АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 22-ц/796/9025/14
Головуючий у 1-й інстанції: Бортницька
Доповідач: Волошина В.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року колегія суддів
Судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

Головуючого
Волошиної В.М.

Суддів
Котули Л.Г., Слюсар Т.А.

при секретарі
Круглик В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві справу за
апеляційною скаргою Жиденка
Володимира Вікторовича - представника
Міністерства внутрішніх справ України
на рішення Печерського районного суду
м. Києва від 04 червня 2014 року в справі
за позовом ОСОБА_3 до Міністерства
внутрішніх справ України в особі
Міністра внутрішніх справ України
АваковаАрсена Борисовича про захист
честі, гідності, ділової репутації та
зобов′?язання спростувати
недостовірну інформацію,-

Заслухавши доповідь судді Волошиної
В.М., перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи скарги, колегія
суддів, -

в с т а н о в и л а :

У травні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Міністерства
внутрішніх справ України та просив
визнати недостовірною та такою, що
принижує честь, гідність та наносить
шкоду діловій репутації позивача
інформацію, яка була поширена
відповідачем в особі Міністра
внутрішніх справ України Авакова А.Б.
03.04.2014 на спільній прес - конференції
Голови СБУ ОСОБА_6, виконувача обов'язки
Генерального прокурора України
Махницького О. та Міністра внутрішніх
справ України Авакова A., а саме: "ОСОБА_3
осуществлял всю связь и координацию
действий титушек, соответствующих
банд, которые ассистировали органам
внутренних дел в репрессивных
действиях против мирных протестующих в
то время. Господин ОСОБА_3 осуществлял
координацию всех групп, начиная от
Антимайдана, заканчивая теми группами
бандитов и титушек, которые 18,19 и 20
числа действовали в районе
Михайловской площади, в районе
Мариинского парка, в районе
Крепостного переулка в самые острые
моменты и во всех ситуациях, когда речь
шла о противостояниях в предыдущие два
месяца. Именно через этого человека
происходила координация всех вопросов,
связанных с выдачей денег,
распределение усилий, отдавались
ключевые указания, в отношении кого
применять внимание, кто заслуживает
репрессивных действий, в том числе и
активистов". "Похищение это происходило
под полным надзором господина ОСОБА_13 -
начальника ГУБОП, при участии
господина ОСОБА_12 - зам. начальника
ДГСБЭП МВД Украины, в полной оординации
с.... господином ОСОБА_3". "Господин
ОСОБА_3 координировал работу 18-го
февраля в тот момент, когда
подразделение МВС атаковали Майдан...
Было принято решение
передислоцировать боевые отряды, в том
числе титушек и ряд других товарищей, в
сторону Михайловской ющади....ОСОБА_3 не
только осуществлял непосредственно
боевое управление группами бандитов, а
осуществлял через свои медиа
возможности подготовку всех
видеоматериалов, роликов, подготовку
всех компрометирующих грязных
технологий в отношении протестующих.
Все эти материалы готовились по его
заказу".

Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що
поширення вказаної інформації,
принижує честь, гідність та шкодить
діловій репутації позивача, оскільки є
фактичним звинуваченням у вчиненні
злочину.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 04 червня 2014 року позов ОСОБА_3
до Міністерства внутрішніх справ
України в особі Міністра внутрішніх
справ України Авакова Арсена
Борисовича про захист честі, гідності,
ділової репутації та зобов′?язання
спростувати недостовірну інформацію,
задоволено частково. Визнано
недостовірною, такою, що порочить
честь, гідність та ділову репутацію
ОСОБА_3 інформацію, поширену
Міністерством внутрішніх справ
України в особі Міністра внутрішніх
справ Україні АваковаАрсена
Борисовича на прес - конференції 03.04.2014
року, а саме:

