Номер провадження: 22-ц/785/8399/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Сватаненко В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Сватаненка В.І.

суддів - Суворова В.О.,
Черевка П.М.,

за участю секретаря - Добряк Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за апеляційною скаргою
Приватного акціонерного товариства
страхова компанія «Теком» на рішення
Суворовського районного суду м. Одеси
від 07 серпня 2014 року у цивільній справі
за позовом Приватного акціонерного
товариства страхова компанія «Теком»
до ОСОБА_2, Страхового товариства з
додатковою відповідальністю
«Гарантія» - «Про стягнення
виплаченого страхового
відшкодування», -

ВСТАНОВИЛА:

14.05.2014 року ПАТ СК «Теком» звернулось до
суду із зазначеним позовом, по якому
просило стягнути з відповідача СТзДВ
«Гарантія» 442,50 грн. виплаченого
страхового відшкодування, стягнути з
відповідача ОСОБА_2 суму франшизи у
розмірі 1000 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач
посилався на те, що з вини відповідача
ОСОБА_2 відбулась ДТП за участю
застрахованого позивачем
транспортного засобу. Оскільки
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2 була застрахована страховим
товариством з додатковою
відповідальністю «Гарантія», до якого
звертався позивач, але відповіді не
отримав.

Представник позивача позов підтримав,
просив задовольнити позовні вимоги у
повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав,
заперечував проти його задоволення.

Представник відповідача СТзДВ
«Гарантія», будучи сповіщеним, до суду
не з*явився, причини неявки суд не
повідомив.

Рішенням Суворовського районного суду
м. Одеси від 07.08.2014 року позов ПАТ СК
«Теком» частково задоволений, стягнуто
з ОСОБА_2 на користь позивача виплачене
страхове відшкодування у розмірі 1000
грн., в задоволенні решти позовних
вимог відмовлено.

18.08.2014 року ПАТ СК «Теком» подало
апеляційну скаргу на вказане рішення
суду, по якій просить рішення районного
суду в частині відмовлених позовних
вимог скасувати, в цій частині ухвалити
нове рішення про задоволення позовних
вимог, в іншій частині рішення
районного суду залишити без змін,
посилаючись на порушення районним
судом норм матеріального та
процесуального права, неповне
з'ясування районним судом обставин по
справі, що мають значення для справи, а
також на невідповідність висновків
районного суду обставинам справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених вимог, заявлених в
суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом встановлені наступні фактичні
обставини по справі.

Автомобіль марки «Volkswagen Golf», д/н НОМЕР_1,
був застрахований ПрАТ СК «Теком» за
договором добровільного страхування
наземного транспортного засобу № 125-12
Д/Т/AT від 24.04.2012 року, строк дії договору
до 23.04.2013 року.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2 була застрахована СТзДВ
«Гарантія» за полісом № АС/1597171 (розмір
франшизи - 1000 грн.), чинним на час події
ДТП, яка відбулась о 08-39 год 22.04.2013 року з
вини відповідача ОСОБА_2

ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки
«Ніссан», державний номер НОМЕР_2, в м.
Одесі по вул. Л. Шмідта, виконуючи
поворот ліворуч на вул. В. Арнаутська не
витримав безпечний інтервал з
автомобілем марки «Volkswagen Golf», д/н
НОМЕР_1, що зупинився, в результаті чого
скоїв з ним зіткнення, чим порушив п.13.1
Правил дорожнього руху, внаслідок чого
транспортний засіб отримав механічні
пошкодження.

Розмір виплаченого страхового
відшкодування позивачем власнику
транспортного засобу марки «Volkswagen Golf»,
д/н НОМЕР_1 склав 1442,50 грн.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про
страхування» до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних затрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, що одержала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за заподіяний збиток,
аналогічні положення закріплені також
у ст. 993 ЦК України

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоду, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини.

Згідно з ст. 33.1., 33.1.4 Закону України
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» у разі настання
дорожньо-транспортної пригоди, яка
може бути підставою для здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати), водій
транспортного засобу, причетний до
такої пригоди, зобов'язаний:
невідкладно, але не пізніше трьох
робочих днів з дня настання
дорожньо-транспортної пригоди,
письмово надати страховику, з яким
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності (у випадках,
передбачених ст. 41 цього Закону, -
МТСБУ), повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого МТСБУ зразка, а також
відомості про місцезнаходження свого
транспортного засобу та пошкодженого
майна, контактний телефон та свою
адресу. Якщо водій транспортного
засобу з поважних причин не мав змоги
виконати зазначений обов'язок, він має
підтвердити це документально.

Статтею 34.1 зазначеного Закону України
встановлено, що страховик зобов'язаний
протягом двох робочих днів з дня
отримання повідомлення про настання
події, що містить ознаки страхового
випадку, розпочати її розслідування, у
тому числі здійснити запити щодо
отримання відомостей, необхідних для
своєчасного здійснення страхового
відшкодування.

Відповідно до ст. 35.1 даного Закону
України для отримання страхового
відшкодування потерпілий чи інша
особа, яка має право на отримання
відшкодування, протягом 30 днів з дня
подання повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду подає
страховику (у випадках, передбачених
ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про
страхове відшкодування.

Розмір франшизи, згідно положень ст.12.1
Закону при відшкодуванні шкоди,
заподіяної майну потерпілих,
встановлюється при укладанні договору
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності і
не може перевищувати 2 відсотки від
страхової суми, в межах якого
відшкодовується збиток, заподіяний
майну потерпілих. Страхове
відшкодування завжди зменшується на
суму франшизи, розрахованої за
правилами цього підпункту.

Колегія суддів вважає, суд першої
інстанції правильно керувався
роз'ясненнями, викладеними в п. 16
Постанови № 4 Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ» від 01.03.2013 року «Про деякі
питання застосування судами
законодавства при вирішення спорів про
відшкодування шкоди, завданої джерелом
підвищеної небезпеки» встановлено, в
якому зазначено, що у разі невиконання
особою, відповідальність якою
застрахована, обов'язку письмового
надання страховику, з яким укладено
договір обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоди встановленого МТСБУ зразка,
шкода відшкодовується завдавачем
шкоди - оскільки відповідно до статті 3
Закону обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється як з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та/або майну потерпілих
унаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, так і захисту майнових
інтересів страхувальників, враховуючи
положення ст. 1194 ЦК України, питання про
відшкодування шкоди самою особою,
відповідальність якої застрахована,
вирішується залежно від висловленої
нею згоди на таке відшкодування та
виконання чи невиконання нею
передбаченого статтею 33 Закону
обов'язку щодо письмового надання
страховику, з яким укладено
відповідний договір (у передбачених
випадках Моторному (транспортному)
страховому бюро України, далі - МТСБУ),
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду встановленого зразка. У разі
відсутності такої згоди завдана
потерпілому шкода підлягає
відшкодуванню страховиком у межах
передбаченого договором страхування
страхового відшкодування.

Вищевказана позиція також
підтверджується постановою Верховного
Суду України від 24.12.2010 року у справі №
6-1с10.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що районний суд обґрунтовано
дійшов до правильного висновку про
законність вимог позивача до ОСОБА_2
про стягнення суми франшизи у розмірі
1000 грн.

та про відмову у стягненні сплаченого
страхового відшкодування з СТзДВ
«Гарантія» оскільки позивачем не
зазначено жодного доказу того, що
відповідач ОСОБА_2 або інший водій,
причетний до ДТП, відповідно до ст. 33
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» у встановлений
законом і договором триденний строк не
повідомив СТзДВ «Гарантія» про
страховий випадок, що унеможливлює
вирішення вимог ПрАТ СК «Теком» про
стягнення 442,50 грн. з СТзДВ «Гарантія» і
тому обгрунтовано відмовив в
задоволенні цієї частини позову.

Цивільний інтерес підлягає захисту,
якщо він не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Колегія суддів вважає, що районний суд,
давши оцінку поясненням сторін по
справі та на підставі сукупності
зібраних по справі доказів, прийшов до
правильного обґрунтованого висновку,
що твердження позивача є доведеними та
підтвердженими, у зв'язку з чим
підлягаючими частковому задоволенню.

Висновки суду першої інстанції
відповідають вимогам норм права, на які
посилається суд під час розгляду
справи і фактичним обставинам по
справі, а також підтверджується
зібраними по справі доказами.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції,
з'ясувавши обставини справи та давши
належну оцінку зібраним доказам,
дійшов до обґрунтованих висновків про
наявність правових підстав для
часткового задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги є
неспроможними, висновків суду не
спростовують і не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення процесуального права, яке
призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
є правильним по суті, відповідає
вимогам ст. ст. 212-215 ЦПК України,
підстави для його скасування та
ухвалення нового рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314,
315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства страхова
компанія «Теком» - відхилити.

Рішення Суворовського районного суду
м. Одеси від 07 серпня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області
В.І.
Сватаненко

В.О. Суворов

П.М. Черевко

15.10.2014 року
м. Одеса