У х в а л а

13 жовтня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,
суддів: Журавель В.І.,Наумчука М.І.,
Мартинюка В.І.,Остапчука Д.О.,-
розглянувши заяву ОСОБА_6 про перегляд
ухвали судді Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 червня 2014 року
у справі за позовом Чернівецького
прокурора з нагляду за додержанням
законів у транспортній сфері в
інтересах держави в особі Державної
адміністрації залізничного транспорту
України - Державного територіального
галузевого об'єднання «Львівська
залізниця» до виконавчого комітету
Сторожинецької міської ради
Сторожинецького району Чернівецької
області, ОСОБА_6 , третя особа на стороні
відповідачів - Відділ Держземагенства
у Сторожинецькому районі, Чернівецької
області про визнання незаконним та
скасування в частині рішення виконкому
Сторожинецької міської ради, визнання
недійсним в частині договору дарування
земельної ділянки, визнання недійсним
державного акту на право власності на
земельну ділянку в частині посвідчення
права власності на земельну ділянку,
скасування його державної реєстрації
та повернення земельної ділянки
належному власнику,

в с т а н о в и л а:

Позивач звернувся до Сторожинецького
районного суду Чернівецької області із
вищевказаним позовом, посилаючись на
те, що перевіркою, проведеною
Чернівецькою прокуратурою з нагляду за
додержанням законів у транспортній
сфері на підставі постанови № 78 від 11
грудня 2013 року щодо додержання вимог
земельного законодавства при
використанні земель залізничного
транспорту в адміністративних межах
Сторожинецької міської ради
Сторожинецького району, Чернівецької
області встановлено, що на підставі
рішення виконавчого комітету
Сторожинецької міської ради № 75 від 09
квітня 1997 року щодо передання у
приватну власність земельної ділянки
площею 0,0800 га для обслуговування
жилого будинку ОСОБА_7, частина земель
смуги відведення, які знаходяться в
постійному користуванні ДТГО
«Львівська залізниця» були незаконно
передані у приватну власність.

Рішенням Сторожинецького районного
суду Чернівецької області від 20
березня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду
Чернівецької області від 15 травня 2014
року, позов задоволено. Визнано
незаконним та скасувати рішення
виконкому Сторожинецької міської ради
№ 75 від 09 квітня 1997 року в частині
передання у приватну власність
земельної ділянки площею 0,0159 га для
ведення особистого підсобного
господарства та обслуговування жилого
будинку ОСОБА_7 Визнано недійсним
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯЕ № 354345,
виданий на ім'я ОСОБА_6 Сторожинецьким
районним відділом земельних ресурсів 04
липня 2008 року в частині посвідчення
права власності на земельну ділянку
площею 0,0159 га. Скасовано реєстрацію
державного акту серії ЯЕ № 354345 від 04
липня 2008 року зареєстрованого в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю та на право
постійного користування землею,
договорів оренди землі за № 79.
Земельну ділянку площею 0,0159 га
вартістю 23 113,84 грн, яка розташована у
м. Сторожинець в межах смуги
відведення перегону
Глибока-Буковинська-Берегомет з км 21+640
до км 21+670 м ліва сторона по ходу
кілометра кадастровий номер
:03:002:0221, повернути державі в особі
Державного територіально-галузевого
об'єднання «Львівська залізниця».
Визнано недійсним договір дарування
земельної ділянки серії ВКК № 946588 № 2473
від 02 червня 2008 року в частині
передання ОСОБА_6 земельної ділянки
площею 0,0159 га.

Ухвалою судді Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 червня 2014 року
відмовлено ОСОБА_6 у відкритті
касаційного провадження у справі на
підставі п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана з
підстав неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах.

У заяві ОСОБА_6 посилається на
неоднакове застосування касаційним
судом положень ч. 2 ст. 4, ч. 1 ст. 6 Закону
України «Про залізничний транспорт», п.
12 розділу Х Перехідних положень
Земельного кодексу України, ст.ст. 65, 68,
116, 120, 123, 125, 126, 140, 152 ЗК України, ст. 1
Першого протоколу до Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод 1950 року, ратифікованих Законом
України від 17 липня 1997 року, п.п. 27, 32
Інструкції про норми і порядок відводу
земель для залізничних доріг та
використання смуги відводу»,
погодженої Держпланом і Держбудом СРСР
19 січня 1963 року, затвердженої
заступником міністра шляхів
сполучення СРСР 30 січня 1963 року,
Інструкції про встановлення
(відновлення) меж земельних ділянок в
натурі (на місцевості) та їх
закріплення межовими знаками,
затвердженої наказом Державного
комітету України із земельних ресурсів
№376 від 18 травня 2010 року.

До заяви додано як приклад
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції норм
матеріального права, що, на думку
заявника, потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах, а саме, постанови
Вищого господарського суду України від
04 березня 2014 року, від 29 травня
2014 року, ухвалу колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 лютого 2014 року.

У п. 6 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11 «Про
судову практику застосування статей 353
- 360 Цивільного процесуального кодексу
України» роз'яснено, що під судовими
рішеннями у подібних правовідносинах
слід розуміти такі, де тотожними є
предмет спору, підстави позову, зміст
позовних вимог та встановлені судом
фактичні обставини, а також має місце
однакове матеріально-правове
регулювання спірних правовідносин.
Зміст правовідносин із метою
з'ясування їх подібності в різних
судових рішеннях суду (судів)
касаційної інстанції визначається
обставинами кожної конкретної справи.

Оскільки зі змісту заяви та долучених
до заяви судових рішень, зокрема,
постанов Вищого господарського суду
України від 04 березня 2014 року, від
29 травня 2014 року, ухвали колегії
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13 лютого 2014
року, оскаржуваної ухвали судді Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 16 червня 2014 року не
вбачається неоднакового застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права, у
допуску справи до провадження слід
відмовити.

Керуючись ст. 353, 355 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом
Чернівецького прокурора з нагляду за
додержанням законів у транспортній
сфері в інтересах держави в особі
Державної адміністрації залізничного
транспорту України - Державного
територіального галузевого об'єднання
«Львівська залізниця» до виконавчого
комітету Сторожинецької міської ради
Сторожинецького району Чернівецької
області, ОСОБА_6 , третя особа на стороні
відповідачів - Відділ Держземагенства
у Сторожинецькому районі, Чернівецької
області про визнання незаконним та
скасування в частині рішення виконкому
Сторожинецької міської ради, визнання
недійсним в частині договору дарування
земельної ділянки, визнання недійсним
державного акту на право власності на
земельну ділянку в частині посвідчення
права власності на земельну ділянку,
скасування його державної реєстрації
та повернення земельної ділянки
належному власнику, за заявою ухвали
судді Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 червня 2014 року
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.О. КузнєцовСудді:
В.І.
Журавель В.І. Мартинюк М.І. Наумчук Д.О.
Остапчук