РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

Справа №668/8863/14-ц

Пров. №2/668/2174/14

09.10.2014

Суворовський районний суд м. Херсона у
складі:

головуючого судді - Гаврилова Д.В.,

при секретарі - Двіняніній А.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
третя особа: Друга Херсонська Державна
нотаріальна контора, про визнання
договору купівлі-продажу недійсним та
витребування майна з чужого
незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя
особа: Друга Херсонська Державна
нотаріальна контора, про визнання
договору купівлі-продажу недійсним та
витребування майна з чужого
незаконного володіння.

Позовні вимоги мотивовані тим, що
рішенням суду за ОСОБА_1 визнано право
власності на житловий будинок АДРЕСА_1,
та витребувано його з незаконного
володіння ОСОБА_2. На підставі
вказаного рішення реєстраційною
службою позивачу виданий витяг з
державного реєстру речових прав на
нерухоме майно про реєстрацію права
власності на вказаний будинок, від
22.05.2014 року. Однак користуватись та
розпоряджатись ним позивач не може,
оскільки дізналась, що 30.01.2014 року
ОСОБА_2 будинок продано ОСОБА_3. Вважає,
що договір купівлі-продажу є недійсним,
оскільки укладений відповідачем
приховуючи той факт, що договір
дарування вже визнано недійсним, а отже
вона вже не була власником будинку.

В судове засідання позивач та її
представник не з'явились, позивачем
надано заяву в якій вона просила
розглядати справу у їх відсутності та
відсутності її представника, позовні
вимоги підтримала повністю та просила
їх задовольнити. Проти заочного
розгляду справи не заперечувала.

Відповідачі в судове засідання не
з'явились, причини неявки суду не
відомі, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином.

Третя особа Друга Херсонська державна
нотаріальна контора надіслала до суду
заяву про розгляд справи у відсутності
їх представника.

Враховуючи, що позивач та його
представник не заперечують проти
заочного розгляду справи, суд вважає
можливим розглянути справу без участі
відповідачів, на підставі наявних
доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що за нотаріально
посвідченим заповітом від 21.07.2000 року
ОСОБА_5 заповів ОСОБА_1 свій житловий
будинок АДРЕСА_1.

17.12.2010 року на зазначений будинок на
ім'я ОСОБА_6 було видано нотаріально
посвідчене свідоцтво про право на
спадщину за заповітом, який було
складено ОСОБА_5 на ім'я ОСОБА_6 пізніше
за попередній вказаний вище заповіт, а
саме 30.12.2006 року.

Відповідно до рішення Суворовського
районного суду м. Херсона від 15.03.2012
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Херсонської області
від 14.05.2012 року, у справі за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_6 про визнання
недійсним свідоцтва про право на
спадщину за заповітом: визнано
недійсним свідоцтво про право на
спадщину за заповітом, видане Другою
Херсонською державною нотаріальною
конторою 17.12.2010 року на ім'я ОСОБА_6

Вказаним судовим рішенням також
встановлено, що рішенням Суворовського
районного суду м. Херсона від 10.11.2011
року, що набрало законної сили, був
визнаний недійсним заповіт від 30.12.2006
року, складений ОСОБА_5 на ім'я ОСОБА_6

За нотаріально посвідченим договором
дарування від 11.04.2012 року ОСОБА_6
подарувала зазначений житловий
будинок ОСОБА_2

Рішенням Суворовського районного суду
м. Херсона від 27.03.2014 року вказаний
договір дарування між ОСОБА_6 та ОСОБА_2
визнано недійсним та витребувано з
незаконного володіння ОСОБА_2 житловий
будинок АДРЕСА_1. Ухвалою апеляційного
суду Херсонської області від 15.05.2014
року вказане рішення залишено без змін.

30.01.2014 року за нотаріально посвідченим
договором купівлі-продажу ОСОБА_2
продала ОСОБА_3 будинок АДРЕСА_1.

Таким чином встановлено, що
оспорюванний договір купівлі-продажу
укладено до набуття чинності рішенням
Суворовського районного суду м.
Херсона від 27.03.2014 року.

Разом з тим, оскільки позивач не є
стороною даного договору, його позовні
вимоги про визнання договору
купівлі-продажу є необґрунтованими та
задоволенню не підлягають.

Позивач обрав вірний спосіб захисту
свого порушеного права звернувшись до
суду з вимогами про витребування майна
від його добросовісного набувача.

Відповідно до ч.3 ст.388 ЦК України якщо
майно було набуте безпідставно в
особи, яка не мала права його
відчужувати, власник має право
витребувати його від добросовісного
набувача у всіх випадках.

З такої позиції також виходив і
Верховний Суд України, ухвалюючи
постанову від 30 січня 20-12 року № 6-61 цс 11,
в якій сформульовано обов'язкову для
всіх судів України правову позицію
відносно того, що захист права особи,
яка вважає себе власником майна,
можливий шляхом задоволення
віндикаційного позову, якщо для цього
існують підстави, передбачені статтею
388 ЦК України.

Крім того, за постановою Верховного
Суду України у цивільних справах від 23
січня 2013 року (справа №6-164 цс 12,
предметом якої був спір за позовом
спадкоємця про витребування від
добросовісного набувача спадкового
нерухомого майна, яке вибуло з
володіння спадкодавця) за наслідками
розгляду заяви про перегляд судових
рішень з мотивів неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах сформульовано
обов'язкову для всіх судів України
правову позицію. За цією позицією в
спадкоємця, який у встановленому
законом порядку прийняв спадщину,
права володіння та користування
спадковим майном виникають з часу
відкриття спадщини. Такий спадкоємець
може захищати свої порушенні права
володіння та користування спадковим
майном відповідно до глави 29 ЦК
України. Якщо у складі спадщини, яку
прийняв спадкоємець, є нерухоме майно,
право розпорядження нерухомими майном
виникає в нього з моменту державної
реєстрації цього майна (ч.2 ст. 1299 ЦК
України). Спадкоємець, який прийняв у
спадщину нерухоме майно, ще до його
державної реєстрації має право
витребувати це майно від його
добросовісного набувача з підстав
передбачених ст. 388 ЦК України, зокрема
у разі, якщо воно вибуло з володіння
спадкодавця поза волею останнього.

Суд вважає, що належними та допустимими
доказами було доведено те, що позивач
має право витребувати у ОСОБА_3
житловий будинок АДРЕСА_1, тому позовні
вимоги в цій частині є обґрунтованими
та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд
вважає, що з відповідача ОСОБА_3 на
користь позивача підлягають стягненню
документально підтверджені судові
витрати пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог. Зокрема,
судові витати, які складаються з
судового збору в розмірі 243,6 грн.

Керуючись ст.ст. 388, 1299 ЦК України, ст.ст.
209, 212-215, 218, 224-233 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Витребувати з незаконного володіння
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, житловий будинок
АДРЕСА_1 та передати його у володіння
ОСОБА_1.

В іншій частині в задоволенні позову
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2, на
користь ОСОБА_1 судові витрати, які
складаються з судового збору в розмірі
243,6 грн.

Заочне рішення суду може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача. Заяву
про перегляд заочного рішення може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку, встановленому ЦПК
України. У цьому разі строк на
апеляційне оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку,
встановленому ЦПК України.

Згідно загального порядку оскарження,
дане рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Херсонської області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення суду набирає законної
сили відповідно до загального порядку,
встановленого ЦПК України, згідно
якого рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

СуддяГаврилов Д. В.