Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2014 року
м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у
складі:

головуючого судді Коробенко С.В.

при секретарі Середі Р.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу
та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В :

В червні 2014 року ОСОБА_1 звернулась в
суд з позовною заявою про розірвання
шлюбу та стягнення аліментів,
мотивуючи свої вимоги тим, що 14 липня 1991
року між сторонами зареєстровано шлюб,
проте в подальшому спільне життя між
сторонами не склалося, між ними часто
виникали сварки, конфлікти, що
поступово призвело до втрати
взаємоповаги та любові між ними. Від
шлюбу сторони мають двох дітей - сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 на утримання якої Позивач
просить стягнути аліменти у розмірі 1/4
частини з усіх видів доходів
Відповідача. Крім того Позивач просить
стягнути аліменти на утримання
повнолітнього сина, який продовжує
навчання в твердій грошовій сумі в
розмірі 1000 гривень щомісячно, і до
досягнення ним 23 років.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судовому засіданні проти
розірвання шлюбу не заперечив, щодо
вимоги про стягнення аліментів в
розмірі 1000 гривень на утримання сина
заперечив, оскільки ОСОБА_3 проживає
разом із Відповідачем та перебуває на
його утриманні.

Донька проживає разом із Позивачкою.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у шлюбі з 14 липня 1991 року,
що підтверджується свідоцтвом про
укладення шлюбу від 14 липня 1991 року,
виданим Гаврилівською сільською радою
Вишгородського району Київської
області (а.с. 4); від шлюбу мають
неповнолітню доньку - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 5), та повнолітнього
сина - ОСОБА_2 (а.с. 6).

З матеріалів справи вбачається, що на
даний момент сторони не підтримують
шлюбних стосунків та не ведуть
спільного господарства, проживають
окремо та на примирення не згодні.

З червня 2014 року сторони проживають
окремо. ОСОБА_4 проживає разом із
матір'ю, ОСОБА_3 проживає з батьком, тому
Позивач не має права на звернення до
суду з вимогами про стягнення
аліментів на утримання сина

Встановлено, що донька проживає разом з
позивачкою, але її коштів на утримання
дитини не вистачає, тому в цій частині
позов підлягає задоволенню .

Заслухавши думку сторін, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку про часткове задоволення
позову з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного
Кодексу України шлюб розривається,
якщо судом буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, що мають
істотне значення.

З матеріалів справи вбачається, на
даний час сторони не підтримують
шлюбних стосунків, не ведуть
господарства та на примирення не
згодні.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що збереження сім'ї буде
носити формальний характер.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. ст. 182, 183 Сімейного
Кодексу України частка заробітку
(доходу) батька, яка буде стягуватись
як аліменти на дитину, визначається
судом, та за жодних обставин не може
бути меншим ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму доходів
громадян.

Статтею 184 СК України передбачено, що
якщо платник аліментів має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, а також за
наявності інших обставин, що мають
істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України
якщо повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Відповідно до п. 1 ст. 367 ЦПК
України рішення підлягає негайному
виконанню у межах суми платежу за один
місяць.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ч. 3 ст. 105, ч. 2 ст. 112, 180, 181, 182-183 СК України,
статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 209, 212-215, 218, 223, 367 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
зареєстрований 14 липня 1991 року
Гаврилівською сільською радою
Вишгородського району Київської
області за актовим записом № 24,
розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2, зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_1, на користь ОСОБА_1 на
утримання доньки - ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3,
аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх
видів заробітку (доходу) щомісяця, але
не менше ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 04 червня 2014 року і до
досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2, зареєстрованого
за адресою: АДРЕСА_1, на користь держави
судовий збір у розмірі 243,60 гривень.

В іншій частині позовних вимог
відмовити.

Рішення підлягає негайному
виконанню у межах суми платежу за один
місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: