Провадження №2-п/761/274/2014
У Х В А Л А

іменем України

23 вересня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді:
Фролової І.В.,

при секретарі:
Вітріщаку Р.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві в приміщенні суду
заяву Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
про перегляд заочного рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 23 червня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» про розірвання кредитного
договору, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 23 червня 2014 року
позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» про розірвання кредитного
договору було задоволено та розірвано
Кредитний договір № 206/П/56/2008-840,
укладений 11 вересня 2008 року між
Відкритим акціонерним товариством
«Комерційний банк «Надра» і ОСОБА_1.

В своїй заяві про перегляд заочного
рішення заявник просить скасувати
вказане рішення, вказуючи, що висновок
експерта Науково-дослідного інституту
судових експертиз №1/393 від 01.04.2014 року
був одержаний з порушенням порядку,
встановленого законом.

Представник заявника заяву підтримав
та просив її задовольнити у повному
обсязі, з підстав, викладених у ній.

Представник позивача проти
задоволення заяви про перегляд
заочного рішення заперечував та просив
відмовити у її задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали
зазначеної цивільної справи, вважає, що
заява задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

У відповідності з ч. 1 ст. 232 ЦПК України
підставами для скасування заочного
рішення є сукупність таких обставин:
поважність причин неявки в судове
засідання і неповідомлення їх суду, і
докази про це; посилання на докази,
якими відповідач обґрунтовує свої
заперечення проти вимог позивача.

Так, заявник був належним чином
повідомлений про час та місце слухання
справи (а.с. 134), проте доказів
поважності причин неявки до суду та
неповідомлення їх суду надано не було.

У якості доказів, якими відповідач
обґрунтовує свої заперечення проти
вимог позивача, відповідач посилається
на невідповідність висновку експерта
Науково-дослідного інституту судових
експертиз №1/393 від 01.04.2014 року вимогам,
встановлених Наказом Міністерства
юстиції України «Науково-методичних
рекомендацій з питань підготовки та
призначення судових експертиз та
експертних досліджень» від 08.10.1998 р. №
35/5, а саме вважає, що документи для
дослідження були надані не в повному
обсязі та не в достатній кількості.

Відповідно до ст. 143 ЦПК України для
з'ясування обставин, що мають значення
для справи і потребують спеціальних
знань у галузі науки, мистецтва,
техніки, ремесла тощо, суд призначає
експертизу за заявою осіб, які беруть
участь у справі.

Згідно п. 2.1 Інструкції про призначення
та проведення судових експертиз та
експертних досліджень та
Науково-методичних рекомендацій з
питань підготовки та призначення
судових експертиз та експертних
досліджень на експерта покладаються
такі обов'язки: повідомляти в
письмовій формі особу або орган, яка
(який) призначила(в) експертизу, про
неможливість її проведення, якщо
поставлене питання виходить за межі
компетенції експерта або якщо надані
йому матеріали недостатні для
вирішення поставленого питання, а
витребувані додаткові матеріали не
були отримані.

За результатами дослідження заяви №952
від 11.09.2008 року на видачу готівки,
анкети-заяви клієнта на оформлення
кредитного пакету «Житлові рішення»
від 11.08.2008 року, акту перевірки
місцезнаходження, наявності та стану
нерухомого майна, що перебуває в
заставі ВАТ КБ «Надра» від 15.09.2008 року,
вільних та експериментальних зразків
підпису ОСОБА_1, експертом
Науково-дослідного інституту судових
експертиз ОСОБА_2 було виготовлено
висновок експерта №1/393 від 01.04.2014 року,
а тому суд приходить до висновку, що
надані експертові матеріали достатні
для вирішення поставлених питань.
Клопотання експерта про надання йому
додаткових матеріалів не оформлялись,
до суду не надходили.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст. 231 ЦПК України у разі
відсутності зазначених у ч. 1 ст. 232 ЦПК
України підстав у їх сукупності, суд
може своєю ухвалою залишити заяву про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Враховуючи, що позивачем не надано суду
доказів, що мають суттєве значення для
вирішення справи по суті, та не надано
доказів поважності неявки у судове
засідання, відсутня сукупність
підстав, необхідних для скасування
заочного рішення.

При винесенні заочного рішення судом
досліджувались та приймались до уваги
всі матеріали справи, тому прохання про
скасування заочного рішення є
необґрунтованим.

Керуючись ст. ст. 76, 210, 230, 231, 293, 294 ЦПК
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
про перегляд заочного рішення
Шевченківського районного суду м.
Києва від 23 червня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» про розірвання кредитного
договору - залишити без задоволення.

Ухвала апеляційному оскарженню не
підлягає. Відповідач вправі оскаржити
заочне рішення суду в апеляційному
порядку до Апеляційного суду м. Києва
через суд першої інстанції протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засідання під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення. У цьому разі строк
на апеляційне оскарження рішення
починає відраховуватися з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Суддя: