АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 2-220/12
Номер провадження 22-ц/786/2995/14
Головуючий у 1-й інстанції Середа А. В.
Доповідач Хіль Л. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Полтавської області у складі:

головуючого судді: Хіль Л.М.

суддів: Кузнєцової О.Ю., Мартєва С.Ю.

при секретарі Колодюк О.П.

за участю представника позивача ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на заочне рішення Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 26 червня 2014
року

по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про поділ спільних зобов'язань
подружжя, -

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із вказаним позовом та просив
визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних
частках виконання обов'язків по ?
частині за кожним, за кредитним
договором № ML-D03/088/2008 від 18 червня 2008
року та стягнути з ОСОБА_3 на його
користь ? частину сплачених станом на 11
травня 2012 року грошових коштів за
вказаним кредитним договором в сумі 99
417,27 грн., ? частину сплачених страхових
внесків за договором страхування майна
№А-0214238 від 25 травня 2011 року в сумі 412
грн. та судові витрати в сумі 1105,60 грн.

В обґрунтування позовних вимог
вказував на те, що 17 листопада 2007 року
Центральним відділом реєстрації актів
цивільного стану Кременчуцького
міського управління юстиції було
зареєстровано шлюб між ним та
відповідачем. Після шлюбу дружині було
присвоєно прізвище чоловіка -
«Винокур».

За час шлюбу, частково за рахунок
кредиту в сумі 59 500, 00 доларів США,
отриманого згідно кредитного договору
№ ML-D03/088/2008 від 18 червня 2008 року,
укладеного ним з АТ «ОТП Банк», на
підставі договору купівлі - продажу від
18.06.2008 року, для спільного проживання з
відповідачкою позивачем було придбано
квартиру АДРЕСА_1.

Після придбання квартири подружжя,
разом з дітьми, проживали у придбаній
квартирі, що підтверджуються довідкою
від 24 травня 2012 року.

Рішенням Апеляційного суду
Полтавської області від 26 липня 2011 року
шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - визнано
недійсним з моменту його укладення.

Після припинення шлюбних відносин з
ОСОБА_3, він самостійно за період з 04
вересня .2009 року по 11 травня 2012 року
сплатив за кредитним договором 10 577,92
долара США кредиту та 14 299,72 США
відсотків, а всього 24 877,64 долара США, що
підтверджується довідкою АТ «ОТП
Банк», від 11 травня 2012 року № D03-01-3/214, що
за курсом НБУ станом на 25.05.2012 року
складає 198 834, 54 грн.

Крім того, після припинення шлюбних
відносин на підставі договору
страхування майна № А-0214238 від 25.05.2011
року вказана квартира була
застрахована в ПрАТ «Страхова група
«ТАС» та згідно квитанції № 6435362 від 25
травня 2010 року позивачем було сплачено
страховий платіж в сумі 824,50 грн.

Справа неодноразово переглядалась
судами апеляційної та касаційної
інстанціїй.

Рішенням Автозаводського районного
суду м. Кременчука Полтавської області
від 26 червня 2014 року у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2 - відмовлено.

Вказане рішення в апеляційному порядку
оскаржив ОСОБА_2 та просив скасувати
його та ухвалити нове, яким
задовольнити його позовні вимоги у
повному обсязі.

Посилався на порушення судом першої
інстанції норм матеріального та
процесуального права, а саме залишення
поза увагою суду першої інстанції
отримання кредиту під час перебування
сторін у шлюбі.

Заслухавши доповідь судді доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга ОСОБА_2 не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні

Судове рішення ухвалене у справі
відповідає вказаним вимогам.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що 17 листопада 2007 року у
Центральному відділі реєстрації актів
цивільного стану Кременчуцького
міського управління юстиції ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 зареєстрували шлюб про що було
зроблено актовий запис № 1259.

04 вересня 2009 року за ініціативою
позивача шлюбні відносини фактично
були припинені. Рішенням Апеляційного
суду Полтавської області від 26 липня 2011
року шлюб, укладений між ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 17 листопада 2007 року визнано
недійсним через його фіктивність з
моменту його укладення.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позову ОСОБА_2, суд першої
інстанції виходив з того, що шлюб,
визнаний в судовому порядку недійсним,
не тягне за собою виникнення у осіб
прав та обов'язків подружжя..

Колегія суддів погоджується з таким
висновком місцевого суду, оскільки він
узгоджується з матеріалами справи та
нормами чинного законодавства.

З матеріалів справи вбачається, що 18
червня 2008 року між ОСОБА_2 та ПАТ «ОТП
Банк» було укладено кредитний договір
№ ML-D03/088/2008 на суму 59 500 доларів США для
купівлі квартири АДРЕСА_1.

Погашення кредитних зобов'язань в
період з 4 вересня 2009 року по 11 травня 2012
року ОСОБА_2 здійснював самостійно.

Відповідно до ч.1,2 ст. 45 СК України
недійсний шлюб (стаття 39 цього
Кодексу), а також шлюб, визнаний
недійсним за рішенням суду, не є
підставою для виникнення у осіб, між
якими він був зареєстрований, прав та
обов'язків подружжя, а також прав та
обов'язків, які встановлені для
подружжя іншими законами України.

Якщо протягом недійсного шлюбу особи
набули майно, воно вважається таким, що
належить їм на праві спільної
часткової власності.

Розмір часток кожного з них
визначається відповідно до їхньої
участі у придбанні цього майна своєю
працею та коштами.

Таким чином, кредитний договір,
укладений ОСОБА_2, не створює обов'язків
для ОСОБА_3 так як вона не була його
стороною.

Посилання апелянта на визнання
квартири АДРЕСА_1 спільною власністю
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, як на підставу для
задоволення його позовних вимог,
суперечать нормам Сімейного Кодексу.

Так, факт визнання придбаного протягом
недійсного шлюбу майна спільною
частковою власністю, не означає
виникнення інших прав та обов'язків
подружжя.

Виходячи з викладеного, доводи
апеляційної скарги про помилковість
судового рішення спростовуються
матеріалами справи і не дають підстав
вважати, що судом першої інстанції
допущені порушення норм матеріального
та процесуального права, які
передбачені ст.309 ЦПК України як
підстави для скасування або зміни
рішень.

Керуючись ст. ст. 303 ч.1, 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1
п.1, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л
И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити

Заочне рішення Автозаводського
районного суду м. Кременчука
Полтавської області від 26 червня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ шляхом подачі касаційної скарги
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий:
Л.М. Хіль

Судді
О.Ю. Кузнєцова

С.Ю. Мартєв

З ОРИГІНАЛОМ ЗГІДНО: