Справа № 265/3848/14-ц
Провадження № 2/265/1891/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

06 жовтня 2014 року
місто
Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Адамової Т.С.,

при секретарі Федоровій А.С.,

за участю прокурора Кулік А.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Маріуполі
Донецької області цивільну справу за
позовом Органу опіки та піклування
Орджонікідзевської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради до ОСОБА_2 про позбавлення
батьківських прав та стягнення
аліментів, третя особа: Служба у
справах дітей Орджонікідзевської
районної адміністрації Маріупольської
міської ради, -

В С Т А Н О В И В :

09 квітня 2014 року Орган опіки та
піклування Орджонікідзевської
районної адміністрації Маріупольської
міської ради в особі голови
райадміністрації Степанова В.В.
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2
про позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів. В обґрунтування
позовних вимог посилався на те, що
відповідачка по справі є матір'ю
малолітніх дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2. З серпня 2013 року
ОСОБА_2 разом зі своїми дітьми ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 фактично мешкала в АДРЕСА_1 У
вересні 2013 року мати ОСОБА_2 покинула
малолітню ОСОБА_5 в місті Маріуполі та
виїхала з меншою дитиною ОСОБА_4 до
міста Сніжне. Батько ОСОБА_8 проживає за
адресою: АДРЕСА_2, з ОСОБА_2 не
спілкується. Батько малолітньої ОСОБА_5
виявив бажання щодо проживання в
подальшому доньки разом з ним, але
через деякий час мати дитини, ОСОБА_2
забрала малолітню ОСОБА_5 до себе, в цей
період малолітня ОСОБА_5 мала статеві
відносини з ОСОБА_7, 1986 року народження.
Стосовно цього факту відносно
громадянина ОСОБА_7 було порушено
кримінальну справу. У січні 2014 року
було з'ясовано, що мати ОСОБА_2 вдруге
залишила малолітню ОСОБА_5 одну. На
прийомі в службі у справах дітей батько
ОСОБА_8 пояснив, що донька ОСОБА_5 його
не слухає, він не має на неї впливу,
малолітня схильна до девіантної
поведінки. На теперішній час малолітня
ОСОБА_5 вагітна та перебуває у центрі
дитячої реабілітації «Республіка
Пілігрім». Службою у справах дітей з
родиною ОСОБА_2 організовані та
проведені виховно-профілактичні
заходи щодо усунення причин та умов
сімейного неблагополуччя, але
позитивних результатів вони не дали. У
зв'язку з наведеним просить позбавити
ОСОБА_2 батьківських прав відносно
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та стягнути аліменти на
утримання дітей у розмірі 1/3 частини зі
всіх видів заробітку (доходу) щомісячно
на користь опікуна або державної
установи, куди будуть влаштовані діти.

У відкрите судове засідання
представник позивача Шестак В.В., що діє
на підставі довіреності виданої
начальником служби у справах дітей не
ведення даної справи від імені
позивача Органу опіки та піклування
Орджонікідзевської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради та від імені третьої особи Служби
у справах дітей Орджонікідзевської
районної адміністрації Маріупольської
міської ради, не з'явилася, надала
заяву з проханням розглядати справу в
її відсутності, позовні вимоги
підтримала, просила про задоволення
позовних вимог.

Відповідачка у судове засідання не
з'явилась з невідомих суду причин, про
слухання справи була повідомлена у
встановленому законом порядку, причину
неявки суду не повідомила.

З урахуванням наведеного, відповідно
до положень ст. 224 Цивільного
процесуального Кодексу України, суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, зі згоди представника позивача.

Відповідно до ч.2 ст.197 Цивільного
процесуального Кодексу України (далі
за текстом ЦПК України) у разі неявки в
судове засідання всіх осіб, які беруть
участь у справі, чи в разі якщо
відповідно до положень цього Кодексу
розгляд справи здійснюється судом за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

З'ясувавши думку сторін, дослідивши
письмові матеріали, оцінюючи
належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності, даючи оцінку
доводам позивача, суд приходить до
висновку про наявність правових
підстав для задоволення позову за
наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 17 Цивільного
кодексу України (далі за текстом ЦК
України), орган державної влади або
орган місцевого самоврядування
здійснюють захист цивільних прав та
інтересів у межах, на підставах та у
спосіб, що встановлені Конституцією
України та законом. Частиною 2 статті 3
ЦПК України передбачено, що до суду
можуть звертатися органи та особи, яким
надано право захищати права, свободи та
інтереси інших осіб, або державні чи
суспільні інтереси, у випадках,
встановлених законом. Статтею 165
Сімейного Кодексу України (далі за
текстом СК України) закріплено право
органу опіки та піклування на
звернення до суду з позовом про
позбавлення батьківських прав.

Зокрема, ч.1 ст.11 ЦПК України
встановлено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Статтями 57-59 ЦПК України встановлено,
що доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів. Належними є докази,
які містять інформацію щодо предмета
доказування. Обставини справи, які за
законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 та ч. 1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Зокрема, ч.3
та ч.4 ст.60 ЦПК України встановлено, що
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_1, виданого 16 червня 2000 року
Орджонікідзевським відділом
реєстрації актів громадянського стану
міста Маріуполя Донецької області,
актовий запис №369, ОСОБА_5 народилася
ІНФОРМАЦІЯ_2, у графі «батьки»
зазначено: батько - ОСОБА_8, мати -
ОСОБА_2 (а.с.3).

Згідно свідоцтва про народження серії
НОМЕР_2, виданого 22 січня 2010 року
відділом реєстрації актів цивільного
стану Сніжнянського міського
управління юстиції Донецької області,
актовий запис №21, ОСОБА_4 народилася
ІНФОРМАЦІЯ_1, у графі «батьки»
зазначено: батько - ОСОБА_10, мати -
ОСОБА_2 (зворот а.с.3).

За інформацією Сніжнянської
спеціальної загальноосвітньої
школи-інтернат № 42 Донецької обласної
ради від 04 вересня 2013 року, з вересня 2009
року в їх закладі навчається ОСОБА_5, 2000
року народження, з 14 лютого 2013 року
дівчинка не відвідує школу, внаслідок
чого адміністрація школи завернулася з
клопотанням до Сніжнянського РВ про
притягнення матері ОСОБА_2 до
відповідальності. Від представника
ВКМСД була отримана інформація, що
ОСОБА_5 разом з матір'ю ОСОБА_2 переїхали
у місто Маріуполь (зворот а.с. 6).

За даними Орджонікідзевського РВ ММУ
ГУМВС України в Донецькій області від 10
жовтня 2013 року, неповнолітня ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, знаходиться на
профілактичному обліку у СКМСД, за
скоєння злочину, передбаченого ст.. 185
ч.1 КК України (а.с. 7).

Як вбачається з листа
Дзержинської спеціальної
загальноосвітньої школи-інтернату № 26
Донецької обласної ради від 17 лютого 2014
року, адміністрація школи звернулася
до служби по справам дітей
Орджонікідзевського району міста
Маріуполя з проханням прийняти заходи
щодо повернення неповнолітньої ОСОБА_5
в школу-інтернат, оскільки остання з 14
січня 20914 року не приступила до занять у
школі. Крім того зазначено, що мати має
вплив на доньку, однак покриває її
пропуски у школі та ігнорує дзвінки
вихователів (зворот а.с. 7).

Як вбачається з акту передачі дитини
від 17 вересня 2013 року, малолітня ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, була передана в центр
соціально-психологічної реабілітації
дітей міста Шахтарськ для вирішення
питання про подальше влаштування
дитини на підставі заяви матері у
зв'язку з складними життєвими
обставинами (а.с. 9).

За інформацією, викладеною в зверненні
Орджонікідзевського районного центру
соціальних служб для сім'ї, дітей та
молоді Маріупольської міського ради до
начальника служби у справах дітей
Орджонікідзевської районної
адміністрації, ОСОБА_2 безробітна, за
адресою: АДРЕСА_3, не проживає, донька
ОСОБА_5 знаходилася вдома з братом
ОСОБА_11, 1993 року народження, 14 січня 2014
року в жіночій консультації пологового
будинку № 2 було виявлено вагітність
дівчини. Батько ОСОБА_8 виявив бажання
проживати разом з донькою, однак 20
січня 2104 року в письмовій формі
відмовився від соціального супроводу
та повідомив фіхівців центру, що дочка
забрала свої речі та пішла без
пояснень, про її місцеперебування йому
невідомо (а.с. 11).

Згідно акту, складеного комісією
служби по справам дітей
Орджонікідзевської районної
адміністрації 02 вересня 2014 року, за
адресою колишнього тимчасового
проживання (вулиця Виноградна будинок
28), ОСОБА_2 з липня 2014 року разом з дітьми
не проживає, місцезнаходження її на
теперішній час невідоме.

За висновком органу опіки та
піклування Орджонікідзевської
районної адміністрації Маріупольської
міської ради Донецької області від 06
жовтня 2014 року, встановлені факти
можуть бути достатньої підставою для
позбавлення батьківських прав ОСОБА_2
відносно малолітньої доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та неповнолітньої доньки
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Згідно з вимогами статей 150, 164, 166 СК
України батьки зобов'язані виховувати
дітей, турбуватися про їх здоров'я,
фізичний, духовний і моральний
розвиток, забезпечити отримання дітьми
повної загальної середньої освіти,
готувати до самостійного життя. Батьки
можуть бути позбавлені батьківських
прав, якщо вони ухиляються від
виконання своїх обов'язків по
вихованню дітей. Позбавлення
батьківських прав не звільняє батьків
від обов'язків по утриманню дітей.

Відповідно до п.16 Постанови Пленуму
Верховного Суду від 30 березня 2007 року
№3 «Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавленні і
поновлення батьківських прав»
ухилення від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини має
місце, коли батьки не піклуються про
фізичний і духовний розвиток дитини, її
навчання, підготовку до самостійного
життя, зокрема: не забезпечують
необхідного харчування, медичного
догляду, лікування дитини, що негативно
впливає на її фізичний розвиток як
складову виховання; не спілкуються з
дитиною в обсязі, необхідному для її
нормального самоусвідомлення; не
надають дитині доступу до культурних
та інших духовних цінностей; не
сприяють засвоєнню нею
загальновизнаних норм моралі; не
виявляють інтересу до її внутрішнього
світу; не створюють умов для отримання
нею освіти. Зазначені фактори як кожен
окремо, так і в сукупності, можна
розцінювати як ухилення від виховання
дитини лише за умови винної поведінки
батьків, свідомого нехтування ними
своїх обов'язків.

У відповідності до вимог ст.ст.7,155 СК
України, дитина має бути забезпечена
можливістю здійснення її прав, які
встановлені Конституцією України та
Конвенцією про права дитини, а
батьківські права не можуть
здійснюватися всупереч інтересам
дитини.

Таким чином, судом встановлено, що
відповідачка не піклується про
фізичний і розумовий розвиток своїх
дітей, не проявляє до них батьківської
турботи, що свідчить про те, що вона
свідомо ухиляється від виконання
батьківських обов'язків по вихованню
малолітньої доньки ОСОБА_4 та
неповнолітньої доньки ОСОБА_5, оскільки
протягом тривалого часу мала реальну
можливість виконувати їх, але
відповідних дій не вчиняла, з метою
захисту прав дитини та інтересів дітей,
відповідачка ОСОБА_2 має бути
позбавлена батьківських прав відносно
неї. При зміні свого ставлення по
відношенню до дітей, відповідачка не
позбавлена можливості поновити свої
батьківські права.

Одночасно з позбавленням батьківських
прав суд може на вимогу позивача або за
власною ініціативою вирішити питання
про стягнення аліментів на дитину (ч. 2
ст. 166 СК України).

Згідно зі ст.180 СК України батьки
зобов'язані утримувати своїх дітей до
досягнення ними повноліття. При
ухиленні від цього обов'язку,
відповідно до ч.3 ст.181 цього Кодексу,
кошти на утримання дитини за рішенням
суду присуджуються у частці від доходу
платника аліментів і (або) у твердій
грошовій сумі.

За таких певних обставин, враховуючи,
що утримання неповнолітніх дітей є не
право, а обов'язок батьків, і
позбавлення батьківських прав не
звільняє їх від виконання цього
обов'язку, суд вважає можливим стягнути
з відповідачки аліменти на утримання
малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та
неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, у
розмірі 1/3 частини з усіх видів
заробітку (доходу) щомісячно, до
досягнення дітьми повноліття, на
користь опікуна або державної
установи, куди будуть влаштовані діти.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що позов Органу опіки та піклування
Орджонікідзевської районної
адміністрації Маріупольської міської
ради до ОСОБА_2 про позбавлення
батьківських прав та стягнення
аліментів, підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 88 ЦПК України з
відповідачки на користь держави
підлягає стягненню судовий збір у
розмірі 243 гривни 60 копійок за вимоги
немайнового характеру та 243 гривни 60
копійок за вимоги майнового характеру,
а всього 487 гривень 20 копійок.

На підставі ст.17 ЦК України, ст.ст. 7, 150,
155, 164, 166, 180, 181 СК України, керуючись
ст.ст. 3, 10, 11, 57-60, 79, 88, 174, 197, 224-226 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги Органу опіки та
піклування Орджонікідзевської
районної адміністрації Маріупольської
міської ради до ОСОБА_2 про позбавлення
батьківських прав та стягнення
аліментів, третя особа: Служба у
справах дітей Орджонікідзевської
районної адміністрації Маріупольської
міської ради, - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8, яка за
відомостями адресно-довідкового бюро
Донецької області зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_4, батьківських прав у
відношенні її малолітньої доньки
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та неповнолітньої
доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_8,
уродженки міста Маріуполя Донецької
області, громадянки України, не
працюючої, яка зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_4, на утримання
малолітньої доньки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та неповнолітньої доньки
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, аліменти у розмірі
1/3 частини з усіх видів заробітку
(доходу) щомісячно, починаючи з 09 квітня
2014 року і до досягнення дітьми
повноліття, але не менш, ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку на кожну дитину на
користь опікуна або державної
установи, куди будуть влаштовані діти.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір на
користь держави у розмірі 487 гривень 20
копійок.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, який його
постановив, за письмовою заявою
відповідача, яка може бути подана
до Орджонікідзевського районного
суду міста Маріуполя протягом десяти
днів з моменту отримання копії
рішення.

Рішення суду може бути оскаржено
особами, які брали участь у розгляді
справи в апеляційному порядку до
Апеляційного суду Донецької області
через Орджонікідзевський районний суд
міста Маріуполя Донецької області
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участі у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України
допустити негайне виконання рішення у
межах суми платежу за один місяць.

Суддя_________________________Т.С.Адамова