Справа № Кіровський районний суд м.
у складі: головуючого - судді Галагана
при секретарі - Бокатенко Ю.О.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді скаргу
ОСОБА_1 на дії державного виконавця
ВДВС Кіровоградського РУЮ Нагірної С.Ю.
по примусовому виконанню виконавчого
листа № 2к/404/1/13, -
ОСОБА_1 звернувся до суду з
вищевказаною скаргою, просив: визнати
дії державного виконавця ВДВС
Кіровоградського РУЮ Нагірної С. Ю.
щодо відкриття виконавчого
провадження № 43625333 на підставі
виконавчого листа № 2к/404/1/13 про
визнання та надання дозволу на
примусове виконання заочного рішення
районного суду у м. Горіце Республіки
Польща від 15.03.2011 р. про збільшення
розміру аліментів з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 по 450 злотих (що станом на
01.08.2013 р. в еквіваленті до національної
валюти складає 1123,93 грн.) щомісячно
кожному, починаючи з 01.09.2010 р. не
правомірними та скасувати постанову
про відкриття виконавчого провадження
від 06.06.2014 р. № 4362333.
На обґрунтування у скарзі вказано, що
Кіровським районним судом м.
Кіровограда 03.10.2013 р. видано виконавчий
лист № 2к/404/1/13 про визнання та надання
дозволу на примусове виконання
заочного рішення районного суду у м.
Горліце Республіки Польща від 15.03.2011р.
про збільшення розміру аліментів з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 по 45О злотих (що
станом на 01.08.2013 р. в еквіваленті до
національної валюти складає 1126,93 грн.)
щомісячно кожному, починаючи з 01.09.2010
Про наявність виконавчого листа на
виконанні у ВДВС Кіровоградського РУЮ,
скаржник дізнався 06.08.2014р. з моменту
ознайомлення з матеріалами
виконавчого провадження (про що
свідчить відповідна заява про
ознайомлення та дата ознайомлення).
Після ознайомлення з матеріалами
виконавчого провадження № 4365333 вважає,
що виконавче провадження відкрито не
законно та постанова про відкриття
виконавчого провадження від 06.06.2014 р.
винесена з порушення норм Закону
України «Про виконавче провадження».
Згідно ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії та
здійснює заходи, необхідні для
своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про
виконавче провадження» примусове
виконання рішень здійснюється
державною виконавчою службою на
підставі виконавчих документів,
визначених цим Законом. Відповідно до
цього Закону підлягають виконанню
державною виконавчою службою такі
виконавчі документи:

1) виконавчі листи, що видаються судами,
і накази господарських судів, у тому
числі на підставі рішень третейського
суду та рішень Міжнародного
комерційного арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті і Морської
арбітражної комісії при
Торгово-промисловій палаті;

2) ухвали, постанови судів у цивільних,
господарських, адміністративних
справах, кримінальних провадженнях та
справах про адміністративні
правопорушення у випадках,
передбачених законом;

3) судові накази;

4) виконавчі написи нотаріусів;

5) посвідчення комісій по трудових
спорах, що видаються на підставі
відповідних рішень таких комісій;

6) постанови органів (посадових осіб),
уповноважених розглядати справи про
адміністративні правопорушення у
випадках, передбачених законом;

7) постанови державного виконавця про
стягнення виконавчого збору, витрат,
пов'язаних з організацією та
проведенням виконавчих дій і
накладенням штрафу;

8) рішення інших органів державної
влади, якщо їх виконання за законом
покладено на державну виконавчу
службу;

9) рішення Європейського суду з прав
людини з урахуванням особливостей,
передбачених Законом України "Про
виконання рішень та застосування
практики Європейського суду з прав
людини"

З огляду на вищезазначену норму закону,
виконавчі листи іноземних судів не
можуть бути пред'явлені до виконання до
органів Державної виконавчої Служби
України , так як ст. 17 Закону містить
виключний перелік виконавчих
документів які можуть бути пред'явлені
до виконання.

Законом України «Про виконавче
провадження» передбачено, що Виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів, заходи
примусового виконання передбаченні
ст.32 Закону, яка встановлює заходами
примусового виконання рішень, а саме
стягнення, але в резолютивній
частині рішення не зазначено про
примусове стягнення з боржника
будь-яких стягнень, натомість
рішенням зафіксовано та підтверджено
про факт збільшення розміру
аліментів, як юридичний факт.

Тому на думку скаржника у разі
відсутності у виконавчому документів
посилання за заходи стягнення то таки
виконавчий документ не підлягає
виконанню в органах Державної
виконавчої служби України.

Скаржник та його представник у
судовому засіданні підтримали скаргу з
підстав викладених у ній скаржником.

Представник ВДВС Кіровоградського РУЮ
в судовому засіданні змістовних
заперечень проти поданої скарги не
зазначила, вказала, що не ними було
вирішено питання відкриття
провадження, а справу їм направлено з
Кіровського ВДВС за належністю,
оскільки боржник працює на їх
території, погодилась з доводами
скаржника, що виконавчий лист не
містить елементу примусу, що не
узгоджується з ЗУ «Про виконавче
провадження». Підтвердила, що в зв'язку
з виконанням судового рішення про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
аліментів на утримання їх дітей
державним виконавцем Нагірною С.Ю.
винесено постанову від 30.07.2014 року про
звернення стягнення на заробітну
плату, пенсію, стипендію та інші доходи
боржника.

Заслухавши пояснення представника
скаржника, представника ВДВС
Кіровоградського РУЮ, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
письмові докази, суд дійшов висновку,
що скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Ухвалою Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 01.08.2013 року визнано
визнання та надання дозволу на
примусове виконання заочного рішення
районного суду у м. Горліце Республіки
Польща від 15.03.2011р. про збільшення
розміру аліментів (а.с 20-21).

Ухвалою колегією судді судової палити
у цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області від 27.08.2013 року
ухвалу суду першої інстанції залишено
без змін (а.с. 22-23).

03.10.2013 року Кіровським районним судом м.
Кіровограда видано виконавчий лист №
2к/404/1/13 про визнання та надання дозволу
на примусове виконання заочного
рішення районного суду у м. Горліце
Республіки Польща від 15.03.2011р. про
збільшення розміру аліментів з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 по 45О злотих (що
станом на 01.08.2013 р. в еквіваленті до
національної валюти складає 1126,93 грн.)
щомісячно кожному, починаючи з 01.09.2010
року (а.с.3).

Відповідно до листа начальника
Кіровського відділу ДВС
Кіровоградського МУЮ Комахи Т.С. від
05.06.2014 р. № 25988, було надіслано до ВДВС
Кіровоградського РУЮ, постанову
державного виконавця про закінчення
виконавчого провадження від 05.06.2014 р.
винесену у зв'язку з направленням за
належністю виконавчого документа:
виконавчий лист № 2к/404/1/13 від 03.10.2013, що
видав Кіровський районний суд м.
Кіровограда (а.с. 16-17)

Згідно до постанови про відкриття
виконавчого провадження від 06.06.2014
року, державним виконавцем Жердій І.О.
відкрито виконавче провадження з
виконання виконавчий лист № 2к/404/1/13
виданого 03.10.2013 року Кіровським
районним судом міста Кіровограда про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
аліментів (а.с.27).

30.07.2014 року державний виконавець ВДВС
Кіровоградського РУЮ Нагірна С.Ю.,
винесла постанову про звернення
стягнення на заробітну плату, пенсію,
стипендію та інші доходи боржника з
ОСОБА_1 на підставі виконавчого листа №
2к/404/1/13 виданого 03.10.2014 року Кіровським
районним судом м. Кіровограда про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
аліментів (а.с. 29)

06.08.2014 року скаржник ознайомився з
матеріалами ВП № 43625333 відкритого за
виконавчим документом № 2к/404/1/13
виданого 03.10.2013 року Кіровським
районним судом м. Кіровограда про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
аліментів (а.с 30).

Згідно ст. 81 Закону України «Про
виконавче провадження» (далі - Закону)
порядок виконання в Україні рішень
іноземних судів і арбітражів
встановлюється відповідними
міжнародними договорами України, цим
Законом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 83 Закону контроль
за своєчасністю, правильністю і
повнотою виконання рішень державним
виконавцем здійснюють начальник
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
а також керівник вищестоящого органу
державної виконавчої служби.

Вичерпний перелік посадових осіб, які
мають право здійснювати перевірку
законності виконавчого провадження
місяться у ст. 84 Закону.

Згідно ст. 1 Закону виконавче
провадження як завершальна стадія
судового провадження та примусове
виконання рішень інших органів
(посадових осіб) - це сукупність дій
органів і посадових осіб, визначених у
цьому Законі, що спрямовані на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених цим
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до цього
Закону та інших законів, а також
рішеннями, що відповідно до цього
Закону підлягають примусовому
виконанню.

Відповідно ч. 1 ст. 11 Закону державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Таким чином, судові рішення, що набрали
законної сили, обов'язкові для всіх
органів державної влади і органів
місцевого самоврядування, підприємств,
установ, організацій, посадових чи
службових осіб та громадян і
підлягають виконанню на всій території
України, а у випадках, встановлених
міжнародними договорами, згода на
обов'язковість яких надана Верховною
Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у
цивільних справах є складовою права на
справедливий суд та однією з
процесуальних гарантій доступу до
суду, що передбачено статтею 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту
сторін виконавчого провадження при
проведенні виконавчих дій є судовий
контроль за виконанням судових рішень
у цивільних справах, який передбачає,
зокрема, можливість здійснення певних
процесуальних дій у виконавчому
провадженні лише з дозволу суду, а
також обов'язок суду розглянути скарги
на рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця та інших
посадових осіб державної виконавчої
служби й позови, що виникають із
відносин щодо примусового виконання
судових рішень

Згідно до роз'яснень що місяться в
постанові Пленуму ВССУ з розгляду
цивільних і кримінальних справ № 6 від
07.02.2014 року «Про практику розгляду
судоми скарг на рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчо служби під час виконання
судових рішень у цивільних справах» -
державний виконавець відмовляє у
відкритті виконавчого провадження у
разі пропуску встановленого строку для
пред'явлення виконавчих документів до
виконання; неподання виконавчого
документа, зазначеного у статті 17
Закону про виконавче провадження;
неподання заяви про відкриття
виконавчого провадження у випадках,
передбачених цим Законом; наявності
інших, передбачених законодавством,
обставин, які виключають можливість
здійснення виконавчого провадження
тощо (стаття 26 Закону про виконавче
провадження).

На підставі викладеного, до
компетенції суду не входить здійснення
перевірки законності виконавчого
провадження. Натомість встановлено, що
державним виконавцем вичиняються
належні дії направленні на виконання
судового рішення. Таким чином, підстав
до задоволення скарги в межах її
обґрунтування не встановлено.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України якщо
оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність були прийняті або
вчинені відповідно до закону, в межах
повноважень державного виконавця або
іншої посадової особи державної
виконавчої служби і права чи свободи
заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

Судом встановлено, що обставини
викладені позивачем, не знайшли свого
підтвердження під час судового
розгляду, тому, суд знаходить вимоги
позивача безпідставними.

На підставі викладеного з урахуванням
роз'яснень, що місяться в постанові
Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року
«Про практику розгляду судоми скарг на
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчо
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах» та
керуючись ст. ст. 209, 210, 386, 387 ЦПК України,
суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на
дії державного виконавця ВДВС
Кіровоградського РУЮ Нагірної С.Ю. по
примусовому виконанню виконавчого
листа 2к/404/1/13 - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається до
апеляційного суду Кіровоградської
області протягом п'яти днів з дня її
проголошення через Кіровський
районний суд м. Кіровограда. У разі,
якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії
ухвали.404/5572/13-ц

Номер провадження 4-с/404/36/14

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2014 року

Суддя Кіровського районного суду
м.Кіровограда О. В. Галаган