АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
20 лютого 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду міста Києва в складі:
суддів:
Пікуль А.А., Соколової В.В.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві справу за
апеляційною скаргою Попова Микити
Геннадійовича в інтересах Товариства з
обмеженою відповідальністю «Андреас
Неоклеус Енд Ко.» на заочне рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 20 серпня 2013 року у цивільній справі
за позовом ОСОБА_3 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Андреас
Неоклеус Енд Ко.» про стягнення
компенсації передбаченої трудовим
№ апеляційного провадження:
№22-ц/796/2035/2014 Головуючий у суді першої
інстанції: Новак А.В. Доповідач у суді
апеляційної інстанції: Невідома Т.О.в с
Заочним рішенням Голосіївського
районного суду м. Києва від 20 серпня 2013
року позов ОСОБА_3 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Андреас
Неоклеус Енд Ко.» (далі - ТОВ «Андреас
Неоклеус Енд Ко.») про стягнення
компенсації передбаченої трудовим
Стягнуто з ТОВ «Андреас Неоклеус енд
Ко.» на користь ОСОБА_3 25 632 грн.
Стягнуто з ТОВ «Андреас Неоклеус енд
Ко.» на користь держави Україна 256,32 грн.
судового збору.
Не погодившись із заочним рішенням
Голосіївського районного суду м. Києва
від 20 серпня 2013 року, Попов М.Г. в
інтересах ТОВ«Андреас Неоклеус Енд
Ко.» подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права, неповне з'ясування обставин, що
мають значення для справи, просив
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким у задоволенні позову ОСОБА_3
відмовити в повному обсязі. Зазначає,
що ТОВ«Андреас Неоклеус Енд Ко.» не
укладало з ОСОБА_3 трудового договору
від 01 березня 2013 року, вказаний договір
є підробленим. Під час розгляду справи
в суді першої інстанції відповідачем
заявлялось клопотання про
витребування у позивачки оригіналу
трудового договору та проведення
судово-технічної експертизи трудового
договору. Проте, вказане клопотання
було проігнороване та не було вирішено
судом. Цим самим відповідача було
позбавлено прав, наданих йому ст. 27 ЦПК
України та ст. 6 Конвенції про захист
прав людини та основоположних свобод.
Вважає, що судом було порушено
положення ст. ст. 57, 59, 212, 213 ЦПК України.
Також зазначає, що позивачкою не було
доведено порушення ТОВ «Андреас
Неоклеус Енд Ко.» трудового
законодавства.

ОСОБА_3, а також представник ТОВ
«Андреас Неоклеус Енд Ко.» в судове
засідання не з'явилися, про час та місце
апеляційного розгляду справи сторони
повідомлені належним чином, а тому,
колегія суддів відповідно до вимог ч. 2
ст. 305 ЦПК України вважала за можливе
слухати справу у їх відсутності.

20 лютого 2014 року ОСОБА_3 направила на
адресу суду телеграму, в якій просила
відкласти розгляд справи у зв'язку з
тим, що вона не може з'явитися в судове
засідання за станом здоров'я. Разом з
тим, позивачкою не було надано суду
будь-яких доказів на підтвердження
вказаних обставин, а тому, колегія
суддів дійшла висновку про відмову в
задоволенні заявленого клопотання.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
з'ясувавши обставини справи та
оговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваного
рішення, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню.

Судом було встановлено, що з 19 лютого 2013
року по 25 червня 2013 року ОСОБА_3
працювала на посаді юриста ТОВ
«Андреас Неоклеус енд Ко.» (а.с.6).

01 березня 2013 року між ОСОБА_3 та ТОВ
«АндреасНеоклеус енд Ко.» було
укладено трудовий договір (а.с.7-9).

Відповідно до п. 6.2 трудового договору
від 01 березня 2013 року, у разі припинення
цього трудового договору до 01 липня 2013
року на будь-якій підставі крім
припинення у зв'язку з порушенням
трудового законодавства працівником,
роботодавець сплачує працівникові
платіж, вказаний у п. 6.1 цього трудового
договору, в день припинення трудового
договору.

