Справа № 369/4451/14-ц Головуючий у І
інстанції Дубас Т. В.Провадження №
22-ц/780/5115/14 Доповідач у 2
інстанції Воробйова Н.С.Категорія 49
УХВАЛА

Іменем України

06 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Воробйової Н.С.

суддів: Верланова С.М., Березовенко Р.В.

при секретарі Черепинець А.І.

розглянула у відкритому судовому
засіданні у м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
14 липня 2014 року за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини,
стягнення аліментів на утримання
дитини за минулі роки та стягнення
аліментів на утримання жінки до
досягнення дитиною трьох років,-

ВСТАНОВИЛА:

У травні 2014 року позивачка
звернулась до суду з даним позовом , в
якому з урахуванням уточнень, просила
стягнути аліменти на утримання дитини,
аліменти на утримання дитини за минулі
роки та стягнути аліменти на утримання
її до досягнення дитиною трьох років.

Посилалася на те, що з 2011 року
проживала з відповідачем однією сім»єю
без реєстрацію шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї народився син
ОСОБА_4, батьком якого є відповідач, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серія НОМЕР_1, виданого 04
січня 2011 року.

З серпня 2011 року стосунки з
відповідачем припинила, дитина
проживає з матір»ю.

Вказувала, що відповідач
добровільно матеріальної допомоги на
утримання дитини не надає, а тому
просила стягнути з нього аліменти на
утримання сина в розмірі 2/5 частини від
усіх видів заробітку (доходу), але не
менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
до досягнення дитиною повноліття, а
також аліменти на її утримання,
оскільки вона не працює та перебуває у
відпустці по догляду за неповнолітньою
дитиною в розмірі 1218,00 грн. щомісячно до
досягнення дитиною трирічного віку та
аліменти за минулі роки у розмірі 2/5
частини від усіх видів заробітку
(доходу) починаючи з червня 2012 року по
квітень 2014 року.

Рішенням
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 14 липня 2014 року
позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 аліменти на
користь ОСОБА_2 на утримання
неповнолітнього сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі ? частини з усіх
видів його заробітку (доходу), але не
менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 13.05.2014 року до досягнення
дитиною повноліття. Вирішено питання
по судовим витратам.

В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка
просила змінити рішення суду в частині
стягнення аліментів на утримання
дитини в розмірі з 1/4 на 2/5 частини від
усіх видів заробітку (доходу), але не
менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
та аліменти на її утримання в розмірі
1218, 00 грн. щомісячно починаючи з дня
подачі позову.

Апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Відповідно до ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.3 ст. 183 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 2 статті 182 Сімейного
кодексу України визначено, що
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених ст. 184 цього
Кодексу.

Згідно ст.7 Закону України Про
Державний бюджет України на 2014 рік
установлено у 2014 році прожитковий
мінімум на одну особу, а саме дитину
віком до 6 років в розрахунку на місяць
з 1 січня у розмірі 1032 гривні.

По справі встановлено, що у 2011 році
сторони проживали однією сім'єю без
зареєстрованого шлюбу.

Від стосунків у сторін народився
син ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якого
в свідоцтві про народження вказаний
відповідач, що підтверджується
свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1
(а.с 7).

Згідно довідки Виконавчого комітету
Тарасівської сільської ради
Києво-Святошинського району Київської
області № 453 від 19.03.2014 року, ОСОБА_4, 2010
р.н. проживає разом з матір'ю та
знаходиться на її утриманні ( а.с.8).

З матеріалів справи видно, що
позивачка по місцю роботи ПАТ
«УКРТРАНСГАЗ» філія
«УКРГАЗТЕХЗВ»ЯЗОК» перебуває у
відпустці по догляду за дитиною, яка
потребує домашнього режиму з 06 грудня
2013 року по 06 червня 2014 року, що
підтверджується довідкою від 03.04.2014
року № 47-14 та витягом з наказу № 599-к від
02.12.2013 року (а.с.9).

Крім того, з матеріалів справи видно,
що ОСОБА_3 є власником ПП «Корал-Буд»,
що підтверджується витягом з ЄДР, (а.с.
20).

З довідки про заробітну плату ОСОБА_3
вбачається що дохід за період з грудня
2013 по травень 2014 р.р. складає 25523, 03 грн.
(а.с.44).

Задовольняючи позовні вимоги
позивачки частково в частині
стягнення аліментів на утримання
дитини, суд першої інстанції виходив з
обставин справи, матеріального стану
батьків дитини та дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
аліменти підлягають стягненню в
розмірі 1/4 частини від усіх видів
заробітку (доходу), але не менше 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з
13.05.2014 року до досягнення дитиною
повноліття.

Відмовляючи позивачці у
задоволенні позовних вимог про
стягнення з відповідача на її користь
аліментів на її утримання, суд дійшов
правильного висновку про відсутність
підстав для задоволення вимог
позивачки в цій частині позову,
оскільки на час звернення останньої до
суду дитина досягла вже трирічного
віку.

Колегія погоджується також з
висновком суду про необґрунтованість
вимог позивачки в частині стягнення
аліментів на її утримання до
ІНФОРМАЦІЯ_2 ( до досягнення 4- річного
віку) з підстав, що вона зайнята
доглядом за сином, який потребує
домашнього режиму

Відповідно до положень ч.3 ст. 84 СК
України вбачається, що якщо дитина має
вади фізичного та психічного розвитку,
дружина, з якою проживає дитина, має
право на утримання від чоловіка до
досягнення дитиною шести років.

Будь-які докази, що дитина, батьком
якої є відповідач, має вади фізичного
або психічного розвитку матеріали
справи не містять, докази цьому
позивачка не надала.

Щодо довідки ВКК дитячої
поліклініки від 19.11.2013 року (а.с.10), на
яку посилалася позивачка на
підтвердження своїх вимог, то з наданої
відповідачем довідки лікуючого лікаря
дитячої поліклініки ОСОБА_5 від 10.06.2014
року вбачається, що дитина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 з момомента народження
перебуває на обліку в мед.амбулаторії
ЗПСМ; дитина не відноситься до групи
часто хворіючи дітей, не має хронічних
патологій. Довідку ЛКК від 11.2013 року
вона не підписувала, підпис на довідці
не її (а.с. 107 ).

Згідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне
по суті і справедливе рішення суду з
одних лише формальних міркувань.

Рішення суду відповідає вимогам
закону. В апеляційній скарзі не
наведено доводів, які б спростували
висновки суду.

Підстави для задоволення
апеляційної скарги та скасування
рішення суду відсутні.

Керуючись ст..ст.307, 308 ЦПК України,
колегія

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від
14 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: