СУД МІСТА КИЄВА
вул. Солом»янська, 2-А
Справа № 22- ц/ 796/8292 /2014 р.
Головуючий у 1 інстанції -
Доповідач - Мараєва Н.Є
23.07.2014 р. колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду м.Києва в складі :
Головуючого - Мараєвої Н.Є.,
Суддів - Андрієнко А.М., Заришняк Г.М.
При секретарі - Дубик Ю.Г.
Розглянули у відкритому судовому
засіданні в м.Києві
Цивільну справу за апеляційною
на рішення Святошинського районного
суду м.Києва від 12.05.2014 р.
в справі за позовом ОСОБА_1 до ТОВ
«НаталіТурс Україна»,
3-особи : ФОП ОСОБА_3, Державне агентство
про визнання недійсним договору на
туристичне обслуговування та
заслухавши доповідь судді Мараєвої
Н.Є., пояснення осіб, які з"явилися,
перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної
скарги, колегія суддів, -
Рішенням Святошинського районного
суду м.Києва від 12.05.2014 р. відмовлено в
задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ
«Наталі Турс Україна», 3-особи : ФОП
ОСОБА_3, Державне агентство України з
туризму та курортів про визнання
недійсним договору на туристичне
обслуговування та стягнення зайво
сплаченого штрафу.

В апеляційній скарзі на зазначене
рішення позивачка просить це рішення
скасувати та постановити нове рішення,
яким позов задовольнити, посилаючись
на його незаконність, зокрема, на те, що
суд неповно з"ясував обставини справи,
не дав належної оцінки доказам,
порушив норми матеріального і
процесуального права.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і
встановлено судом, між відповідачем
ТОВ «Наталі Турс Україна» та 3- особою
ФОП ОСОБА_3 1.01.2013 р. за №01/01-2013 було
укладено агентський договір на надання
туристичних послуг (а.с. 53-55).

7.06.2013 р. між позивачкою та 3- особою ФОП
ОСОБА_3 було укладено договір №06/16 на
туристичне обслуговування. За умовами
зазначеного договору позивачці
надавався туристичний продукт, який
полягав у відпочинку в Іспанії (ОСОБА_4)
з 20.07.2013 р. (а.с. 6-9).

07.06.2013 р. працівник 3- особи ФОП ОСОБА_3
забронював туристичну поїздку на 3-х
осіб, а саме : позивачку, ОСОБА_6 та
ОСОБА_5 на період з 20.07.2013 р. по 30.07.2013 р. і
загальну суму 16718,00 грн. (а.с. 10).

27.06.2013. зазначена туристична поїздка
була оплачена повністю (а.с. 74), а
відповідачем, в свою чергу, було
заброньовано туристичну поїздку у
приймаючої сторони ТОВ «N.T.Incomming» (ас. 50,
51).

Згідно актів про надання послуг від
27.06.2013 р. та 31.07.2013 р. відповідачем 23.07.2013
р. було заплачено приймаючій стороні
ТОВ «N.T.Incomming» 16718,00 грн. (а.с. 78-113).

Заявою позивачки від 19.07.2013 р. ФОП
ОСОБА_3 було повідомлено що позивачка
захворіла та змушена внаслідок цього
відмовитись від поїздки. На
підтвердження цього надала довідку
Київської міської клінічної лікарні №7
від 19.06.2013 р. за № 24 та листок
непрацездатності від 22.07.2013 р. (а.с. 18).

24.07.2013 р. ТОВ «Наталі Турс Україна»
звернулось до приймаючої сторони ТОВ
«N.T.Incomming» з проханням мінімізації
фактичних витрат по туру на що було
отримано відповідь, що фактичні
витрати складають 16718,00 грн. (а.с. 72,73).

Як вбачається з відповіді щодо
повернення коштів 3-особи ОСОБА_3 на
ім»я позивачки, туристична поїздка не
відбулася по причині несвоєчасного
отримання закордонного паспорту з
ВГІРФО та хворобою (а.с. 13).

В судовому засіданні представником
позивача не спростована та обставина,
що відкрити візи в Іспанію позивачка
зобов'язалась зробити власними силами
та за власний рахунок, але отримала їх
після дати вильоту запланованої
поїздки, а саме : 21.06.2013 р.

На підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Згідно вимог ст.906 ЦК України збитки,
завдані замовнику невиконанням або
неналежним виконанням договору про
надання послуг за плату, полягають
відшкодуванню виконавцем, у разі
наявності його вини, у повному обсязі,
якщо інше не встановлено договором.
Виконавець, який порушив договір про
надання послуг за плату при здійсненні
ним підприємницької діяльності,
відповідає за це порушення, якщо не
доведе, що належне виконання виявилося
неможливим внаслідок непереборної
сили, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Статтею 203 ЦК України визначено
загальні вимоги, додержання яких є
необхідним для чинності правочину.

Згідно ст.10 ЗУ «Про захист прав
споживачів», споживач має право
відмовитися від договору про
виконання робіт (надання послуг) і
вимагати відшкодування збитків, якщо
виконавець своєчасно не приступив до
виконання зобов'язань за договором або
виконує роботу так повільно, що
закінчити її у визначений строк стає
неможливим.

Згідно п.2.2.10 договору на туристичне
обслуговування замовник може
анулювати поїздку в любий час до її
початку сповістивши Виконавця про
свою відмову (а.с. 7).

У разі відмови від поїздки виконавець
утримує із замовника штраф (його
витрати, пов»язані з відмовою туриста
від цього договору) при відмові менш
ніж за 72 години до початку подорожі 100 %
від вартості туру.

Згідно ч.1 ст.215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1,
з, 5, 6 ст. 203 ЦК України.

Виходячи із змісту укладеного між
сторонами договору та із урахуванням
всіх обставин справи суд першої
інстанції правильно дійшов висновку
про те, що укладений між сторонами
договір на туристичне обслуговування
відповідає діючому законодавству, а
саме : зміст правочину не суперечить ЦК
України, іншим актам цивільного
законодавства, а також моральним
засадам суспільства; що особа, яка
вчиняла правочин, мала необхідний
обсяг цивільної дієздатності, за
власним бажанням, у формі визначеній
законом, а також, що було спрямовано
правочин на реальне настання правових
наслідків, що обумовлені ним.

Договір на придбання туру був
підписаний сторонами, в т.ч. позивачкою
добровільно, позивачка ознайомилася з
умовами договору, а також ознайомилася
із усіма документами, які необхідні
для здійснення подорожі, відмов від
укладання зазначеного договору не
заявляла, а тому, вимоги позивачки щодо
визнання положень п.2.2.10 договору на
туристичне обслуговування та про
стягнення зайво сплаченого штрафу
споживачем,- недійсними також не
підлягають задоволенню.

З оглядку на викладене, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції
обгрунтовано дійшов висновку про
відсутність підстав для задоволення
позову.

Згідно ст.60 ЦК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Судом повно з»ясовано обставини
справи, дана належна оцінка доказам.

Висновки суду відповідають вимогам
закону, підтверджуються матеріалами
справи.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують.

Підстав для скасування рішення суду не
вбачається.

Керуючись ст.ст.218, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317
ЦПК України, колегія суддів, -

У х в а л
и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити,
а рішення Святошинського районного
суду м.Києва від 12.05.2014 р. - залишити без
змін.

Ухвалу може бути оскаржено до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :