що у зв'язку із відсутністю в
матеріалах справи та в медичній
документації даних про психічний стан
ОСОБА_9 на час укладення договору
дарування від 29.05.2008 року встановити чи
страждала психічним захворюванням та
чи могла ОСОБА_9 усвідомлювати значення
своїх дій та керувати ними в цей період
часу не виявляється можливим.

Враховуючи вказане жодних доказів на
підтвердження позовних вимог
позивачем не представлено, а судами
відповідно не здобуто, а тому судом
першої інстанції вірно відмовлено у
задоволенні позову.

Враховуючи вказане оскаржуване
рішення слід залишити в силі, а
апеляційну скаргу - відхилити, як
необґрунтовану.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314
ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України,-

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Залізничного районного суду м.
Львова від 20 грудня 2013 року - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий :
Я.А. Левик

Судді:
В.Я.
Бакус

С.М. Копняк