«ОСОБА_3 осуществлял всю связь и
координацию действий титушек,
соответствующих банд, которые
ассистировали органам внутренних дел в
репрессивных действиях против мирных
протестующих в то время. Господин
ОСОБА_3 осуществлял координацию всех
групп, начиная от Антимайдана,
заканчивая теми группами бандитов и
титушек, которые 18,19 и 20 числа
действовали в районе Михайловской
площади, в районе Мариинского парка, в
районе Крепостного переулка в самые
острые моменты и во всех ситуациях,
когда речь шла о противостояниях в
предыдущие два месяца. Именно через
этого человека происходила
координация всех вопросов, связанных с
выдачей денег, распределение усилий,
отдавались ключевые указания, в
отношении кого применять внимание, кто
заслуживает репрессивных действий, в
том числе и активистов».

«Похищение это происходило под полным
надзором господина ОСОБА_13 - начальника
ГУБОП, при участии господина ОСОБА_12 -
зам. начальника ДГСБЭП МВД Украины, в
полной координации с.... господином
ОСОБА_3».

«ГосподинОСОБА_3 координировал работу
18-го февраля в тот момент, когда
подразделение МВС атаковали Майдан...
Было принято решение
передислоцировать боевые отряды, в том
числе титушек и ряд других товарищей, в
сторону Михайловской площади....ОСОБА_3
не только осуществлял непосредственно
боевое управление группами бандитов, а
осуществлял через свои медиа
возможности подготовку всех
видеоматериалов, роликов, подготовку
всех компрометирующих грязных
технологий в отношении протестующих.
Все эти материалы готовились по его
заказу».

3 метою спростування недостовірної
інформації, зобов'язано Міністерство
внутрішніх справ України повідомити на
офіційному сайті Міністерства
внутрішніх справ України про ухвалене
у справі за позовом ОСОБА_3 до
Міністерства внутрішніх справ України
в особі Міністра внутрішніх справ
України Авакова Арсена Борисовича про
захист честі, гідності, ділової
репутації та зобов'язання спростувати
недостовірну інформацію рішення суду
протягом місяця з дня набрання
рішенням законної сили . Стягнуто з
Міністерства внутрішніх справ України
на користь ОСОБА_3 243 гривень 60 коп.
судових витрат.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням
суду першої інстанції представник
відповідача подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі представник
відповідача порушує питання про
скасування рішення суду першої
інстанції та ухвалення нового рішення,
яки в задоволенні позову громадянину
ОСОБА_3 відмовити повністю, мотивуючи
тим, що рішення суду ухвалено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги
зазначив, що судом першої інстанції не
надано належної оцінки тому, що вся
надана відповідачем інформація була
оприлюднена із посиланням на обставини
встановлені досудовим розслідуванням
проведеним Генеральною прокуратурою
України, а тому сторона відповідача
вважає, що надані докази доводять
достовірність інформації наданої
Міністром внутрішніх справ України на
брифінгу 03.04.2014. До того ж, не звернув
увагу на те, що частина інформації,
оприлюдненої відповідачем, а саме
«ОСОБА_3 не только осуществлял
непосредственное боевое управление
группами бандитов, а осуществлял через
свои медиа возможности подготовку всех
компрометирующих грязных технологий в
отношении протестуючих. Все эти
материалы готовились по его заказу...»
за своєю правовою природою відповідає
поняттю «оціночне судження». Отже,
вказана вище частина оприлюдненої
відповідачем інформації взагалі не
підлягає доведенню її правдивості та
спростуванню.

