АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Провадження № 22-ц/774/3990/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Слюсар Л.П. Доповідач - Рудь В.В.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року м.
Дніпропетровськ колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

Головуючого судді: Рудь В.В.

суддів: Ткаченко І.Ю.,
Повєткіна В.В.

при секретарі: Кравець
Є.С.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «Приватбанк» на
рішення Індустріального районного
суду м.Дніпропетровська від 27 березня
2013 року за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк «Приватбанк» до Публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
про стягнення заборгованості, -

В с т а н о в и л а :

У жовтні 2011 року ПАТ КБ «Приватбанк»
звернулось з позовом до ПАТ
«Акцент-Банк», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 про стягнення
заборгованості(а.с.2-3).

Позивач зазначав, що відповідно до
укладеного договору №60МС/2007 від 14.06.2007
року ОСОБА_3 отримав 14.06.2007 року кредит у
розмірі 125000 доларів США зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 15,00% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 10.06.2010 року.

У зв'язку з порушенням зобов'язань за
кредитним договором ОСОБА_3 станом на
06.10.2011 року має заборгованість 211562,58
доларів США, яка складається з
наступного: 91115,80 доларів США -
заборгованість за кредитом; 70940,22
доларів США - заборгованість по
процентам за користування кредитом;
1647,60 доларів США - заборгованість по
комісії за користування кредитом; 47858,96
доларів США - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором.

Зобов'язання за кредитним договором
забезпечено порукою: договором поруки
№167 від 20.10.2010 року, укладеним з
поручителем ПАТ «Акцент-Банк» у
розмірі 200 грн.; та договорами поруки,
укладеними з поручителями ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 в забезпечення
виконання зобов'язань за кредитним
договором відповідача.

Вимога, що пред'явлена до поручителів
щодо виконання забезпеченого
зобов'язання, залишена без задоволення.

ПАТ КБ «Приватбанк» та юридична
компанія ТОВ «ЄЛ ТІ ГРУП» уклали
договір про надання правової допомоги
з метою стягнення з відповідачів
заборгованості за кредитним договором.

Посилаючись на викладені обставини,
ПАТ КБ «Приватбанк» просило стягнути з
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
на користь ПАТ КБ «Приватбанк»
заборгованість у розмірі 211537,58 доларів
США за кредитним договором №60МС/2007 від
14.06.2007 року; стягнути з ПАТ
«Акцент-Банк», ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 солідарно на користь ПАТ
КБ «Приватбанк» 200,00 грн.; стягнути з
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
на користь ПАТ КБ «Приватбанк» 1950 грн.
за надання юридичних послуг та витрат
пов'язаних з оплатою правової допомоги
адвоката та інших фахівців в галузі
права.

Рішенням Індустріального районного
суду м.Дніпропетровська від 27 березня
2013 року у задоволенні позову ПАТ КБ
«Приватбанк» відмовлено(а.с.76-79).

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«Приватбанк» просить рішення суду
скасувати, ухвалити нове рішення про
задоволення позову, посилаючись на
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права(а.с.83-87).

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції у межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.ст.3,4 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів. Здійснюючи
правосуддя, суд захищає права, свободи
та інтереси фізичних осіб у спосіб,
визначений законами України.

Статтею 60 ЦПК України встановлено
обов'язок кожної сторони довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст.ст.526, 527 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу. Боржник
зобов'язаний виконати свій обов'язок, а
кредитор - прийняти виконання особисто,
якщо інше не встановлено договором або
законом.

За положеннями ст.610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Згідно ст.626 ЦК України договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямована на встановлення, зміну, або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Зміст договору становлять умови
(пункти), визначені на розсуд сторін і
погоджені ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства (ст.628 ЦК
України).

Згідно ст.627 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору.

Відповідно до ч.1 ст.638 ЦК України
договір є укладеним, якщо сторони в
належній формі досягли згоди з усіх
істотних умов договору.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Правові наслідки порушення
зобов'язання, забезпеченого порукою,
передбачені ст.554 ЦК України, згідно
якої у разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову
(субсидіарну)відповідальність
поручителя. Поручитель відповідає
перед кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Відмовляючи в задоволенні позову,
суд виходив з того, що позивач не надав
доказів щодо видачі ОСОБА_3 кредитних
коштів у розмірі 125000 доларів США та
доказів пред'явлення вимог до
поручителів щодо виконання
забезпеченого зобов'язання.

Такі висновки суду не можна визнати
обгрунтованими з огляду на наступне.

По справі встановлено, що між
ПриватБанком, назва якого змінена на
Публічне акціонерне товариство
Комерційний Банк «Приватбанк»(а.с.21-22),
та ОСОБА_3 укладено кредитний договір
№60МС/2007 від 14.06.2007 року, за умовами
якого останній отримав 14.06.2007 року
кредит у розмірі 125000 доларів США зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 15,00% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 10.06.2010
року та договір про видачу траншу
№1-60МС/2007 у сумі кредиту 125000,00 доларів
США(а.с.14-17).

В забезпечення виконання зобов'язань
ОСОБА_3 за кредитним договором №60МС/2007
від 14.06.2007 року ПриватБанком, назва
якого змінена на Публічне акціонерне
товариство Комерційний Банк
«Приватбанк»(а.с.21-22), укладено договори
поруки: 14 червня 2007 року з ОСОБА_4 та з
ОСОБА_6(а.с.18,19); 15 червня 2007 року з ОСОБА_5
та з ОСОБА_7((а.с.18,19 зворот).

Відповідно до умов укладених
договорів поруки поручителі
відповідають перед кредитором за
виконання обов'язків за кредитним
договором в тому ж розмірі, що і
боржник, включаючи сплату кредиту,
процентів, нарахованих за користування
кредитом, винагород, штрафів, пені та
інших платежів, відшкодування збитків
та відповідають перед кредитором як
солідарні боржники(а.с.18-19).

20 жовтня 2010 року між ПАТ Комерційний
Банк «Приватбанк» та ПАТ «Акцент-Банк»
також укладено договір поруки №167 від
20.10.2010 року, за умовами якого межі
відповідальності поручителя визначені
у сумі 200 грн.(а.с.9-10).

Як видно із справи, обгрунтовуючи
заявлені вимоги, позивач посилався на
те, що у зв'язку з порушенням
зобов'язань за кредитним договором
№60МС/2007 від 14.06.2007 року позичальник
ОСОБА_3 має заборгованість 211562,58
доларів США, яка складається із
наступного: 91115,80 доларів США -
заборгованість за кредитом; 70940,22
доларів США - заборгованість по
процентам за користування кредитом;
1647,60 доларів США - заборгованість по
комісії за користування кредитом; 47858,96
доларів США - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором, яка
склалась станом на 06.10.2011 року.

Зазначена сума заборгованості за
кредитним договором №60МС/2007 від 14.06.2007
року станом на 06.10.2011 року
підтверджується розрахунком
заборгованості, складеного ПАТ
Комерційний Банк «Приватбанк»(а.с.6-8).

Висновок суду про відсутність
доказів про отримання позичальником
грошових коштів спростовуються фактом
отримання останнім кредитних коштів у
розмірі 125000 доларів США, що
підтверджується рішенням Ленінського
районного суду м.Миколаєва від 31 травня
2010 року, ухваленого у справі №2-1731/10р. за
позовом ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_3,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_7, ПП
«Николаев-Шампиньон» про звернення
стягнення, залишеного без змін
рішенням судової колегії судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської
області від 08 грудня 2010 року в частині
задоволення позову до ОСОБА_3, ОСОБА_8,
ОСОБА_9, ОСОБА_7 про звернення
стягнення(а.с.147-154).

Твердження ОСОБА_3, наведені в заяві
про перегляд ухваленого у справі
заочного рішення суду від 17 листопада
2011 року(а.с.46-47), про виконання рішення
Ленінського районного суду м.Миколаєва
від 31 травня 2010 року щодо погашення
суми заборгованості за рахунок майна,
не можуть бути взяті до уваги, оскільки
розмір визначеної ПАТ Комерційний Банк
«Приватбанк» заборгованості станом на
06.10.2011 року за кредитним договором
№60МС/2007 від 14.06.2007 року ОСОБА_3 не
спростовано, доказів, передбачених
ст.ст.57,58 ЦПК України, про сплату
визначеної станом на 06.10.2011 року суми
заборгованості за кредитним договором
№60МС/2007 від 14.06.2007 року, останній не
надав, в той час як відповідно до ст.60
ЦПК України саме сторона зобов'язана
довести ті обставини на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Таким чином, з урахуванням
наведеного, колегія суддів вважає, що
ОСОБА_3 має заборгованіть за кредитним
договором №60МС/2007 від 14.06.2007 року,
вимоги ПАТ КБ "Приватбанк" грунтуються
на законі, а висновок суду про відмову
ПАТ КБ "Приватбанк" в задоволенні
позову протирічить фактичним
обставинам справи та нормам діючого
законодавства, що регулюють
правовідносини, які склались між
сторонами у зв'язку з укладеним
договором про надання кредитних
грошових коштів, а відтак рішення суду
першої інстанції на підставі п.3,4 ст.309
ЦПК України підлягає скасуванню, з
ухваленням нового рішення.

При цьому, вирішуючи питання щодо
солідарного стягнення заборгованості
за кредитним договором №60МС/2007 від
14.06.2007 року з боржника та поручителів,
які уклали окремі договори поруки з
банком, то колегія суддів виходить із
наступного.

Відповідно до ч.1 ст.554 ЦК України у
разі порушення боржником зобов'язання
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

За положеннями ч.3 ст.554 ЦК України
особи, які спільно дали поруку,
відповідають перед кредитором
солідарно, якщо інше не встановлено
договором поруки.

Поручителі у справі є такими, які
кожний окремо від іншого уклав з банком
окремий договір поруки в забезпечення
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором. За вказаними
договорами поруки кожний з поручителів
зобов'язався відповідати перед банком
солідарно з позичальником за його
зобов'язаннями за кредитним договором.
Отже між собою зазначені поручителі не
є солідарними боржниками.

Разом з тим, за змістом ч.1 та ч.3 ст.554
ЦК України незалежно від того, чи
поручителі уклали окремі договори
поруки, чи поручителі уклали спільний
договір поруки, в усякому разі ці
поручителі є солідарними боржниками
разом з позичальником за його
зобов'язаннями перед банком за
кредитним договором.

Відповідно до ч.1 ст.544 ЦК України
боржник, який виконав солідарний
обов'язок, має право на зворотну вимогу
(регрес) до кожного з решти солідарних
боржників у рівній частці, якщо інше не
встановлено договором або законом, за
вирахуванням частки, яка припадає на
нього.

За змістом ч.1 та ч.3 ст.556 ЦК України
після виконання поручителем
зобов'язання, забезпеченого порукою,
кредитор повинен вручити йому
документи, які підтверджують цей
обов'язок боржника; до кожного з
кількох поручителів, які виконали
зобов'язання, забезпечене порукою,
переходять права кредитора у розмірі
частини обов'язку, що виконана ним.

Відповідно до ч.1 ст.543 ЦК у разі
солідарного обов'язку боржників
(солідарних боржників) кредитор має
право вимагати виконання обов'язку як
від усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо.

Таким чином, укладення поручителями
спільного договору поруки чи окремих
договорів поруки, тобто наявність чи
відсутність солідарної
відповідальності поручителів між
собою, стосується лише взаємовідносин
між самими поручителями та ніяким
чином не впливає на їх солідарну
відповідальність разом з
позичальником перед кредитором.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що заборгованість за кредитним
договором №60МС/2007 від 14.06.2007 року
підлягає стягненню в солідарному
порядку з позичальника та поручителів
незалежно від того, що між собою
поручителі не є солідарними боржниками
та вважає можливим стягнути солідарно
з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7В на користь ПАТ КБ «Приватбанк»
заборгованість за кредитним договором
№60МС/2007 від 14.06.2007 року у розмірі 211 537,58
доларів США, що визначена станом на
06.10.2011 року та складається із
наступного: 91 115,80 доларів США -
заборгованість за кредитом; 70 940,22
доларів США - заборгованість по
процентам за користування кредитом; 1
647,60 доларів США - заборгованість по
комісії за користування кредитом; 47 833,96
доларів США - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором.

Також підлягає солідарному
стягненню з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ПАТ «Акцент-Банк» на
користь ПАТ КБ «Приватбанк»
заборгованість за кредитним договором
№60МС/2007 від 14.06.2007 року в сумі 200,00 грн.

На підставі ст.88 ЦПК України з ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на
користь ПАТ Комерційний банк
«Приватбанк» підлягають стягненню
сплачені останнім судові витрати(а.с.23),
а саме: на повернення судового збору по
340 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи по 24,00 грн. з кожного.

Що стосується вимог ПАТ КБ
"Приватбанк" про стягнення з
відповідачів 1 950грн. за надання
юридичних послуг та витрат, пов'язаних
з оплатою правової допомоги адвоката
та інших фахівців в галузі права, то
колегія суддів вважає, що такі вимоги
не підлягають задоволенню з огляду на
таке.

Згідно ст.84 ЦПК України витрати,
пов'язані з оплатою правової допомоги
адвоката або іншого фахівця в галузі
права, несуть сторони. Граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
встановлюється законом.

Із справи вбачається, що 02 липня 2009
року між ТОВ "ЕЛ ТІ ГРУП" та ПАТ КБ
"Приватбанк" укладено договір №13/11 про
надання правової допомоги(а.с.11-12).

В п.3 Додатку №1 до договору
зазначено, що плата за юридичні послуги
становить 40% від розміру мінімальної
заробітної плати за годину роботи
фахівця у галузі права(а.с.12).

Як видно із справи, остання не
містить доказів, у тому числі
відповідних розрахунків, які б
свідчили про те, що розмір правової
допомоги фахівця у галузі права по
даній справі становить 1 950грн. та що цей
розмір визначено у відповідності до
вимог закону.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що в задоволенні вимог ПАТ КБ
"Приватбанк" про стягнення 1 950грн. з
відповідачів за надання юридичних
послуг та витрат, пов'язаних з оплатою
правової допомоги адвоката та інших
фахівців в галузі права слід відмовити.

З наведених мотивів позов ПАТ КБ
"Приватбанк" підлягає частковому
задоволенню.

Керуючись ст.ст.303,307,309,316 ЦПК України
колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "Приватбанк" задовольнити.

Рішення Індустріального районного
суду м.Дніпропетровська від 27 березня
2013 року скасувати.

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "Приватбанк" до Публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7
про стягнення заборгованості за
кредитним договором задовольнити
частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» заборгованість за
кредитним договором №60МС/2007 від 14.06.2007
року у розмірі 211 537,58 доларів США, що
визначена станом на 06.10.2011 року та
складається з наступного: 91 115,80 доларів
США - заборгованість за кредитом; 70 940,22
доларів США - заборгованість по
процентам за користування кредитом; 1
647,60 доларів США - заборгованість по
комісії за користування кредитом; 47 833,96
доларів США - пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ПАТ
«Акцент-Банк» на користь ПАТ КБ
«Приватбанк» заборгованість за
кредитним договором №60МС/2007 від 14.06.2007
року в сумі 200,00 грн.;

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, ОСОБА_7 на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "Приватбанк на повернення
судового збору по 340 грн. та витрати на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи по 24,00 грн. з кожного.

В стягненні витрат у розмірі 1950 грн.
за надання юридичних послуг та витрат
пов'язаних з оплатою правової допомоги
адвоката та інших фахівців у галузі
права Публічному акціонерному
товариству Комерційний банк
"Приватбанк" відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення
та може бути оскаржено в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий -

Судді -