Справа № 2/593/445/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" жовтня 2014 р.
Бережанський районний суд
Тернопільської області в складі:

головуючої-судді
Данилів О.М.

при секретарі
Паньків М.М.

з участю прокурора
Смереки І.В.

представника служби в справах
дітей ОСОБА_11

позивачки
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Бережанах справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4, третьої особи
органу опіки та піклування в особі
служби в справах дітей при
Бережанській райдержадміністрації
про позбавлення батьківських прав,-

В С Т А
Н О В И В :

Позивачка, вказуючи, що
відповідач на протязі тривалого часу
без поважних на те причин не займається
вихованням та утриманням cвоїх
неповнолітніх синів: ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2,
звернулася до суду з позовом про
позбавлення його батьківських прав.

В судовому засіданні позивачка
свої позовні вимоги підтримала,
просить позов задоволити.

Відповідач у судове засідання
не з"явився, представив суду заяву, в
якій позов визнав, погодився, що він
дійсно самоусунувся від виконання
своїх батьківських обов"язків по
вихованню та утриманню своїх синів, а
тому заперечень проти задоволення
позову не має.

Суд, розглянувши матеріали
справи, вислухавши пояснення
позивачки, представника служби в
справах дітей, свідків та заслухавши
думку прокурора і взявши до уваги
письмову заяву відповідача, прийшов до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3
підлягають до задоволення, виходячи з
таких підстав.

У відповідності із п.16
Постанови Пленуму Верховного Суду
України "Про практику застосування
судами законодавства при розгляді
справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав" від 30 березня 2007
року та ст. 164 СК України, матір або
батько можуть бути позбавлені
батьківських прав, якщо вони
ухиляються від виконання своїх
обов"язків по вихованню дитини.
Ухилення батьків від виконання своїх
обов"язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не дають дитині
доступу до культурних та інших
моральних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов"язками.

Судом встановлено, що відповідач
ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1
та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується свідоцтвами про їх
народження серії НОМЕР_1 та НОМЕР_2,
виданих 29 квітня 1999 року та 26 серпня 2008
року відділом реєстрації актів
цивільного стану Бережанського
районного управління юстиції
Тернопільської області і виконкомом
Жуківської сільської ради
Бережанського району, та встановлено,
що неповнолітні сини відповідача
протягом останніх п"яти років
перебувають на виключному утриманні та
вихованні своєї матері ОСОБА_3, а
відповідач, хоч являється їх батьком,
проте протягом зазначеного часу не
піклується про їх фізичний і духовний
розвиток, їх навчання, підготовку до
самостійного життя, не забезпечує їм
необхідного харчування, медичного
догляду та лікування, тобто відповідач
свідомо ухиляється від виконання своїх
батьківських обов'язків по вихованню
синів, хоч може, і як батько,
зобов»язаний виховувати і утримувати
своїх дітей.

Цей факт підтверджується показами
позивачки, яка показала, що відповідач,
хоч є батьком їх неповнолітніх синів
ОСОБА_5 та ОСОБА_6, і має можливість з
ними спілкуватися, проте протягом
останніх п"яти років він не займається
вихованням дітей, не турбується про їх
фізичний та духовний розвиток, не
цікавиться їх життям, здоров"ям і не
утримує їх матеріально, весь тягар
відповідальності за належне виховання
дітей та їх матеріальне забезпечення
ліг на її плечі, а так як відповідач без
поважних на те причин не виконує своїх
батьківських обов"язків по вихованню
дітей, тому вона просить позбавити
його батьківських прав щодо них.

Допитаний в судовому засіданні
представник служби у справах дітей
Бережанської райдержадміністрації
ОСОБА_11 показав, що вихованням та
утриманням неповнолітніх дітей ОСОБА_5
та ОСОБА_6 займається лише позивачка,
а відповідач, хоч являється батьком
своїх синів, проте протягом останніх
років без поважних на те причин
ухиляється від виконання своїх
батьківських обов"язків по їх
вихованню, не турбується про дітей, не
цікавиться їх життям, здоров"ям і не
утримує їх, а так як відповідач не
бажає виконувати своїх обов"язків по
вихованню дітей, служба у справах дітей
вважає підставними позовні вимоги
позивачки і тому не заперечує проти їх
задоволення.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_9 та ОСОБА_10 підтвердили, що
відповідач із сім"єю не проживає і
вихованням своїх дітей не займається і
навіть не цікавиться ними, зокрема,
свідок ОСОБА_9 показала, що
п"ятнадцятирічний син відповідача
ОСОБА_5 скаржився їй, що коли на свій
день народження він в приміщенні
поліклініки випадково зустрів свого
батька, то останній відвернувся від
нього, батько як пішов із сім"ї, то
більше ними не цікавиться і не
допомагає їм матеріально, менший
братик батьком називає не свого батька,
а вітчима, бо свого батька він не знає.

Факт ухилення відповідача від
виконання свого обов"язку по
вихованню своїх неповнолітніх дітей
підтверджується письмовою заявою,
власноручно написаною відповідачем,
згідно якої останній визнав позов і
визнав той факт, що він дійсно не
цікавиться дітьми, не спілкується з
ними та не приймає участі у їх
вихованні, а тому заявлений позов
вважає підставним, просить справу
розглянути у його відсутності.

Із висновку органу опіки і
піклування Бережанської районної
державної адміністрації № 01-944/01-16 від
28 серпня 2014 року видно, що відповідач
з часу розірвання з позивачкою шлюбу
із сім"єю не проживає, і з цього часу
без поважних на те причин не приймає
участі у вихованні та утриманні своїх
дітей: синів ОСОБА_5 та ОСОБА_6, не
цікавиться їх життям і здоров"ям, тобто
цей висновок свідчить про те, що
відповідач без поважних на те причин
ухиляється від виконання своїх
батьківських обов"язків по вихованню
своїх дітей, а тому позбавлення ОСОБА_4
батьківських прав відносно його синів
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, є доцільним і відповідає
інтересам дітей.

Цей же факт підтверджується актом №
59/01-8 від 13 серпня 2014 року обстеження
житлово-побутових умов позивачки
ОСОБА_3, згідно якого вихованням та
утриманням дітей сторін займається
лише позивачка ОСОБА_3, а відповідач
будь-якої участі у їх вихованні та
утриманні не приймає.

Комісія з питань захисту прав дитини
Бережанської райдержадміністрації
вважає доцільним позбавити
відповідача ОСОБА_4 батьківських прав
щодо його неповнолітніх синів ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2,
так як останній будь-якої участі у їх
вихованні та утриманні не приймає.

Таким чином, поскільки
здобутими в судовому засіданні
доказами доведено, що ОСОБА_4 без
поважних на те причин ухиляється від
виконання своїх батьківських
обов"язків по вихованню своїх
неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, то позовні вимоги
позивачки слід визнати підставними і
задоволити їх.

Керуючись ст. ст.164-165 СК
України, Постановою Пленуму
Верховного Суду України "Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав" від 30 березня 2007
року, ст. 12 Закону України " Про охорону
дитинства", ст. ст. 3, 10, 14, 57-61, 174, 213- 215, 292,
294 ЦПК України, суд,-

В
И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 задоволити.

Позбавити ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3,
батьківських прав щодо його
неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строків на його
апеляційне оскарження.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Тернопільської
області через Бережанський районний
суд протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Бережанського

районного суду Тернопільської
області Данилів О.М.