Справа № 743/1134/14-ц
Провадження № 2/743/301/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2014 року
смт. Ріпки

Ріпкинський районний суд
Чернігівської області

у складі: головуючого - судді Жовток Є.А.

при секретарі Коваль Т.С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в смт.Ріпки справу
за позовом Державного підприємства
"Івано-Франківський військовий
ліспромкомбінат" до ОСОБА_1, про
відшкодування шкоди, завданої
незаконним звільненням з роботи,

В С Т А Н О В И В:

ДП "Івано-Франківський військовий
ліспромкомбінат" звернулось до суду з
позовом, зазначивши, що ОСОБА_1,
займаючи посаду директора вказаного
вище підприємства, на підставі п.4 ст.40
КЗпП України наказом № 119-к від 25.07.2012
року, звільнив із займаної посади
начальника Старицького військового
лісгоспу - ОСОБА_2.

Рішенням Яворівського районного суду
Львівської області від 07.03.2013 року
наказ про звільнення ОСОБА_2 визнано
протиправним і скасовано; ОСОБА_2
поновлено на посаді і стягнуто на його
користь 27103 грн. 14 коп. середнього
заробітку за час вимушеного прогулу, а
також 1400 грн. в якості відшкодування
витрат на правову допомогу.

Оскільки вказані виплати було
здійснено ОСОБА_2 за рахунок ДП
"Івано-Франківський військовий
ліспромкомбінат", позивач посилаючись
на ст.ст.130, 237 КЗпП України, просить
стягнути з відповідача 32082 грн. 80 коп.
шкоди, завданої незаконним звільненням
працівника.

В судове засідання представник
позивача не з"явився, надіславши
клопотання про розгляд справи за його
відсутності.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, будучи повідомленим про час
та місце розгляду справи в порядку,
визначеному абз.4 ч.5 ст.74 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається,
що наказом Міністра оборони України №
204 від 05.04.2012 року ОСОБА_1 було
призначено на посаду директора ДП
"Івано-Франківський військовий
ліспромкомбінат".

Наказом № 119-к від 25.07.2012 року
ОСОБА_1 звільнив із займаної посади за
прогул начальника Старицького
військового лісгоспу - ОСОБА_2, на
підставі п.4 ст.40 КЗпП України.

Рішенням Яворівського районного суду
Львівської області від 07.03.2013 року у
справі № 1329/1415/12 позов ОСОБА_2
задоволено, визнано протиправним та
скасовано наказ про його звільнення;
поновлено позивача на посаді
начальника Старицького військового
лісництва; стягнуто зі Старицького
військового лісництва на користь
ОСОБА_2 27103 грн. 14 коп. середнього
заробітку за час вимушеного прогулу, а
також 1400 грн. витрат понесених ОСОБА_2
на правову допомогу.

Таким чином, на користь ОСОБА_2 було
стягнуто кошти в загальному розмірі 28503
грн. 14 коп.

Рішення суду від 07.03.2013 року, в частині
поновлення ОСОБА_2 на посаді та в
частині стягнення на його користь
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу, в межах сум платежів за один
місяць, у розмірі 3579 грн. 66 коп., було
допущено до негайного виконання.

Ухвалою апеляційного суду Львівської
області від 06.06.2013 року рішення суду І
інстанції залишено без змін.

Вказані судові рішення набрали
чинності і ними встановлено, що ОСОБА_2
незаконно звільнено з роботи на
підставі наказу, виданого ОСОБА_1,
котрий на той час займав посаду
директора ДП "Івано-Франківський
військовий ліспромкомбінат".

У відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

На виконання рішення у справі за
позовом ОСОБА_2 було видано чотири
виконавчі листи, зокрема: 1) 11.03.2013 року -
про стягнення зі Старицького
військового лісництва на користь
позивача середнього заробітку, в межах
сум платежів за один місяць, у розмірі
3579 грн. 66 коп.; 2) 11.03.2013 року - про
поновлення ОСОБА_2 на посаді начальника
Старицького військового лісництва; 3)
30.07.2013 року - про стягнення зі
Старицького військового лісництва на
користь ОСОБА_2 27444 грн. 06 коп.
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу; 4)30.07.2013 року - про стягнення зі
Старицького військового лісництва на
користь ОСОБА_2 1400 грн. витрат на
правову допомогу.

Матеріалами справи підтверджено, що
Cтарицьким військовим лісництвом за
виконавчими листами ОСОБА_2 було
виплачено: 1) по відомості № 52 від 29.03.2013
року - 3098 грн. 08 коп.; 2) за видатковим
касовим ордером від 22.08.2013 року - 6000 грн.;
3) за видатковим касовим ордером від
29.08.2013 року - 10200 грн.; 4) за видатковим
касовим ордером від 30.08.2013 року - 12784
грн.72 коп., а всього 32082 грн.

В той же час, за судовим рішенням
стягувачеві підлягало до виплати 27103
грн. 14 коп. середнього заробітку за час
вимушеного прогулу і 1400 грн. витрат на
правову допомогу, тобто 28503 грн. 14 коп.

27.08.2013 року Державною фінансовою
інспекцією проведено ревізію окремих
питань фінансово-господарської
діяльності ДП "Івано-Франківський
військовий ліспромкомбінат", якою
встановлено факт завдання збитків
підприємству, внаслідок незаконного
звільнення ОСОБА_2 та послідуючим
проведенням йому виплат, на виконання
рішення Яворівського районного суду
Львівської області від 07.03.2013 року.

Примірник акта ревізії підписано
і отримано посадовою особою ДП
"Івано-Франківський військовий
ліспромкомбінат" 29.08.2013 року.

Частиною 3 ст.233 КЗпП України, для
звернення власника або уповноваженого
ним органу до суду в питаннях стягнення
з працівника матеріальної шкоди,
встановлюється річний строк, з дня
виявлення заподіяної шкоди.

Пунктом 20 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 14 від 29.12.1992
року визначено, що днем виявлення шкоди
при ревізії або перевірці
фінансово-господарської діяльності
підприємства, установи, організації
вважається день підписання
відповідного акту або висновку.

Позивач звернувся до суду із
заявою про стягнення шкоди з ОСОБА_1
27.08.2014 року, що підтверджується
дато-штампом на конверті, отже він не
пропустив строк пред"явлення вимоги до
відповідача.

Пунктом 8 ст.134 КЗпП України,
передбачено повну матеріальну
відповідальність службових осіб, за
шкоду, завдану з їх вини підприємству,
установі, організації, у випадку
незаконного звільнення або
переведення працівника на іншу роботу.
У
відповідності до ст.237 КЗпП України, суд
покладає на службову особу, винну в
незаконному звільненні працівника,
обов'язок покрити шкоду, заподіяну
підприємству, установі, організації у
зв'язку з оплатою працівникові
вимушеного прогулу.
За змістом п.33
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 9 від 06.11.1992 року, при
незаконному звільненні настає повна
матеріальна відповідальність винних
службових осіб і обов'язок покрити
шкоду, пов"язану з оплатою часу
вимушеного прогулу, при допущенні
будь-якого порушення закону, а не лише
явного.

Таким чином, в судовому засіданні
встановлено передбачені законом
підстави для стягнення з відповідача
шкоди, завданої незаконним звільненням
працівника.
В той же час, вимоги позивача
підлягають частковому задоволенню, з
огляду на наступне.

Статтею 237
КЗпП України, на службову особу, винну в
незаконному звільненні або
переведенні працівника на іншу роботу,
покладається обов'язок покрити шкоду,
заподіяну підприємству, установі,
організації лише у зв'язку з оплатою
часу вимушеного прогулу або часу
виконання нижчеоплачуваної роботи.

Вказаною нормою, на яку
позивач посилається, як на підставу
своїх вимог, не передбачено обов"язок
особи, винної у незаконному звільненні
працівника, відшкодувати підприємству,
установі або організації шкоду,
заподіяну виплатами, які були
здійснені звільненій особі в якості
відшкодування витрат на правову
допомогу, або моральної шкоди.

Таким чином, вимога позивача про
стягнення з ОСОБА_1 витрат на правову
допомогу, виплачених незаконно
звільненому працівникові, не
ґрунтується на законі.
Крім того, в судовому засіданні
встановлено, що позивачем, за
виконавчими листами, виданими
Яворівським районним судом Львівської
області, ОСОБА_2 зайво виплачено кошти,
в розмірі 2179 грн. 66 коп.

Обставини та причини
надміру проведених виплат не являються
предметом доказування в даній
цивільній справі.

З урахуванням викладеного,
на користь позивача підлягають
відшкодуванню збитки в розмірі 27103 грн.
14 коп., виключно в межах сум середнього
заробітку за час вимушеного прогулу
ОСОБА_2

У відповідності до ст.88 ЦПК
України, з відповідача підлягають
стягненню судові витрати, пропорційно
до задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.10, 57, ч.2 ст.197, 208, 209, 215, 218
ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ДП
"Івано-Франківський військовий
ліспромкомбінат" (код 08033772, р/р 0038,
ПАТ "УКРІНБАНК", МФО 300142) 27103 грн. 14 коп. в
якості відшкодування шкоди, завданої
внаслідок незаконного звільнення
працівника.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ДП
"Івано-Франківський військовий
ліспромкомбінат" (код 08033772, р/р 0038,
ПАТ «УКРІНБАНК», МФО 300142) 271 грн. 03 коп., в
якості відшкодування судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку.

Апеляція на рішення може бути
подана до апеляційного суду
Чернігівської області, через
Ріпкинський районний суд, протягом 10
днів з дня його проголошення, а особами,
які не були присутні під час
проголошення рішення - у цей же строк, з
дня отримання його копії.

Суддя
Є.А. Жовток