РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

13.10.2014

Хмельницький міськрайонний суд в
складі :

головуючої - судді Порозової І.Ю.

секретаря Гарячої Д.А.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про виселення,

ВСТАНОВИВ :

В червні 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом про виселення з належної
їй квартири АДРЕСА_1 її сина ОСОБА_2,
посилаючись на те, що він самовільно
вселився в належне їй житло, вживає
спиртні напої, вчиняє сварки,
неодноразово викликалися працівники
міліції, але на їх попередження
відповідач не реагує.

В судовому засіданні позивач
наполягає на задоволенні позову.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день та час слухання
справи вважається повідомлений
належним чином, відповідно до абз.5ч.5
ст.74 ЦПК України, причину неявки суду не
повідомив, тому відповідно до ст.169 ч.4,
224 ЦПК України суд проводить заочний
розгляд справи.

Заслухавши учасницю процесу,
дослідивши матеріали справи суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що починаючи з 2001
року ОСОБА_2 періодично проживав в
однокімнатній квартирі своєї матері
ОСОБА_1 АДРЕСА_1, а з середини 2013 року
проживає там постійно за згодою матері,
при цьому зареєстрований в АДРЕСА_2.
Протягом тривалого часу ОСОБА_2 вчиняє
протиправну поведінку по відношенню до
матері, ображає її, погрожує фізичною
розправою, не впускає в квартиру, за що
неодноразово притягувався до
адміністративної відповідальності.
Зокрема в постанові про відмову в
порушенні кримінальної справи від
09.12.2011 року зазначено пояснення ОСОБА_2
щодо подій 08.12.2011 року, коли він, будучи
в стані алкогольного сп'яніння вчинив
суперечку з матір'ю, ображав її брудною
лайкою та погрожував фізичною
розправою. 29.05.2012 року ОСОБА_2
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст.173-2 ч.1 КУпАП за
насильство в сім'ї психологічного
характеру, вчинене 02.04.2012 року відносно
матері ОСОБА_1 02.07.2014 року ОСОБА_2
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст.173-2 КУпАП, а саме
за те, що 02.06.2014 року близько 14 год., за
місцем свого проживання у АДРЕСА_1 він
ображав нецензурними словами свою
матір ОСОБА_1 Крім того, з частою
перідичністю ОСОБА_2 вчиняє скандали в
квартирі матері, не впускає її в
квартиру, через що ОСОБА_1 вимушена жити
в сусідів.

Вказані обставини підтверджуються:
договором купівлі-продажу; довідкою
про склад сім'ї ОСОБА_1; постановою в
справі про адміністративне
правопорушення від 29.05.2012 року;
висновком ДІМ ЗВМ ХМВ УМВС від 10.09.2013
року; постановою про відмову в
порушенні кримінальної справи від
09.12.2011 року; висновком О/у КР ВМОР
Хмельницького МВ від 05.06.2014 року;
постановою в справі про
адміністративне правопорушення від
02.07.2014 року; адресною довідкою про
реєстрацію ОСОБА_2; поясненнями
позивача та свідків в судовому
засіданні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Гарантуючи захист права власності,
закон надає власнику право вимагати
усунення будь-яких порушень його права,
хоч би ці порушення і не були поєднані з
позбавленням володіння. Способи
захисту права власності передбачені
нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України.

Права власника житлового будинку,
квартири визначені ст.383 ЦК та ст.150 ЖК,
які передбачають право власника
використовувати житло для власного
проживання, проживання членів сім'ї,
інших осіб і розпоряджатися своїм
житлом на власний розсуд.

Відповідно до ст. 157 ЖК України, членів
сім'ї власника жилого будинку
(квартири) може бути виселено у
випадках, передбачених частиною першою
ст. 116 цього кодексу, а саме
систематичне руйнування чи псування
жилого приміщення, використання його
не за призначенням, або систематичним
порушенням соціального співжиття, що
робить неможливим для інших проживання
з ними в одній квартирі, а заходи
запобігання і громадського впливу
виявились безрезультатними.

З огляду на дослідженні обставини
справи та пояснення позивача, яка
пояснила, що сама дозволила сину ОСОБА_2
проживати в своїй квартирі, суд не
знайшов підтвердження самовільного
зайняття житлового приміщення, на що
позивач посилалася в позовній заяві,
разом з тим, систематичне, грубе
порушення ОСОБА_2 правил співжиття
знайшло своє підтвердження в судовому
засіданні, вказані обставини, на думку
суду роблять неможливим спільне
проживання його з матір'ю в
однокімнатній квартирі, а тому суд
дійшов висновку, що з цих підстав його
слід виселити з квартири АДРЕСА_1.

Судові витрати по справі становлять
243,60 грн. та підлягають до стягнення з
відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст.209, 212-215,88 ЦПК україни,
ст.ст.150, 116 ЖК України, 16, 386, 391, 383 ЦК
України, суд

В И Р І Ш И
В :

Позов задовольнити.

ОСОБА_2 виселити з квартири АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
243,60грн. судового збору.

Рішення може бути переглянуте судом,
що його ухвалив за письмовою заявою
відповідача, яка подається протягом 10
днів з дня отримання його копії.

На рішення може бути подано
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя

копія вірна

суддя (підпис):