Справа № 158/1904/14-ц
Провадження № 2/0158/537/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2014 року
Ківерцівський районний суд Волинської
області

в складі: головуючого - судді -
Костюкевича О.К.

при секретарі -
Хмілевській І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Ківерці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права
власності на житловий будинок та
надвірні і господарсько-побутові
будівлі та споруди в порядку
спадкування за законом, -

в с т а н о в
и в :

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання права
власності на житловий будинок та
надвірні і господарсько-побутові
будівлі та споруди в порядку
спадкування за законом.

Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер її чоловік -
ОСОБА_4. Після його смерті відкрилась
спадщина, що складається з: житлового
будинку з господарськими будівлями і
спорудами по АДРЕСА_1 який був
побудований за час перебування її у
шлюбі із спадкодавцем ОСОБА_4, а тому
належить їм на праві спільної сумісної
власності.

Позивач ОСОБА_1, а також відповідачі по
справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є спадкоємцями
першої черги після смерті ОСОБА_4 10.01.2003
року ОСОБА_4 склав заповіт, яким все
належне йому майно заповів онуці -
ОСОБА_5, однак остання від прийняття
спадщини відмовилась на користь
позивача. Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3
від прийняття спадщини теж
відмовляються на користь позивача по
справі.

На даний час позивач вирішила оформити
право на спадщину належним чином.
Однак, державним нотаріусом винесено
постанову про відмову у видачі
свідоцтва на спадщину, оскільки у
спадкодавця відсутні
правовстановлюючі документи на
спадкове майно.

Просить суд визнати за нею право
власності на 1/2 частку житлового
будинку з господарськими будівлями та
спорудами, що розташований за адресою:
АДРЕСА_1, як частку спільної сумісної
власності, та на 1/2 його частини в
порядку спадкування за законом після
смерті чоловіка - ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Позивач ОСОБА_1 та її представник
ОСОБА_6 в судове засідання не з'явились,
згідно поданої заяви просить проводити
слухання у їх відсутності, позовні
вимоги підтримують в повному обсязі,
просять суд їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 Та ОСОБА_3 в судове
засідання не з'явились, згідно поданих
заяв позов визнають, проти його
задоволення не заперечують.

Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі, якщо відповідно до положень
Кодексу розгляд справи здійснюється
судом за відсутності осіб, які беруть
участь у справі, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального засобу не
здійснюється. У зв'язку з чим, на
підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає
за можливе розглянути справу без
фіксування судового процесу.

Дослідивши представлені письмові
докази, суд прийшов до висновку, що
позов підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
помер ОСОБА_4, що стверджується
відповідним свідоцтвом серії НОМЕР_1
від 28.10.2013 року (а.с. 29), який перебував у
зареєстрованому шлюбі із позивачем по
справі ОСОБА_1 з 11.09.1960 року, відповідно
до свідоцтва про шлюб (повторного)
серії НОМЕР_2 від 05.08.2014 року (а.с. 28).

З представлених документів, зокрема
витягу із по господарської книги № 4вза
2011-2015 роки (а.с. 30) житловий будинок в
АДРЕСА_1 належить ОСОБА_4, був
збудований у 1964 році, тобто за час
перебування його у шлюбі з позивачем
ОСОБА_1 і являється спільною сумісною
власністю подружжя.

Згідно ст. 22 ч. 1 Кодексу про шлюб та
сім'ю України та ст. 368 ЦК України майно,
нажите подружжям за час шлюбу, є його
спільною сумісною власністю. Кожен з
подружжя має рівні права володіння,
користування і розпорядження цим
майном.

Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі
виділу частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки кожного із співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними, законом або
рішенням суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України
спадкоємцями за заповітом і за законом
можуть бути фізичні особи, які є живими
на час відкриття спадщини, а також
особи, які були зачаті за життя
спадкодавця і народжені живими після
відкриття спадщини.

Зі змісту ст. 1273 ч. 1 вбачається, що
спадкоємець за заповітом або за
законом може відмовитися від прийняття
спадщини протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу. Заява про відмову від
прийняття спадщини подається
нотаріусу за місцем відкриття
спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу
чергу право на спадкування за законом
мають діти спадкодавця, у тому числі
зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3
спадкодавцю являються синами, а
позивач ОСОБА_1 - дружиною, тому
відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України
відносяться до першої черги
спадкоємців за законом. Але
відповідачі від своєї частки в
спадщині відмовились на користь матері
ОСОБА_1 - позивача по справі.

Таким чином, оцінивши зібрані та
досліджені в судовому засіданні докази
в їх сукупності, суд прийшов до
висновку, що позов слід задовольнити та
визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частку житлового будинку з надвірними
господарськими будівлями та спорудами,
що знаходиться в АДРЕСА_1, як частку
спільної сумісної власності подружжя,
та на 1/2 його частини в порядку
спадкування за законом після смерті
чоловіка - ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Керуючись ст. ст. 6, 10, 11, 58, 60, 197, 213-215 ЦПК
України, ст. 22 Кодексу законів про шлюб
та сім"ю, ст.ст. 220, 328, 368, 370, 719, 1222, 1261,
1268-1270 ЦК України, суд,-

в и р і ш
и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частку житлового будинку з надвірними
господарськими будівлями та спорудами,
що знаходиться в АДРЕСА_1, як частку
спільної сумісної власності подружжя,
та на 1/2 його частини в порядку
спадкування за законом після смерті
чоловіка - ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана через Ківерцівський
районний суд до апеляційного суду у
Волинській області протягом десяти
днів з дня його проголошення, а для осіб
які були відсутні під час проголошення
рішення, з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя

Ківерцівського районного суду
О.К.
Костюкевич