У судовому засіданні представник
відповідача Костіна Т.Л. підтримала
доводи апеляційної скарги. Представник
позивача ОСОБА_11 - заперечував, просив
рішення суду першої інстанції залишити
без змін.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді, пояснення осіб, які з'явились в
судове засідання, перевіривши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до статті 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
03.04.2014 на спільній прес - конференції
міністра внутрішніх справ, В.о.
Генерального прокурора України, Голови
СБУ України, Міністр внутрішніх справ
України Аваков А.Б., звітуючи про хід
розслідування подій, що мали місце 18-20
лютого 2014 року в м. Києві та коментуючи
схему зв'язків між особами, які, як
вважають правоохоронні органи,
причетні до вищезазначених подій,
озвучив інформацію наступного змісту:
«ОСОБА_3 осуществлял всю связь и
координацию действий титушек,
соответствующих банд, которые
ассистировали органам внутренних дел в
репрессивных действиях против мирных
протестующих в то время. Господин
ОСОБА_3 осуществлял координацию всех
групп, начиная от Антимайдана,
заканчивая теми группами бандитов и
титушек, которые 18,19 и 20 числа
действовали в районе Михайловской
площади, в районе Мариинского парка, в
районе Крепостного переулка в самые
острые моменты и во всех ситуациях,
когда речь шла о противостояниях в
предыдущие два месяца. Именно через
этого человека происходила
координация всех вопросов, связанных с
выдачей денег, распределение усилий,
отдавались ключевые указания, в
отношении кого применять внимание, кто
заслуживает репрессивных действий, в
том числе и активистов". "Похищение это
происходило под полным надзором
господина ОСОБА_13 - начальника ГУБОП,
при участии господина ОСОБА_12 - зам.
начальника ДГСБЭП МВД Украины, в полной
координации с.... господином ОСОБА_3".
"Господин ОСОБА_3 координировал работу
18-го февраля в тот момент, когда
подразделение МВС атаковали Майдан...
Было принято решение
передислоцировать боевые отряды, в том
числе титушек и ряд других товарищей, в
сторону Михайловской площади....ОСОБА_3
не только осуществлял непосредственно
боевое управление группами бандитов, а
осуществлял через свои медиа
возможности подготовку всех
видеоматериалов, роликов, подготовку
всех компрометирующих грязных
технологий в отношении протестующих.
Все эти материалы готовились по его
заказу".

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив із
того, що подана інформація посадовою
особою при виконанні своїх посадових
обов'язків доведена невизначеному колу
осіб і стосується позивача ОСОБА_3,
інформація є недостовірною та завдає
шкоди відповідним особистим
немайновим благам позивача, а саме мати
репутацію особи, що не вчиняла
протиправних дій та перешкоджає
позивачу повно і своєчасно здійснювати
свої особисті немайнові права, а тому
підлягає спростуванню.

Колегія суддів вважає, що такі
висновки суду в повній мірі
відповідають фактичним обставинам
справи, дослідженим в судовому
засіданні доказам та вимогам закону.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги,
надаючи оцінку зібраним у справі
доказам в межах заявлених позивачем
вимог колегія суддів виходить із
такого:

Відповідно до ст. 297 ЦК України, кожен
має право на повагу до його гідності та
честі. Гідність та честь фізичної особи
є недоторканими. Фізична особа має
право звернутися до суду з позовом про
захист її гідності та честі.

За змістом ч. 4 ст. 32 Конституції України
та ст. 277 ЦК України кожному
гарантується судовий захист права
спростовувати недостовірну інформацію
про себе і членів своєї сім'ї та права
вимагати вилучення будь-якої
інформації, а також право на
відшкодування матеріальної і
моральної шкоди, завданої збиранням,
зберіганням, використанням та
поширенням такої недостовірної
інформації.

Під поширенням інформації слід
розуміти: опублікування її у пресі,
передання по радіо, телебаченню чи з
використанням інших засобів масової
інформації; поширення в мережі
Інтернет чи з використанням інших
засобів телекомунікаційного зв'язку;
викладення в характеристиках, заявах,
листах, адресованих іншим особам;
повідомлення в публічних виступах, в
електронних мережах, а також в іншій
формі хоча б одній особі.

Недостовірною вважається інформація,
яка не відповідає дійсності або
викладена неправдиво, тобто містить
відомості про події та явища, яких не
існувало взагалі або які існували, але
відомості про них не відповідають
дійсності (неповні або перекручені).

