Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 22-ц/778/3185/14р.
Головуючий у 1 інстанції:
Суддя-доповідач: Спас О.В.
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 жовтня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Запорізької області у складі:

головуючого Спас О.В.,

суддів: Полякова О.З.,

Бабак А.М.

при секретарі Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3

на рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 15 серпня 2013 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до ВДВС
Мелітопольського міськрайонного
управління юстиції в Запорізькій
області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, Комунального
підприємства «Мелітопольське
міжміське бюро технічної
інвентаризації», Товариства з
обмеженою відповідальністю «Гаста»,
третя особа: приватний нотаріус ОСОБА_6
про визнання прилюдних торгів,
свідоцтва про придбання майна
незаконним, недійсним, та зобов'язання
скасувати реєстровий запис про
реєстрацію права власності,

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2012 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ВДВС
Мелітопольського міськрайонного
управління юстиції в Запорізькій
області, ОСОБА_4, ОСОБА_5, КП
«Мелітопольське міжміське бюро
технічної інвентаризації», ТОВ
«Гаста», третя особа: приватний
нотаріус ОСОБА_6 про визнання прилюдних
торгів, свідоцтва про придбання майна
незаконним, недійсним, та зобов'язання
скасувати реєстровий запис про
реєстрацію права власності.

В позові зазначав, що 23.03.2012 року було
проведено, на підставі невідомого йому
рішення суду від 15.09.2011 року,
проникнення до житлового будинку по
АДРЕСА_1, який належить йому та його
сім'ї. Він вважає ці дії незаконними,
так як він не боржник, бо
рішенням-Мелітопольського
міськрайонного суду від 15.02.2005 року в
рахунок уявного боргу, який йому штучно
створено та звернуто стягнення на
земельну ділянку, яку він надав
добровільно. Це рішення суду
держвиконавцями не виконано,
твердження держвиконавців про
мораторій на продаж земель
сільськогосподарського призначення,
як на підставу невиконання рішення
суду не має під собою ніякої правової
підстави, так як були періоди, коли
мораторій не діяв та виконавче
провадження зупинено не було,
незважаючи на його неодноразові
звернення. Також державні виконавці
мали право звернутися до суду з заявою
про роз'яснення судового рішення від
15.02.2005 року, натомість у день набрання
чинності цим рішенням, 16.03.2005 року
держвиконавцями накладено арешт на
інше майно, що належить його сім'ї, в
рахунок його штучного боргу, що у
декілька разів перевищує борг - це
акції ВАТ «Мелітопольський елеватор»
належні ФГ «ОСОБА_3.» незаконно, бо ФГ
«ОСОБА_3.» не було стороною виконавчого
провадження, а він як фізична особа, у
зв'язку з обранням його головою КСП
«Промінь» Мелітопольського району, на
вимоги керівництва району, передав всі
права та вийшов з членів ФГ «ОСОБА_3.». І
тільки 27.12.2005 року він став членом ФГ
«ОСОБА_3.» з визначенням його частки у
цьому господарстві, що зазначено v його
статуті. Тобто держвиконавці не мали
права накласти арешт на майно ФГ
«ОСОБА_3.» з визначенням його частки
тільки після 27.12.2005 року. Його
неодноразові звернення з приводу
виділення частки та звернення на неї
стягнення ні до чого не призвели,
тільки до незаконної невиплати його
сім'ї. ВАТ «Мелітопольський елеватор»
на підставі цього незаконного арешту,
та невиділення йому належної частки у
майні ФГ «ОСОБА_3», яке є акціонером ВАТ
«Мелітопольський елеватор» грошових
коштів номінальною вартістю близько 4
млн. гривень. Також є рішення суду від
19.03.2004 року, яким задоволено позов ФГ
«ОСОБА_3.» на 16,5 тисяч гривень, яке
умисно не виконане державними
виконавцями, аби була підстава на
звернення на житловий будинок, який
нікому у заставу чи іншим чином не
надавався, відносно його нема ніяких
зобов'язань. Також ухвала суду № 2-2460/01,
на суму 5000 гривень, де стягувач його
дружина ОСОБА_8, також умисно не
виконане держвиконавцями. Його
звернення до Мелітопольської
прокуратури про порушення
кримінальної справи за ст. 382 КК України
- невиконання судового рішення
держвиконавця ВДВС Мелітопольського
МРУЮ Власенко В. В. ні до чого не
призвели. Тільки до незаконного
проникнення до належної йому та його
сім'ї будинку, на підставі заочного
рішення суду від 15.09.2011 року на
виділену 1/2 частину, належну ОСОБА_8, яка
не є стороною цього провадження. Також,
або створити умови для рейдерського
захоплення належного його родині
житлового будинку по АДРЕСА_1,
держвиконавцями вищеназваного відділу
було створено службове підроблення
відносно документів виконавчого
провадження по боржникам його родини.
Звернувшись через адвоката до КП
«ММБТІ» він отримав лист в якому
зазначено, що право власності на
житловий будинок АДРЕСА_1
зареєстровано: 1/2 частина за ОСОБА_3 та
1/2 частина за відповідачем ОСОБА_5, та
відповідачем ОСОБА_4 в приватній
спільній сумісній власності, на
підставі свідоцтва про придбання майна
з прилюдних торгів. Коли зроблена в КП
«ММБТІ» ця реєстрація невідомо. Вважає,
що дії державних виконавців були
неправомірними та було порушено
порядок ведення виконавчого
провадження. Про жодні виконавчі дії по
підготовці до прилюдних торгів та їх
проведення йому не було повідомлено.
Державними виконавцями були допущені
численні порушення, так як звернення по
боргам у першу чергу проводиться на
інше майно, на окрему від будинку
земельну ділянку, в останню чергу на
житловий будинок. Також прилюдні торги
з продажу житлового будинку проведено
відповідачем ТОВ «Гаста» з численними
порушеннями, а саме реалізація
нерухомого майна проводиться за місцем
проживання, або місцем знаходження
майна. Цього держвиконавцями та ТОВ
«Гаста» зроблено не було. До заявки, яку
повинен надати ТОВ «Гаста» державний
виконавець не долучені були документи,
або долучені неналежні документи. Крім
того, прилюдні торги проведені більш як
в двомісячний строк. Також його не було
повідомлено про місце та час
проведення торгів і стартову ціну
реалізації, зміст інформаційного
повідомлення не відповідає вимогам
актів цивільного законодавства, майно
передано стягувачам, а не придбано з
прилюдних торгів, за ціною у декілька
разів нижчою від ринкової, оцінка
проведена на підставі недостовірних
даних. Він був позбавлений можливості
оскаржити оцінку. Також начальник ВДВС
Мелітопольського МРУЮ Запорізької
області Власенко В. В., достеменно
знаючи про рішення суду від 24.06.2004 року
про виключення з акту опису та арешту
від 13.06.2003 року 1/2 частини майна,
житлового будинку по АДРЕСА_1, яка
належить ОСОБА_8, він незаконно, на
підставі ним затвердженого акту про
проведення прилюдних торгів від 05.06.2009
року, своєю постановою від 05.06.2009 року
переоформив цю, належну ОСОБА_8 1/2
частину житлового будинку на
відповідачів ОСОБА_5 та ОСОБА_4, чим було
зроблене службове підроблення та
перевищення службових обов'язків цією
посадовою особою, що тягне за собою
недійсність прилюдних торгів та
відповідно недійсність свідоцтва про
придбання майна від 05.06.2009 року. На
теперішній час він є титульним
власником, він з дружиною володіє та
користується всім будинком АДРЕСА_1.

Посилаючись на зазначені обставини,
просив суд, визнати незаконним та
недійсним торги по реалізації 1/2
частини житлового будинку по АДРЕСА_1,
проведені 05.06.2009 року ТОВ «Гаста»,
визнати незаконним та недійсним
свідоцтво про придбання майна, яке
складається з 1/2 частини житлового
будинку по АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_5
та ОСОБА_4 на праві спільної сумісної
власності та зобов'язати КП «ММБТІ»
скасувати запис про реєстрацію на ім'я
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 1/2 частини житлового
будинку по АДРЕСА_1.

Рішенням Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 15 серпня 2013 року у
задоволенні позову відмовлено за
пропуском строку позовної давності.

Не погоджуючись з рішенням районного
суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в
якій, посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просив рішення районного суду
скасувати.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької
області від 09 жовтня 2013р. апеляційну
скаргу ОСОБА_3 відхилено, рішення суду
першої інстанції у цій справі залишено
без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 14 травня 2014р.
ухвалу апеляційного суду від 09 жовтня
2013р. скасовано, справу передано на
новий розгляд до суду апеляційної
інстанції. ВССУ вказано, що апеляційний
суд помилково одночасно вказав на
безпідставність позовних вимог і
правильність рішення суду першої
інстанції про відмову у позові з
підстав пропуску строку позовної
давності.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
апелянта ОСОБА_3, державного виконавця
Міщенка О.А., перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга має бути задоволена частково з
наступних підстав.

На підставі п.п.2,3 ч. 1 ст. 307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог, або змінити
рішення.

Відповідно ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права. Згідно ч. 2 ст. 314 ЦПК України
апеляційний суд ухвалює рішення у
випадках скасування судового рішення і
ухвалення нового або зміни рішення.

З матеріалів справи вбачається, що
підставою для відмови у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3 суд першої
інстанції вказав пропуск позивачем
строку позовної давності.

Відповідно до вимог ст. 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Статтею 257 ЦК України встановлено
загальну позовну давність тривалістю у
три роки.

Для окремих видів вимог законом може
встановлюватися спеціальна позовна
давність: скорочена або більш тривала
порівняно із загальною позовною
давністю (ч. 1 ст. 258 ЦК України).

Сплив позовної давності є підставою
для відмови в позові (ч. 4 ст. 267 ЦК
України). Якщо суд визнає поважними
причини пропущення позовної давності
порушене право підлягає захисту (ч. 5 ст.
267 ЦК України).

Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 18 грудня 2009 року № 14
"Про судове рішення у цивільній справі"
роз'яснено, встановивши, що строк для
звернення з позовом пропущено без
поважної причини, суд у рішенні
зазначає про відмову в позові з цих
підстав, якщо про застосування
позовної давності заявлено стороною у
спорі, зробленою до ухвалення ним
рішення, крім випадків, коли позов не
доведено, що є самостійною підставою
для цього.

З матеріалів справи вбачається, що
розглядаючи справу, суд першої
інстанції не додержав вимог ст. 213 ЦПК
України щодо законності та
обґрунтованості рішення суду.
Процесуальний закон визнає, що рішення
є законним, якщо суд, виконавши всі
вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим визнається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Не відповідає оскаржуване рішення і
вимогам ст. ст. 214, 215 ЦПК України,
оскільки в ньому не вирішене питання
щодо наявності обставин, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення
та якими доказами вони
підтверджуються, чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин і яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин, при
цьому в мотивувальній частині рішення
не відображено які докази беруться до
уваги, а які відхиляються та з яких
мотивів.

Суд досліджував лише одну обставину
пропущення строку позовної давності і
не виконав усі інші названі вимоги норм
процесуального права, вирішення яких є
обов'язковим при ухваленні судового
рішення.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги
колегія судді, діючи у порядку ч. 2 ст. 303
ЦПК України з метою повного і
всебічного з'ясування обставин справи
згідно ч. 4 ст. 10 ЦПК України,
витребувала відомості щодо протоколу
проведення прилюдних торгів, про
визнання яких недійсними з грудня 2012р.
розглядається справа.

У засіданні апеляційного суду
досліджені докази, які не були
витребувані та досліджені судом першої
інстанції. Зокрема з акту про проведені
прилюдні торги від 05 червня 2009р.
складеного державним виконавцем ВДВС
Мелітопольського МРУЮ Міщенко О.А.
встановлено, що прилюдні торги не
відбулися, майно (1/2 частина житлового
будинку по АДРЕСА_1) не продано.
Досліджено постанову державного
виконавця ВДВС Мелітопольського МРУЮ
Міщенка О.А. від 05 червня 2009р., якою
вказана частина даного житлового
будинку передана стягувачам ОСОБА_5,
ОСОБА_4

На підставі вказаного акту та
постанови приватним нотаріусом
Мелітопольського міського
нотаріального округу Запорізької
області ОСОБА_6 ОСОБА_5, ОСОБА_4 05 червня
2009р. видано свідоцтво про придбання
цього нерухомого майна.

Таким чином, встановлено, що прилюдні
торги, про визнання яких недійсними
просить позивач, не відбулися.

Вирішуючи обґрунтованість даної
частини позовних вимог, колегія суддів
бере до уваги Тимчасове положення про
порядок проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна N 68/5, 27.10.1999, затверджене наказом
Міністерства юстиції України, де п.6
передбачено оформлення результатів
торгів і вказано, що на підставі
протоколу про проведення прилюдних
торгів та копії документів, що
підтверджують розрахунок розрахунок
за придбане майно, державний
виконавець складає акт про проведені
прилюдні торги і подає його на
затвердження начальнику відповідного
органу державної виконавчої служби. В
акті зазначаються: ким, коли і де
проводилися прилюдні торги; коротка
характеристика реалізованого майна;
прізвище, ім'я та по батькові (назва
юридичної особи), адреса кожного
покупця;сума, внесена переможцем
торгів за придбане майно; прізвище, ім'я
та по батькові (назва юридичної особи)
боржника, його адреса; дані про
правовстановлювальні документи, що
підтверджували право власності
боржника на майно: назва
правовстановлювального документа, ким
виданий, посвідчений (для нотаріусів
указувати прізвище, ім'я та по батькові,
назви державної нотаріальної контори,
нотаріального округу), дата видачі,
посвідчення, N за реєстром, орган
реєстрації, дата та номер реєстрації.
Затверджений акт державний виконавець
видає покупцеві. Копія акта
надсилається стягувачу, боржникові та
спеціалізованій організації. На
підставі цього акта нотаріус видає
покупцеві свідоцтво про придбання
нерухомого майна з прилюдних торгів.

Проте, незважаючи на те, що прилюдні
торги не відбулися, тобто, правочин, про
визнання якого недійсним просить
позивач, не відбувся, державний
виконавець видав акт, який не
відповідає вказаним вимогам
нормативно-правового акту.

Правова природа процедури реалізації
майна на прилюдних торгах, яка полягає
в продажу майна, тобто в забезпеченні
переходу права власності на майно
боржника, на яке звернено стягнення, до
покупця - учасника прилюдних торгів, та
ураховуючи особливості, передбачені
законодавством щодо проведення
прилюдних торгів, складання за
результатами їх проведення акта про
проведення прилюдних торгів є
оформленням договірних відносин
купівлі-продажу майна на публічних
торгах, а відтак є правочином.

Такий висновок узгоджується й з
нормами ст. ст. 650, 655 та ч. 4 ст. 656 ЦК
України, які відносять до договорів
купівлі-продажу процедуру прилюдних
торгів, результатом яких є видача
нотаріусом свідоцтва про придбання
майна з прилюдних торгів на підставі
складеного та затвердженого в
установленому порядку акта державного
виконавця про проведені торги (розд. 6
Тимчасового положення, пп. 244, 245, 248
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженої наказом Міністерства
юстиції України від 14 червня 1994 року №
18/5, зареєстрованої в Міністерстві
юстиції України 7 липня 1994 року № 152/361,
ст. 34 Закону України "Про нотаріат").

Отже, ураховуючи те, що відчуження
майна з прилюдних торгів відноситься
до угод купівлі-продажу, така угода
може визнаватись недійсною в судовому
порядку з підстав недодержання в
момент її вчинення вимог, які
встановлені чч. 1-3 та 6 ст. 203 ЦК України
(ч. 1 ст. 215 цього Кодексу).

Разом із тим слід зазначити, що
оскільки виходячи зі змісту ч.1 ст. 215 ЦК
України підставами недійсності
укладеного за результатами прилюдних
торгів правочину є недодержання вимог
закону в момент його укладення, тобто
безпосередньо за результатами
прилюдних торгів, то підставами для
визнання прилюдних торгів недійсними є
порушення встановлених законодавством
правил проведення торгів, визначених
саме Тимчасовим положенням.

Проте, у даній справі прилюдні торги не
відбулися. Оспорений позивачем
правочин не вчинявся, а тому не може
бути перевірений на відповідність
нормам законодавства.

Що стосується порушень, допущених
державним виконавцем при здійсненні
своїх повноважень, передбачених
Законом № 606-ХІV від 21 квітня 1999 року, у
тому числі щодо складенні акту про
проведені прилюдні торги, які фактично
не відбулися, то дії державного
виконавця у виконавчому провадженні,
які не стосуються правил проведення
прилюдних торгів, мають самостійний
спосіб оскарження й не можуть бути
підставою для визнання прилюдних
торгів недійсними.

Аналогічна правова позиція викладена в
постанові Верховного Суду України від
24 жовтня 2012 року № 6-116цс12, яка згідно зі
ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для
судів.

Суд апеляційної інстанції при розгляді
справи діє в межах, що встановлені
ст.ст. 11, 303 ЦПК України - в межах
позовних вимог заявлених у суді першої
інстанції.

Під час апеляційного розгляду справи
встановлено, що оспорені позивачем
прилюдні торги з продажу вказаного
нерухомого майна не відбулися, а тому
суд позбавлений можливості дати оцінку
законності правочину, який не відбувся.

Оскільки в межах даної справи, яка
розглядається за правилами цивільного
судочинства, не заявлено і не може бути
вимог про незаконність акту державного
виконавця про проведення прилюдних
торгів та постанови про передачу
стягувачам вказаного нерухомого майна,
відповідно немає підстав для
задоволення вимог про визнання
незаконним свідоцтва про придбання
цього нерухомого майна на підставі
постанови приватного нотаріуса
Мелітопольського міського
нотаріального округу Запорізької
області ОСОБА_6 про придбання ОСОБА_5,
ОСОБА_4 05 червня 2009р. цього нерухомого
майна.

Звідси слідує відсутність підстав для
покладення на державного реєстратора
обов'язку щодо скасування запису про
реєстрацію права власності на 12
частину вказаного будинку на ОСОБА_5,
ОСОБА_4

За наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд вбачає, що
суд першої інстанції неповно з'ясував
обставини, що мають значення для
справи, не врахував, що обставини на
підтвердження позову позивачем
доведені не були, а тому безпідставно
застосував для вирішення справи
наслідки спливу строку позовної
давності. Колегія суддів дійшла
висновку, що оскаржене рішення
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову у позові не
з підстав застосування наслідків
пропуску строку позовної давності, а з
інших правових підстав, які полягають у
відмові в задоволенні позовних вимог
по суті через їх безпідставність та
необґрунтованість.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 15 серпня 2013 року в цій
справі скасувати та ухвалити нове
рішення, яким в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3 до ВДВС Мелітопольського
міськрайонного управління юстиції в
Запорізькій області, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
Комунального підприємства
«Мелітопольське міжміське бюро
технічної інвентаризації», Товариства
з обмеженою відповідальністю «Гаста»,
третя особа: приватний нотаріус ОСОБА_6
про визнання прилюдних торгів,
свідоцтва про придбання майна
незаконним, недійсним, та зобов'язання
скасувати реєстровий запис про
реєстрацію права власності відмовити з
інших правових підстав.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня проголошення.

Головуючий:

Судді: