Провадження №2/761/4504/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

25 вересня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді
Макаренко І.О.

при секретарі Локоть
О.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності у порядку спадкування,
суд

встановив:

Позивач звернувся до суду з вказаним
позовом, в якому просив визнати за ним
право власності на 35/100 частини
квартири АДРЕСА_1.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла мати
позивача, ОСОБА_3. Після смерті ОСОБА_3
залишилося спадкове майно у вигляді
житлового будинку з надвірними
спорудами, що розташований в АДРЕСА_2 та
35/100 частини квартири АДРЕСА_1.

Позивач подав заяву про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 року, про те у
видачі свідоцтва про право на спадщину
йому було відмовлено у зв'язку з тим, що
у Спадковому реєстрі заповітів було
виявлено заповіт на все майно померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, ОСОБА_3, посвідчений
Варвинською державною нотаріальною
конторою Чернігівської області 26.06.1984
року, у зв'язку з чим позивач звернувся
до суду.

Позивач в судове засідання не з'явився,
надав заяву про слухання справи у його
відсутність, позов просив
задовольнити, посилаючись на
обставини, викладені в ньому, проти
винесення заочного рішення не
заперечував.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, надіслав до суду заяву, в якій
зазначив, що не заперечує проти
задоволення позовних вимог та просив
розглядати справу без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд
встановив.

ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
(а.с.6).

До спадкового майна, яке залишилось
після її смерті належить: житловий
будинок з надвірними спорудами, що
розташований в АДРЕСА_2 та 35/100 частини
квартири АДРЕСА_1.

Як вбачається з матеріалів спадкової
справи позивач звертався до Третьої
Київської державної нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, проте у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на 35/100 частини квартири
АДРЕСА_1 було відмовлено у зв'язку з тим,
що у Спадковому реєстрі заповітів було
виявлено заповіт на все майно померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, ОСОБА_3, посвідчений
Варвинською державною нотаріальною
конторою Чернігівської області 26.06.1984
року.

Судом встановлено, що ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є спадкоємцем першої
черги за законом ОСОБА_3, померлої
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Окрім цього, спадкоємцем після смерті
ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 року є
ОСОБА_2, що підтверджується заповітом,
посвідченого державним нотаріусом
Варвинської державної нотаріальної
контори Чернігівської області 26.06.1984
року,

Як вбачається з копії спадкової справи,
наданої на запит суду, відповідач після
смерті ОСОБА_3, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2
року, успадкувала житловий будинок з
надвірними будівлями, що розташований
в АДРЕСА_2, що підтверджується
свідоцтвом про право на спадщину за
заповітом від 07.07.1997 року (а.с. 54).

Позивач з 1968 року проживає у спірній
квартирі та відкрито нею володіє, що
підтверджується довідками форми №3 від
20.05.1991 року та від 11.06.2013 року (а.с. 20-21).

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України,
особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років або рухомим
майном - протягом п'яти років, набуває
право власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України,
право власності за набувальною
давністю на нерухоме майно,
транспортні засоби, цінні папери
набувається за рішенням суду.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України,
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину.

Оскільки ОСОБА_1, який добросовісно
заволодів чужим майном і продовжував
ним безперервно володіти більше десяти
років, тому суд визнає за ОСОБА_1 право
власності за набувальною давністю на
35/100 частини квартири АДРЕСА_1.

Враховуючи викладене, оцінюючи
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок у
їх сукупності, та враховуючи те, що
обставини, на які посилається позивач
знайшли своє підтвердження в судовому
засіданні, суд прийшов до висновку, що
позов підлягає задоволенню в повному
обсязі.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст.
344, 1268 ЦК України, ст. ст.10, 60, 209, 212, 213, 214,
215, 224-226 ЦПК України суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання права власності у порядку
спадкування - задовольнити в повному
обсязі.

Визнати за ОСОБА_1 право власності за
набувальною давністю на 35/100 частини
квартири АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
протягом 10 днів з дня його
проголошення, а в разі, якщо рішення
було проголошено без участі особи, яка
його оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Суддя: