АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7127/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Легкошерст Ю. В. Доповідач - Ремез
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:
Головуючого - Ремеза В.А.

суддів - Міхеєвої В.Ю., Свистунової О.В.

при секретарі - Єремейчук О.А.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Джерело» (далі по
тексту ТОВ «Джерело»),

на заочне рішення П'ятихатського
районного суду Дніпропетровської
області від 18 червня 2014р. за позовом
ОСОБА_2 до товариства з обмеженою
відповідальністю «Джерело» про
розірвання договору оренди земельної
ділянки та стягнення заборгованості по
орендній платі, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2014р. ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до ТОВ «Джерело» про
розірвання договору оренди земельної
ділянки та стягнення заборгованості по
орендній платі, посилаючись на те, що
йому на праві власності належить
земельна ділянка площею 7,560га, що
розташована на території Мар'янівської
сільської ради П'ятихатського району
Дніпропетровської області. 02.12.2008р. між
ним та ТОВ «Джерело» було укладено
договір оренди землі, згідно якого він
передав відповідачеві у строкове
платне користування вказану земельну
ділянку строком на 7 років. Відповідно
до умов договору орендар
зобов'язувався протягом строку дії
договору за кожен рік користування
земельною ділянкою сплачувати 3% від
нормативної грошової оцінки даної
земельної ділянки не пізніше 25 грудня
поточного року. Однак відповідач
порушував взяті на себе зобов'язання, у
зв'язку з чим орендна плата за 2012р. була
сплачена у березні 2013р., а орендну плату
за 2013р. відповідач не сплатив, у зв'язку
з чим позивач просив стягнути з ТОВ
«Джерело» заборгованість по виплаті
орендної плати в розмірі 5 301,07грн., пеню
за несвоєчасне внесення орендної плати
в розмірі 779,26грн., та розірвати
укладений між ними договір оренди
землі, зобов'язавши відповідача
передати належну йому земельну
ділянку.

Рішенням П'ятихатського районного суду
Дніпропетровської області від 18.06.2014р.
позов ОСОБА_2 до ТОВ «Джерело» про
розірвання договору оренди земельної
ділянки та стягнення заборгованості по
орендній платі задоволено.

Розірвано договір оренди земельної
ділянки, укладений 02.12.2008р. між ОСОБА_2 і
ТОВ «Джерело», зареєстрований у
Жовтоводському відділі
Дніпропетровської регіональної філії
ДП «Центр ДЗК» 03.07.2009р.

Зобов'язано ТОВ «Джерело» повернути
ОСОБА_2 земельну ділянку площею 7,560 га,
що розташована на території
Мар'янівської сільської ради
П'ятихатського району
Дніпропетровської області.

Стягнуто з ТОВ «Джерело» на користь
ОСОБА_2 5301,07грн. в рахунок відшкодування
заборгованості по орендній платі,
779,26грн. неустойки за несплату орендної
плати, а також 487,20грн. сплаченого
судового збору.

В апеляційній скарзі ТОВ «Джерело»
просить рішення суду скасувати, і
ухвалити по справі нове рішення про
задоволення позовних вимог позивача
лише в частині стягнення орендної
плати, а в частині розірвання договору
оренди позивачу відмовити, посилаючись
на те, що в частині розірвання договору
оренди рішення суду ухвалено з
порушенням матеріальних та
процесуальних норм.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню, а рішення суду в
оскаржуваній частині скасуванню з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

При розгляді справи судом першої
інстанції встановлено, що ОСОБА_2 на
підставі державного акту на право
приватної власності на землю серії IV-
ДП № 010393 на праві приватної власності
належить земельна ділянка площею 7,560га,
яка розташована на території
Мар'янівської сільської ради
П'ятихатського району
Дніпропетровської області.

02.12.2008р. між ОСОБА_2 та ТОВ «Джерело»
було укладено договір оренди
зазначеної земельної ділянки, згідно
якого ОСОБА_2 передав ТОВ «Джерело» в
строкове платне користування земельну
ділянку строком на 7 років, і вказаний
договір був зареєстрований у
Жовтоводському відділі ДП «Центр ДЗК»
03.07.2009р. за № 29.

Згідно п. 8 укладеного договору, ТОВ
«Джерело» взяло на себе зобов'язання
протягом строку дії договору за кожен
рік користування земельною ділянкою
сплачувати 3 % від нормативної грошової
оцінки земельної ділянки.

Згідно п. 14 Договору, орендна плата
сплачується Орендарем у термін до 25
грудня поточного року. Орендар за
погодженням з орендодавцем може
перенести термін виплати орендної
плати.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2 в
частині розірвання договору оренди, та
в частині повернення позивачу
земельної ділянки, суд виходив з того,
що відповідачем було порушено умови
укладеного договору оренди в частині
сплати орендної плати, оскільки за 2013р.
відповідач не сплатив позивачу орендну
плату, яка згідно нормативно грошової
оцінки земельної ділянки у 2013р. склала 5
301,07грн., що є підставою для розірвання
укладеного договору оренди та
повернення позивачу земельної ділянки.

Проте з таким висновком суду
погодитись неможливо з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України
«Про оренду землі» на вимогу однієї із
сторін договір оренди землі може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених статтями 24 і 25
цього Закону та умовами договору, а
також на підставах, визначених ЗК
України та іншими законами України.

Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України
підставою для припинення права
користування земельною ділянкою є
систематична несплата орендної плати.

Згідно роз'яснень викладених у
правовій позиції Верховного Суду
України у справі № 6-116 цс 13, в яка згідно
ст. 360-7 ЦПК України є обов'язковою для
застосування судами під час розгляду
справ, положення закону п. «д» ч. 1 ст. 141
ЗК України, які регулюють спірні
правовідносини вимагають
систематичної несплати орендної плати
як підстави для розірвання договору
оренди.

Враховуючи наведене, а також ту
обставину, що відповідач не сплатив
орендну плату за користування землею
лише за 2013р., колегія суддів вважає, що
відсутні правові підстави для
розірвання укладеного договору оренди
в порядку ст. 32 Закону України «Про
оренду землі», оскільки матеріали
справи не містять доказів про
систематичну несплату відповідачем
орендної плати за користування землею.

Враховуючи викладене, колегія суддів
вважає, що вимоги ОСОБА_2 в частині
розірвання договору оренди та в
частині передачі йому земельної
ділянки є необґрунтовані та не
підлягають задоволенню.

Оскільки суд першої інстанції під час
розгляду справи не врахував наведених
обставин, та норм права, якими
регулюються виниклі між сторонами
правовідносини, рішення суду в
оскаржуваній частині підлягає
скасуванню на підставі ст. 309 ЦПК
України з ухваленням в оскаржуваній
частині нового рішення про відмову
ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог до
ТОВ «Джерело» про розірвання договору
оренди земельної ділянки та її
повернення.

Керуючись ст.ст. 303,304,307,ст.309,316 ЦПК
України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ТОВ «Джерело»
задовольнити.

Рішення П'ятихатського районного суду
Дніпропетровської області від 18 червня
2014р. в частині розірвання договору
оренди земельної ділянки, укладеного
02.12.2008р. між ОСОБА_2 і ТОВ «Джерело», та в
частині зобов'язання ТОВ «Джерело»
повернути ОСОБА_2 земельну ділянку
площею 7,560га, що розташована на
території Мар'янівської сільської ради
П'ятихатського району
Дніпропетровської області скасувати.

ОСОБА_2 у задоволенні позовних вимог до
ТОВ «Джерело» про розірвання договору
оренди земельної ділянки, та в частині
зобов'язання ТОВ «Джерело» повернути
земельну ділянку відмовити.

Рішення апеляційного суду вступає в
силу з моменту проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Судді