Справа №489/3740/14-ц 04.08.2014 04.08.2014 04.08.2014
Провадження №22-ц/784/2311/14
Головуючий першої інстанції: Кокорєв
Суддя-доповідач апеляційного суду:
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

4 серпня 2014 року

м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі

головуючої - Кутової Т.З.,

суддів - Буренкової К.О., Крамаренко Т.В.,

із секретарем - Романенко Ю.О.,

за участю: представника позивачки -
ОСОБА_2, розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк»

на ухвалу судді Ленінського районного
суду м. Миколаєва від 10 червня 2014 року
по справі за позовом

ОСОБА_3

до

Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк»

(далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»)

про стягнення надміру сплачених коштів
за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А :

В травні 2014 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк»»
про стягнення надміру сплачених коштів
за кредитним договором.

Ухвалою судді Ленінського районного
суду м. Миколаєва від 10 червня 2014 року
по вказаній справі відкрито
провадження.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк»», посилаючись на
порушення суддею норм процесуального
права, просило вищевказану ухвалу
скасувати та передати справу за
підсудністю до Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивачки, дослідивши
матеріали позовної заяви, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню із наступних
підстав.

Відкриваючи провадження у справі,
суддя районного суду виходив з того,
що справа підсудна Ленінському
районному суду м. Миколаєва.

За загальним правилом підсудності,
визначеним ч. 2 ст. 109 ЦПК України, позови
до юридичних осіб пред'являються в суд
за їхнім місцезнаходженням.

В той же, час згідно з правилами
альтернативної підсудності, які
врегульовані ч. 5 ст. 110 ЦПК України,
позови про захист прав споживачів
можуть пред'являтися також за
зареєстрованим місцем проживання чи
перебування споживача або за місцем
заподіяння шкоди чи виконання
договору.

Із змісту позовної заяви вбачається, що
предметом судового спору позивачем
визначені правовідносини, які
ґрунтуються на кредитному договорі,
укладеного сторонами 28 березня 2005 року,
строк дії якого закінчився, з приводу
повернення грошових коштів, які були
сплачені позивачкою на рахунок
відповідача.

Враховуючи правовий висновок
Конституційного Суду України у справі
№ 15-рп/2011 від 10 листопада 2011 року про
дію Закону України «Про захист прав
споживачів» у кредитних
правовідносинах, слід вважати, що
зазначений закон поширюється на
правовідносини між кредитодавцем та
позичальником (споживачем) за
договором про надання споживчого
кредиту, що виникають як під час
укладення, так і виконання такого
договору.

За такого, оскільки на правовідносини,
що склалися між сторонами з приводу
кредитного договору поширюється Закон
України «Про захист прав споживачів»,
позивачка правомірно звернулась із
вказаним позовом до Ленінського
районного суду м. Миколаєва, тобто за
зареєстрованим місцем свого
проживання, а тому ухвала про відкриття
провадження у справі постановлена з
дотриманням встановлених законом
правил щодо підсудності спору.

Доводи апеляційної скарги про те, що
застосовано виключну підсудність за
місцем знаходження позивача є
безпідставними, оскільки у відкритті
провадження в частині позовних вимог
про визнання припиненим договору
іпотеки ухвалою судді Ленінського
районного суду м. Миколаєва від 10
червня 2014 року повернуто позивачу для
подання до належного суду.

Враховуючи викладене, посилання в
апеляційній скарзі на порушення судом
правил підсудності при відкритті
провадження у справі є
необґрунтованими.

Таким чином, оскаржувана ухвала суду
першої інстанції постановлена з
додержанням вимог закону, а тому
підлягає залишенню без змін на
підставі п. 1 ст. 312 ЦПК України.

Керуючись статтями 303, 312, 315 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити, а ухвалу
судді Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 10 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному
порядку не підлягає, оскільки не
перешкоджає подальшому провадженні у
справі.

Головуюча:

Судді: