10.10.2014 10.10.2014
10.10.2014 10.10.2014
Справа №
№ 2/359/1856/2014
РІШЕННЯ

Іменем
України

06 жовтня 2014 року Бориспільський
міськрайонний суд Київської області в
складі:

головуючого - судді
Журавського В.В.

при секретарі
Алфімовій І.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Бориспіль цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної шкоди
завданої джерелом підвищеної
небезпеки та витрат, пов язаних з
наданням послуг з оцінки вартості
матеріального збитку, -

ВСТАНОВИВ:

В липні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з вказаним позовом, який
обгрунтовує тим, що 16 березня 2013 року
близько 14 год. 00 хв. в місті Києві на
перехресті вулиць Харківське шосе та
Чернігівська сталась
дорожньо-транспортна пригода між
автомобілем марки «Kia Cerato», д.н.з.
НОМЕР_1, який знаходився під керуванням
ОСОБА_3, та належить їй (позивачу) на
праві приватної власності, та
автомобілем марки «Great Wall Safesuv», д.н.з.
НОМЕР_2, під керуванням відповідача.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної
пригоди було пошкоджено належний їй
(позивачу) автомобіль марки «Kia Cerato»,
д.н.з. НОМЕР_1.

Дорожньо-транспортна пригода сталась в
результаті порушення відповідачем
Правил дорожнього руху України, що
підтверджується постановою
Дарницького районного суду міста Києва
від 17.05.2013 року.

Відповідно до звіту про визначення
вартості матеріального збитку та
ремонтної калькуляції № БВН12 від 13.05.2013
року, складеного ПП ОСОБА_5, загальна
вартість відновлювального ремонту
автомобіля марки «Kia Cerato», д.н.з. НОМЕР_1,
належного їй (позивачу), складає 65220,62
гривень. Крім того, вона (позивач)
понесла додаткові витрати, пов'язані з
наданням послуг з визначення вартості
матеріального збитку, в розмірі 400,0
гривень.

Так як цивільно-правова
відповідальність відповідача була
застрахована в ПрАТ «СК «Лафорт», то
вона 19.03.2013 року звернулась з листом про
відшкодування завданих внаслідок ДТП
збитків в страхову компанію, який
остання отримала 25.03.2013 року, проте
відповіді не надала.

Відповідач ухиляється від
відшкодування завданих збитків в
добровільному порядку.

Тому вона просить стягнути з
відповідача на свою користь завдану
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди матеріальну шкоду в розмірі
65220,62 гривень, витрати, пов'язані з
наданням послуг з визначення вартості
матеріального збитку, в розмірі 400,0
гривень, а також витрати на оплату
судового збору в розмірі 652,20 гривні.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_6 позов підтримав,
підтвердивши викладені в ньому
обставини, просив суд його
задовольнити у повному обсязі. Також
надав письмові пояснення, в яких
зазначив, що право вибору відносно
звернення з вимогою про відшкодування
завданих збитків до страхової компанії
чи до винної особи належить потерпілій
особі. Більше того, ПрАТ «СК «Лафорт»
визнано банкрутом і відкрито
ліквідаційну процедуру, до закінчення
якої страхове відшкодування не може
бути виплачено.

Відповідач та його представник ОСОБА_7
в суді позов не визнали, надали
письмові заперечення, в яких
зазначають, що, оскільки
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2 була застрахована в ПрАТ «СК
«Лафорт», саме страхова компанія
повинна відшкодувати завдані
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди збитки.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши докази, що містяться в
матеріалах цивільної справи, суд
дійшов до висновку, що позов в
задоволенні позову необхідно
відмовити з таких підстав.

Судом встановлено, що позивачу
належить на праві власності автомобіль
марки «Kia Cerato», д.н.з. НОМЕР_1, що
вбачається зі звіту про визначення
вартості матеріального збитку № 15 від
13.05.2013 року (а.с.19).

16 березня 2013 року близько 14 год. 00 хв. в
місті Києві на перехресті вулиць
Харківське шосе - Чернігівська
відповідач, керуючи автомобілем марки
«Great Wall Safesuv», д.н.з. НОМЕР_2, здійснив
обгін на перехресті, внаслідок чого
скоїв зіткнення з автомобілем марки «Kia
Cerato», д.н.з. НОМЕР_1, який знаходився під
керуванням ОСОБА_3, та належить
позивачу.

В результаті дорожньо-транспортної
пригоди автомобілі отримали механічні
пошкодження.

Своїми діями відповідач порушив вимоги
п.14.6 а) Правил дорожнього руху України.

Вказані обставини підтверджуються
постановою Дарницького районного суду
міста Києва від 17.05.2013 року (а.с.13-14), яка
не скасована та набрала законної сили.

Внаслідок вказаної
дорожньо-транспортної пригоди
позивачу, як власнику автомобіль марки
«Kia Cerato», д.н.з. НОМЕР_1, завдана
матеріальна шкода, розмір якої,
відповідно до звіту про визначення
вартості матеріального збитку № 15 від
13.05.2013 року (а.с.18-44), складеного ПП
ОСОБА_5, становить 65220,62 гривень.

Крім того, відповідно до копії
квитанції № 387040 від 13.05.2013 року (а.с.17),
позивач сплатила на користь ПП ОСОБА_5
400,0 гривень за складення звіту про
вартість збитку.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Як вбачається з копії полісу
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів серії АВ/6323699 від 28.03.2012 року,
відповідач уклав з ПрАТ «СК «Лафорт»
договір обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
(а.с.67).

За цим договором відповідач
застрахував свою цивільно-правову
відповідальність за шкоду, заподіяну
іншим особам в процесі експлуатації
автомобіля марки «Great Wall Safesuv», д.н.з.
НОМЕР_2. Строк дії договору встановлено
з 29.03.2012 року по 28.03.2013 року.

Стаття 6 ЗУ «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» визначає, що
страховим випадком є
дорожньо-транспортна пригода, що
сталася за участю забезпеченого
транспортного засобу, внаслідок якої
настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована, за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або
майну потерпілого.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.988 ЦК
України, у разі настання страхового
випадку страховик зобов'язаний
здійснити страхову виплату у строк,
встановлений договором.

Крім того, відповідно до п.16 Постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про деякі питання застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки» № 4 від 01.03.2013 року, при
пред'явленні позовних вимог про
відшкодування завданої шкоди в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди безпосередньо до особи, яка
здійснює діяльність, що є джерелом
підвищеної небезпеки, суд має право
виключно в порядку, передбаченому
статтею 33 ЦПК, залучити до участі у
справі страхову організацію
(страховика), яка застрахувала цивільну
відповідальність володільця
транспортного засобу. Непред'явлення
вимог до страховика за наявності
підстав для стягнення завданої шкоди
саме зі страховика є підставою для
відмови в позові до завдавача шкоди у
відповідному розмірі.

Оскільки цивільно-правова
відповідальність відповідача була
застрахована у ПрАТ «СК «Лафорт», то
позивач повинна звертатися до
останнього з даним позовом про
відшкодування завданих в результаті
дорожньо-транспортної пригоди
пошкодженням її автомобіля
матеріальних збитків з вини
відповідача.

Крім того, позивачу було відомо про той
факт, що цивільно-правова
відповідальність відповідача
застрахована у ПрАТ «СК «Лафорт».

Пояснення представника позивача щодо
не звернення з даним позовом до ПрАТ
«СК «Лафорт» в зв язку з визнанням
останнього банкрутом та відкриття
ліквідаційної процедури суд критично
оцінює, оскільки дана обставина не
позбавляє позивача права на отримання
страхового відшкодування з
дотриманням ліквідаційної процедури,
та не звільняє страховика (його
правонаступників) від виконання обов
язку по виплаті страхового
відшкодування.

Враховуючи викладене, підстави для
стягнення з відповідача на користь
позивача матеріальних збитків,
завданих в результаті
дорожньо-транспортної пригоди, у
розмірі 65220,62 гривень, а також витрат,
понесених за проведення
автотоварознавчого дослідження, у
розмірі 400,0 гривень, відсутні.

Так як позов задоволенню не підлягає,
відповідно до ст.88 ЦПК України, судові
витрати у вигляді судового збору
відносяться на рахунок позивача.

Керуючись, ст.6 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» № 1961-ІV від 01.07.2004 року, п.3 ч.1
ст.988 ЦК України, ч.1 ст.60, п.2 ч.1, ч.3 ст.208,
ч.1-ч.3 ст.209, ст.ст.213-215 та ст.218 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про відшкодування матеріальної шкоди
завданої джерелом підвищеної
небезпеки в розмірі 65220 гривень 62
копійки та витрат, пов язаних з
наданням послуг з оцінки вартості
матеріального збитку в розмірі 400
гривень 00 копійок, відмовити.

Сплачений ОСОБА_1 судовий збір в
розмірі 652 гривні 20 копійок звернути в
дохід держави.

Заходи забезпечення позову, вжиті
ухвалою Бориспільського
міськрайонного суду від 12.09.2014 року,
якою накладено арешт на все майно, яке
належить ОСОБА_2, проживаючому в
АДРЕСА_1, скасувати.

Рішення суду може бути оскаржене через
Бориспільський міськрайонний суд
шляхом подання апеляційної скарги до
Апеляційного суду Київської області
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особами, які
брали участь у розгляді справи, але не
були присутні під час проголошення, на
протязі десяти днів з моменту
отримання копії рішення.

Суддя
В.В.
Журавський