Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 жовтня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Подрєзова Г. О.
,

при секретарі - Александрова
А. С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Білій Церкві позовну
заяву ОСОБА_1 до ПАТ «Українська
страхова компанія «Гарант - Авто» про
стягнення невиплаченого страхового
відшкодування;

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ПАТ «Українська
страхова компанія «Гарант - Авто» про
стягнення невиплаченого страхового
відшкодування, мотивуючи тим, що
16.12.2013р. було укладено договір
добровільного страхування наземного
транспортного засобу - автомобіля Renault
Premium 420, д.н.з. НОМЕР_1, належного ОСОБА_1,
згідно з яким у випадку настання події,
яка згідно з договором може бути
визнана страховим випадком,
страхувальник або водій зобов»язані
протягом однієї години повідомити про
подію страховика по телефону. Так,
13.06.2014р. на виконання умов п. 32.1.1
договору з місця події позивач
повідомив страховика про настання
страхового випадку по телефону. Це
повідомлення було зареєстроване за №
2845. 17.06.2014р. страховик був повідомлений
також письмово. Страхова компанія по
факту настання страхового випадку
відкрила справу № 19835. Також 24.06.2014р.
спеціалістом страховика було
проведено огляд автомобіля та
визначено вартість відновлювального
ремонту про що складено калькуляцію ,
яка передана страховику. Згідно з
калькуляцією вартість
відновлювального ремонту склала
218992,10грн. На заяву позивача експертом
Петрушанко В.Ф. також було виконане
експертне дослідження в результаті
якого отримано висновок про вартість
відновлювального ремонту автомобіля,
яка складає 221872,85грн. Тобто, позивачем
виконано в повному обсязі всі
передбачені договором страхування
вимоги щодо своєчасного повідомлення
та надання документів страховику для
виплати страхового відшкодування. Але,
не зважаючи на це, страхова компанія до
цього часу не вчинила дій щодо виплати
страхового відшкодування, хоч
страховий акт складений відповідачем
06.08.2014р., а тому строк виплати настав
27.08.2014р., чим порушено права
страхувальника за договором
добровільного страхування. А тому, у
разі не сплати страховиком
страхувальникові або іншій особі
страхової виплати, страховик
зобов»язаний сплатити неустойку в
розмірі, передбаченому законом або
договором (ст.992 ЦК України). Пунктом
31.4.2. договору сторони встановили, що
при порушенні строків виплати
страхового відшкодування проводиться
виплата пені у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, яка діяла в
період, за який нарахована пеня, від
суми простроченого платежу за кожний
день прострочення. Таким чином,
підлягає до стягнення нарахована пеня
за 9 днів прострочення станом на 05.09.2014р.
- 733,56грн. Посилаючись на зазначені
обставини, просив суд позов
задовольнити та стягнути з відповідача
на його користь 119000 грн. невиплаченого
страхового відшкодування та 733,56грн.
пені. Також, просив відшкодувати
понесені моральні страждання в розмірі
5000грн.

В судове засідання позивач
не з»явився, хоч про час і місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, а його представник за
довіреністю подав заяву про збільшення
розміру позовних вимог та просив суд
стягнути пеню за 36 днів прострочення
виплати страхового відшкодування в
сумі 2934,11грн. в частині стягнення
моральної шкоди відмовився від позову.

Відповідач ПАТ «Українська
страхова компанія «Гарант - Авто» в
особі представника в судовому
засіданні позов визнала частково, не
заперечувала проти стягнення на
користь позивача страхового
відшкодування в розмірі 119000грн., в
решті позовних вимог просила
відмовити.

Ухвалою суду від 03.10.2014р.
позовні вимоги в частині стягнення
моральної шкоди по заяві представника
позивача - закрито.

Заслухавши пояснення представників
сторін, розглянувши матеріали справи,
суд вважає, що позов підлягає до
задоволення.

Судом встановлено, що між ПАТ
«УСК «Гарант Авто» та ОСОБА_1 16.12.2013р.
укладено договір добровільного
страхування транспортного засобу та
супутніх ризиків № 01-00/190702
«Каско-Класика», згідно з яким було
застраховано транспортний засіб марки
Renault Premium 420, д.н.з. НОМЕР_1, належного
ОСОБА_1, згідно з яким застраховані
ризики : дорожньо-транспортна пригода,
протиправні дії 3-х осіб, стихійні
явища, незаконне заволодіння, строком
дії договору з 17.12.2013р. по 16.06.2014р., з
визначеною страховою сумою 203000грн.

Відповідно до п.32.1.1. договору у разі
настання події, яка згідно з договором
може бути визнана страховим випадком,
страхувальник або водій зобов»язаний
протягом однієї години з місця події
повідомити про те, що сталося
страховика по телефону, вказаному у п.23
договору.

Згідно з п.33.2.6.1. договору документом
необхідним для виплати страхового
відшкодування є заява страхувальника
про порядок виплати страхового
відшкодування. А згідно з п. 31.1.2
договору - страховик зобов»язаний
протягом 2-х робочих днів, як тільки
стане відомо про настання страхового
випадку, вжити заходів щодо оформлення
всіх необхідних документів для
своєчасної виплати страхового
відшкодування страхувальнику.

Також, згідно з п. 31.1.2 страховик
зобов»язаний при настанні страхового
випадку виплатити страхове
відшкодування страхувальнику у
порядку та на умовах, що передбачені
договором та правилами.

В судовому засіданні представник
позивача послався на те, що всі умови
договору страхування позивачем
виконані і до нього жодної претензії з
боку страховика з приводу подачі
документів для виплати страхового
відшкодування не пред»являлося.

Також, в судовому засіданні
було встановлено, що відповідно до
довідки № 9399302 про
дорожньо-транспортну пригоду, що
сталася на а/д М-14 Одеса - Мелітополь
-Новоазовськ (на Таганрог) 287км500м.
13.06.2014р. в 04год.50хв. - наїзд на перешкоду,
яка відбулася з участю автомобіля Renault
Premium 420, д.н.з. НОМЕР_1, належного ОСОБА_1,
автомобіль отримав механічні
пошкодження : передня центральна
частина, передня ліва частина.

Заява (повідомлення) про подію подана
позивачем до ПАТ «УСК «Гарант - Авто»
17.06.2014р., що відповідає умовам розділу 32
договору.

Відповідно до ст. 979 ЦК
України за договором страхування одна
сторона (страховик,) зобов"язується у
разі настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов"язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

На виконання договору
добровільного страхування наземного
транспортного засобу - автомобіля Renault
Premium 420, д.н.з. НОМЕР_1, належного ОСОБА_1, (
договір від 16.12.2013р. ) ПАТ «УСК «Гарант -
Авто» та заяви ОСОБА_1 від 30.07.2014р. про
порядок виплати страхового
відшкодування, відповідач надав
відповідь згідно з якою 24.06.2014р. було
проведено огляд пошкодженого
автомобіля та визначено вартість
відновлювального ремонту , яка
спеціалістом «Гарант - Авто»
нарахована в сумі 218992,10грн. Оскільки
вартість відновлювального ремонту
пошкодженого автомобіля відповідно до
калькуляції перевищила 75% страхової
суми, виплата страхового відшкодування
визначена виходячи з різниці між
дійсною вартістю автомобіля - 203000грн.
та ціною реалізації транспортного
засобу - 84000грн., тобто 203000грн. - 84000грн. =
119000грн.

Позивач у позовній заяві
та його представник у судовому
засіданні послався на те, що всі
передбачені договором страхування дії
щодо виплати страхового відшкодування,
з боку позивача, були вчинені
своєчасно, що не заперечував
представник відповідача в судовому
засіданні.

Також, з письмових заперечень проти
позову вбачається, що відповідачем
визнається сума страхового
відшкодування - в розмірі 119000грн.

Представник відповідача
ПАТ «УСК «Гарант - Авто» в судовому
засіданні пояснень підстав не виплати
страхового відшкодування суду не
надав.

На думку суду, в даному
випадку, підлягає застосуванню вимога
ст..988 ч.1 п.3 ЦК України - страховик
зобов»язаний - у разі настання
страхового випадку здійснити страхову
виплату у строк, встановлений
договором.

Відповідно до п.35.1 договору -
страхове відшкодування підлягає
виплаті після повного встановлення
обставин, причин та розмірів
заподіяної шкоди та (або) завданих
збитків внаслідок настання страхового
випадку. Рішення про його виплату або
відмову у здійсненні виплати
страхового відшкодування приймає
страховик протягом 7 робочих днів після
отримання всіх необхідних документів,
передбачених п.33 договору. Також,
згідно з п. 35.4 договору страховик
виплачує страхове відшкодування
протягом 15 робочих днів з дня складання
страхового акту.

З матеріалів справи вбачається, що
страховий акт складено відповідачем
06.08.2014р.

Тому, на думку суду, є підстави вважати,
що відповідач не дотримався умов
договору страхування та без будь-яких
законних підстав, не сплатив
нараховану позивачу суму страхового
відшкодування.

Відповідно до ст. 20 Закону
України «Про страхування» - п. 3) при
настанні страхового випадку здійснити
страхову виплату або виплату
страхового відшкодування у
передбачений договором строк.
Страховик несе майнову
відповідальність за несвоєчасне
здійснення страхової виплати
(страхового відшкодування) шляхом
сплати страхувальнику неустойки
(штрафу, пені), розмір якої
визначається умовами договору
страхування або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України -
зобов»язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 611 Кодексу у
разі порушення зобов»язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема - сплата
неустойки.

Таким чином, суд приходить до
висновку, що вимоги позивача щодо
стягнення нарахованої пені за
прострочення сплати страхового
відшкодування ґрунтуються на вимогах
закону, а розрахунок розміру пені
відповідає п. 31.4.2. договору - при
порушенні строків виплати страхового
відшкодування страхувальник має право
на вимагати від страховика сплатити
пеню у розмірі подвійної облікової
чставки НБУ, яка діяла в період, за який
нарахована пеня, від суми
простроченого платежу за кожний день
прострочення.

Представником позивача надано
розрахунок пені до суду, згідно з яким
період прострочення з 28.08.2014р. по
02.10.2014р. становить 36 днів, розмір
облікової ставки НБУ - 12,5000%, а розмір
подвійної облікової ставки - в день -
0,06849%, сума пені становить 2934,11грн.

Враховуючи викладене, суд
вважає, що до стягнення підлягає сума
страхового відшкодування - 119000грн. та
пеня - 2934,11 грн., всього - 121934,11грн.

Також з відповідача на користь держави
підлягає до стягнення судовий збір -
1219,34грн.

Керуючись ст.ст.15,60,212-215,223 ЦПК України,
ст.ст. 526,611,979 ЦК України, ст.20 Закону
України «Про страхування», суд-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити .

Стягнути з Публічного
акціонерного товариства «Українська
страхова компанія «Гарант - Авто» на
користь ОСОБА_1 - 121934,11грн. та на
користь держави судовий збір 1219,34грн.

Рішення може бути
оскаржене до апеляційного суду
Київської області через
Білоцерківський міськрайонний суд
протягом 10 дні з дня його проголошення.

Суддя Г. О. Подрєзова