Згідно п. 6.1. трудового договору від 01
березня 2013 року, в якості компенсації
за грубі порушення роботодавцем
трудових прав працівника (не
індексація заробітної плати, ненадання
відпусток в належному обсязі,
порушення норм робочого часу,
несвоєчасна виплата заробітної плати,
порушення умов праці, тощо) та з метою
недопущення звільнення працівника у
зв'язку з такими порушеннями
роботодавець зобов'язується не пізніше
1 липня 2013 року сплатити працівнику
грошові кошти в розмірі 25 632 гривні.

З наданої позивачем роздруківки руху
коштів вбачається, що на рахунок ОСОБА_3
не була нарахована сума компенсації,
передбачена п. 6.1 трудового договору
від 01 березня 2013 року (а.с.34-37).

ОСОБА_3 порушила перед судом питання
про стягнення з ТОВ «Андреас Неоклеус
енд Ко.» на її користь компенсацію за
грубі порушення роботодавцем її
трудових прав у розмірі 25 632,00 грн. на
підставі п. 6.1. трудового договору.

Задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції виходив з того, що ТОВ
«Андреас Неоклеус енд Ко.» не надано
доказів, які б свідчили про відсутність
заборгованості по сплаті компенсації
передбаченої п. 6.1 трудового договору
від 01 березня 2013 року, заперечення
відповідача щодо відсутності у
особовій справі ОСОБА_3 примірника
трудового договору від 01 березня 2013
року не береться судом до уваги та не
може бути правовою підставою для
відмови у задоволенні позовних вимог.

Проте, колегія суддів не може
погодитися з такими висновками суду
першої інстанції та вважає, що судом
було неправильно застосовано
положення ст. ст. 21, 24 КзпП України,
позивачкою не було доведено обставини,
що мають значення для справи, які суд
вважав встановленими.

Відповідно до ст. 21 КЗпП України
трудовим договором є угода між
працівником і власником підприємства,
установи, організації або
уповноваженим ним органом чи фізичною
особою, за якою працівник
зобов'язується виконувати роботу,
визначену цією угодою, з підляганням
внутрішньому трудовому розпорядкові, а
власник підприємства, установи,
організації або уповноважений ним
орган чи фізична особа зобов'язується
виплачувати працівникові заробітну
плату і забезпечувати умови праці,
необхідні для виконання роботи,
передбачені законодавством про працю,
колективним договором і угодою сторін.

Трудовий договір укладається, як
правило, в письмовій формі. Укладення
трудового договору оформляється
наказом чи розпорядженням власника або
уповноваженого ним органу про
зарахування працівника на роботу (ч. ч.
1, 3 ст. 24 КЗпП України).

Як вбачається з матеріалів справи, в
обґрунтування заявлених вимог, ОСОБА_3
було надано суду копію трудового
договору від 01 березня 2013 року,
укладеного між ТОВ «Андреас Неоклеус
енд Ко.» та ОСОБА_3 (а. с. 7-9).

Як вбачається з п. 1 трудового договору
від 01 березня 2013 року, вказаний договір
було укладено сторонами вже після
прийняття позивачки на роботу з метою
врегулювання конфлікту, що виник в
результаті порушень роботодавцем
трудових прав працівника.

Разом з тим, відповідно до положень ст.
ст. 21, 24 КЗпП України трудовий договір
укладається під час прийняття
працівника на роботу та оформляється
наказом чи розпорядженням власника або
уповноваженого ним органу про
зарахування працівника на роботу.

Таким чином, слід вважати, що ТОВ
«Андреас Неоклеус енд Ко.» та ОСОБА_3
було укладено трудовий договір саме 19
лютого 2013 року.

При цьому, КЗпП України не передбачає
можливості повторного укладення або
переукладення трудового договору. На
трудовий договір не поширюються
положення щодо порядку зміни та
свободи договору, визначені ЦК України,
відносини з приводу укладення та
розірвання трудового договору
врегульовані трудовим законодавством.

Таким чином, укладення ТОВ «Андреас
Неоклеус енд Ко.» та ОСОБА_3 трудового
договору від 01 березня 2013 року не
відповідає положенням ст. ст. 21, 24 КЗпП
України, враховуючи також і те, що
трудовий договір, укладений сторонами
19 лютого 2013 року при зарахуванні
позивачки на роботу не був розірваним.

Також, як вбачається з наданої ОСОБА_3
копії трудової книжки, трудова книжка
не містить запису щодо укладення
сторонами трудового договору від 01
березня 2013 року з винесенням
відповідного наказу.

При цьому, заперечуючи проти позову ТОВ
«Андреас Неоклеус енд Ко.» зазначало,
що в матеріалах особової справи
відсутній такий договір та вважало
його підробленим. 08 серпня 2013 року
представником ТОВ «Андреас Неоклеус
енд Ко.» було подано клопотання про
витребування оригіналу трудового
договору від 01 березня 2013 року,
трудової книжки, а також призначення по
справі судової технічної експертизи
документів (а. с. 22-32).

Частиною 1 ст. 57 ЦПК України визначено,
що доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до положень ст. 59 ЦПК
України суд не бере до уваги докази, які
одержані з порушенням порядку,
встановленого законом. Обставини
справи, які за законом мають бути
підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до п. 2 постанови №11 Пленуму
Верховного Суду України від 29 грудня 1976
року «Про судове рішення» відповідно
до принципу безпосередності судового
розгляду рішення може бути
обґрунтоване лише тими доказами, які
одержані у визначеному законом порядку
і перевірені в тому судовому засіданні,
в якому ухвалюється рішення.

Статтею 64 ЦПК України передбачено, що
письмовими доказами є будь-які
документи, акти, довідки, листування
службового або особистого характеру
або витяги з них, що містять відомості
про обставини, які мають значення для
справи. Письмові докази, як правило,
подаються в оригіналі. Якщо подано
копію письмового доказу, суд за
клопотанням осіб які беруть участь у
справі, має право вимагати подання
оригіналу.

Проте, в матеріалах справи відсутні
дані щодо вирішення судом першої
інстанції клопотання представника ТОВ
«Андреас Неоклеус енд Ко.».

При цьому, ОСОБА_3 не було надано суду
оригіналу трудового договору з ТОВ
«Андреас Неоклеус енд Ко.» від 01
березня 2013 року. Не надано оригіналу
договору і суду апеляційної інстанції.

Таким чином, з урахуванням заперечень
відповідача, суд першої інстанції
безпідставно прийняв копію трудового
договору від 01 березня 2013 року, як
належний та допустимий доказ, та
помилково вважав вказаний трудовий
договір укладеним.

При цьому, колегія суддів також
враховує, що у заяві про звільнення на
підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України від 25
червня 2013 року на ім'я директора ТОВ
«Андреас Неоклеус енд Ко.» ОСОБА_3 не
було наведено посилання на трудовий
договір від 01 березня 2013 року, а також
не було заявлено вимоги про виплату їй
компенсації згідно з п. 6.1. вказаного
договору (а.с.25).

Враховуючи викладене, у суду першої
інстанції були відсутні підстави для
задоволення позовних вимог ОСОБА_3 про
стягнення з ТОВ «Андреас Неоклеус енд
Ко.» на її користь компенсацію за грубі
порушення роботодавцем її трудових
прав у розмірі 25 632,00 грн. на підставі п.
6.1. трудового договору від 01 березня 2013
року.

Заочне рішення Голосіївського
районного суду м. Києва від 20 серпня 2013
року підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову в
задоволенні позову ОСОБА_3

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 309, 314, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Попова Микити
Геннадійовича в інтересах Товариства з
обмеженою відповідальністю «Андреас
Неоклеус Енд Ко» задовольнити.

Заочне рішення Голосіївського
районного суду м. Києва від 20 серпня 2013
року скасувати та ухвалити нове про
відмову в позові.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили,
шляхом подання касаційної скарги до
цього суду.

Головуючий:
Т.О. Невідома

Судді:
А.А.Пікуль

В.В. Соколова