Негативною слід вважати інформацію, в
якій стверджується про порушення
особою, зокрема, норм чинного
законодавства, вчинення будь-яких
інших дій (наприклад, порушення
принципів моралі, загальновизнаних
правил співжиття, неетична поведінка в
особистому, суспільному чи політичному
житті тощо) і яка, на думку позивача,
порушує його право на повагу до
гідності, честі чи ділової репутації.

Спростування недостовірної інформації
здійснюється особою, яка поширила
інформацію. Поширювачем інформації,
яку подає посадова чи службова особа
при виконанні своїх посадових
(службових) обов'язків, вважається
юридична особа, у якій вона працює -
частина 4 статі 277 ЦК України.

Встановивши під час розгляду справи
факт передання через мережі Інтернет
озвученої на прес-конференції
посадовою особою Міністерства
внутрішніх справ України інформації
стосовно позивача ОСОБА_3, у якій його
фактично звинувачують у вчинення
злочинів проти життя, волі людини, суд
першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку про те, що
відповідачем стосовно позивача
поширена інформація, яка за своїм
змістом є недостовірною.

При цьому суд першої інстанції
правильно виходив із положення статті
62 Конституції України, де зазначено про
те, що особа вважається невинуватою у
вчиненні злочину, доки її вину не буде
доведено в законному порядку і
встановлено обвинувальним вироком
суду.

Доказів ухвалення обвинувального
вироку стосовно ОСОБА_3 у вчиненні
кримінального правопорушення,
зазначеного посадовою особою
Міністерства внутрішніх справ України
на прес -конференції відповідачем не
надано, а повідомлення про підозру у
вчиненні злочинів ОСОБА_3, яке
оформлено Генеральною прокуратурою
08.04.2014 вже після поширення інформації
не можна визнати допустимим доказом у
відповідності до вимог частини 2 статті
59 ЦПК України (а.с. 35-42).

Таким чином, законним є висновок суду
першої інстанції про те, що поширення
керівником МВС України, завданням
якого є формування та забезпечення
реалізації державної політики у сфері
захисту прав і свобод людини і
громадянина, інформації стосовно
ОСОБА_3 без належного закріплення в
рамках кримінального процесуального
законодавства є порушенням особистих
немайнових прав позивача, а саме мати
репутацію особи, що не вчиняла
протиправних дій та перешкоджає
позивачу повно і своєчасно здійснювати
свої особисті немайнові права, які
законодавчо обмежуються в зв'язку з
притягненням до юридичної
відповідальності.

Визначаючи спосіб захисту порушеного
особистого немайнового права позивача,
суд першої інстанції дійшов вірного
висновку про те, що способом
спростування поширеної відповідачем
інформації, який би сприяв найбільш
повному відновленню порушеного
немайнового права позивача ОСОБА_3 є
зобов'язання відповідача повідомити
про зміст ухваленого у справі рішення
суду на офіційному сайті Міністерства
внутрішніх справ України.

Доводи апеляційної скарги
представника відповідача про те, що
частина інформації, оприлюдненої
відповідачем, а саме «ОСОБА_3 не только
осуществлял непосредственное боевое
управление группами бандитов, а
осуществлял через свои медиа
возможности подготовку всех
компрометирующих грязных технологий в
отношении протестуючих. Все эти
материалы готовились по его заказу...»
за своєю правовою природою відповідає
поняттю «оціночне судження» є
помилковими, оскільки зазначені
висловлювання виражені у формі
твердження, містять фактичні дані, які
можна перевірити на предмет їх
відповідності дійсності.

Враховуючи викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що рішення суду
відповідає вимогам закону, зібраним
доказам, обставинам справи і підстав
для його скасування з мотивів,
викладених в апеляційній скарзі, не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів ,-

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Жиденка Володимира
Вікторовича - представника
Міністерства внутрішніх справ України
- відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 04 червня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий:

Судді: