РІШЕННЯ

Іменем України

02.10.2014 р. Франківський районний суд
м.Львова у складі:головуючого

судді Гулієвої М.І.

при секретарі Матвієнко А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Львові справу за позовом
ОСОБА_1 до ПАТ »Укрсиббанк» ,ОСОБА_2 про
визнання договору поруки припиненим ,-

в с т а
н о в и в

позивач звернувся до суду з
позовом про визнання припиненим
правовідношення,яке випливає із
договорів поруки ,посилаючись на те , що
18.03.2008р., 18.07.08р.між ним та
ПАТ»Укрсиббанк» укладено договори
поруки, згідно якого він виступив
поручителем перед ПАТ»Укрсиббанк» за
виконання ОСОБА_2 зобов»язань за
кредитними договорами №0 від
18.03.08р. та № 0 від 18.07.08р. Пунктом 3.1
договорів поруки передбачено,що
договір поруки діє до повного
припинення всіх зобов»зань боржника за
основним договором або до погашення
поручителем зобов»язань боржника в
рахунок виконання зобов»язань за
основним договором,в сумі та в межах
якої поручитель відповідає перед
кредитором.Оскільки , в договорах не
встановлено строку ,після якого порука
припиняється

тому в даному разі підлягають
застосуванню норми ч.4 ст.559 ЦК України
про припинення поруки,якщо кредитор
протягом 6 місяців від дня настання
строку виконання основного
зобов»язання не пред»явить вимоги до
поручителя.Як вбачається з розрахунків
заборгованості, банк визнав терміни
повернення кредиту таким,що настав
30.01.09р.за кредитним договором №0
від 18.03.08р. та03.02.2009р. за кредитним
договором № 0 від
18.07.08р.,однак,протягом 6 місячного
строку жодних вимог до нього не ставив,
позовна заява подана в суд
19.01.2011р.,тобто через 2 роки від терміну
повернення кредитів.У зв»язку з
наведеним просить визнати припиненими
правовідношення,які випливають із
договорів поруки.

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,дав
аналогічні пояснення, просить позов
задоволити.

Представник відповідача
ПАТ»УкрСиббанк»проти позову заперечив
та пояснив,що розрахунок
заборгованості відображає прострочену
заборгованість і не визначає дату
визнання банком терміну кредиту
таким,що настав, а тому помилковим є
посилання позивача на те,що банк визнав
термін повернення кредитів таким,що
настав відповідно 30.01.09р.та
03.02.09р.11.08.2010р.та 13.10.2010р.банком було
скеровано вимоги ОСОБА_2та ОСОБА_1про
дострокове повернення кредитів у
випадку непогашення простроченого
боргу протягом 31 календарного дня.Дані
вимоги не були отримані позивачем,тому
згідно п.6.2 кредитного договору,термін
дострокового повернення кредиту та
сплати за кредит вважаються такими,що
настали,а кредит і плата за
кредит-обов»язковими до повернення і
сплати в повному обсязі з 41
календарного дня,рахуючи з дати
відправлення вимоги.Термін щодо
повного дострокового повернення
кредитів настав з 21.09.2010р.,відповідно
6місячний строк закінчився 21.03.11р.,а
тому позовна заява про стягнення боргу
з позичальника і поручителя була
подана в межах строку,передбаченого ч.4
ст.559 ЦК України.

Відповідач ОСОБА_2.у судове
засідання не з"явилася, про причини
неявки суд не повідомила, хоча належним
чином повідомлялася про час та місце
розгляду справи. Згідно ст.169 ЦПК
України суд вважає, що справу слід
слухати у їх відсутності на підставі
наявних у справі доказів.

Дослідивши зібрані по справі
докази, з'ясувавши дійсні обставини
справи, суд приходить до висновку, що
позов до задоволення не підлягає з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.03.2008р. між
АКБ»Укрсиббанк", правонаступником
якого є ПАТ "Укрсиббанк", та ОСОБА_2 було
укладено договір про надання
споживчого кредиту №0 в сумі
45000доларів США,із терміном повернення
не пізніше 18.03.2015р.

18.07.2008р. між АКБ»Укрсиббанк",
правонаступником якого є ПАТ
"Укрсиббанк", та ОСОБА_2 укладено
договір про надання споживчого
кредиту №0 в сумі 15000доларів
США,із терміном повернення не пізніше
17.07.2015р.

18.03.2008р., 18.07.08р.між ОСОБА_1 та
АКБ»Укрсиббанк»,правонаступником
якого є ПАТ»Укрсиббанк» укладено
договори поруки, згідно якого він
виступив поручителем перед
ПАТ»Укрсиббанк» за виконання ОСОБА_2
зобов»язань за кредитними договорами
№0 від 18.03.08р. та № 0 від
18.07.08р.

У судовому засіданні встановлено, що
30.01.2009р.між ОСОБА_2 та АКБ»Укрсиббанк»
укладено Додаткову угоду №2 до
кредитного договору№0 від
18.03.08р.,згідно якої сторони дійшли згоди
щодо зміни схеми погашення кредиту.

03.02.2009р.між ОСОБА_2 та
АКБ»Укрсиббанк» укладено Додаткову
угоду №2 до кредитного договору №
0 від 18.07.08р.про зміну схеми
погашення кредиту за вказаним
договором.

Як вбачається з розрахунку
заборгованості ,ОСОБА_2допустила
заборгованість по кредитах та станом
на 29.11.2010р. має заборгованість за
кредитним договором №0 від
18.03.08р.в сумі 345 822,25грн., заборгованість
за кредитним договором№ 0 від
18.07.08р.становить-118751,75грн.

11.08.2010р.та 13.10.10р. банком по вказаних
договорах ОСОБА_1та ОСОБА_2надіслано
вимоги про дострокове повернення
кредиту та процентів у зв»язку з
неналежним виконанням умов договору
про надання споживчого кредиту,в яких
зазначено про добровільне протягом 31
дня з моменту отримання вимоги
погасити прострочений основний
борг,відсотки та пеню.У випадку
непогашення поверненню підлягає весь
кредит достроково на 32 день з дня
отримання вимоги.

19.01.2011р. ПАТ»Укрсиббанк»звернулось
у Галицький районний суд м.Львова з
позовом про солідарне стягнення
заборгованості за вказаними вище
кредитними договорами з ОСОБА_2та
ОСОБА_1

Пунктом 3.1 договорів поруки
передбачено,що договір поруки діє до
повного припинення всіх зобов»зань
боржника за основним договором.

Згідно п.6.2 Кредитного
договору,термін дострокового
повернення кредиту та сплати плати за
кредит вважаються такими ,що настали,а
кредит і плата за кредит-обов»язковими
до повернення і сплати в повному обсязі
з 41 календарного дня, рахуючи з дати
відправлення позичальнику вимоги
банку про дострокове повернення,у
випадку неотримання позичальником
вказаної вимоги.

Отже,враховуючи надіслану банком
вимогу позичальнику та
поручителю,строк дострокового
повернення кредиту настав 21.09.2010р.

Відповідно до ст.60 ЦПК України
кожна із сторін зобов»язана довести ті
обставини,на які посилається як на
підставу своїх вимог чи заперечень.

Як вбачається із ч.4ст.559 ЦК України,
порука припиняється після закінчення
строку,встановленого у договорі
поруки. У разі,якщо такий строк не
встановлено,порука припиняється,якщо
кредитор протягом 6 місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов»язання не пред»явить вимоги до
поручителя.

Зі змісту договору поруки,зокрема,
п.3.1, вбачається,що строк припинення
поруки не встановлено,тому в силу ч.4
ст.559 ЦК України,порука припиняється,
якщо кредитор протягом 6 місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов»язання, настання
строку виконання зобов»язання у
повному обсязі,або у зв»язку із
застосуванням права на повернення
кредиту достроково, відповідно до
положень ст..1050 ч.2 ЦК України, не
пред»явить вимоги до поручителя.

Відповідно до п.24 постанови Пленуму
ВССУ №5 від 30.03.2012р.»Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів,що виникають із
кредитних
правовідносин»,пред»явленням вимоги
до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу,так і пред»явлення до
нього позову.При цьому в разі
пред»явлення вимоги до
поручителя,кредитор може звернутись до
суду протягом 6 місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов»язання.

Згідно Правової
позиції,висловленої Верховним Судом
України у постанові від 21.05.12р. у справі
№6-20 цс 11, порука припиняється, якщо
кредитор протягом 6 місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов»язання не пред»явить вимоги до
поручителя,а в разі зміни банком строку
виконання основного зобов»язання,то
відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України,вимоги
до поручителя мають бути заявлені у
межах 6 місяців від дня настання цього
строку.

Як вбачається з Правового
висновку Верховного Суду України у
справі про стягнення заборгованості за
кредитним договором від 17.09.14р.у справі
№6-53цс14,словосполучення «пред»явлення
вимоги» до поручителя протягом 6
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов»язання як
умови чинності поруки,застосоване у ч.4
ст.559 ЦК України,слід розуміти як
пред»явлення кредитором у
встановленому законом порядку
протягом вказаного строку саме
позовної,а не будь-якої іншої вимоги до
поручителя.При цьому зазначене
положення не виключає можливості
пред»явлення кредитором іншої
письмової вимоги про погашення
заборгованості за боржника,однак і в
цьому разі кредитор може звернутись до
суду з такою вимогою протягом 6 місяців
від дня настання строку виконання
основного зобов»язання.Отже, виходячи
з положень другого речення ч.4 ст.559 ЦК
України, вимогу до поручителя про
виконання ним солідарного з боржником
зобов»язання повинно бути пред»явлено
у судовому порядку в межах строку дії
поруки, тобто упродовж 6 місяців з
моменту настання строку погашення
чергового платежу або із
дня,встановленого кредитором для
дострокового погашення кредиту в
порядку реалізації ним свого
права,передбаченого ч.2 ст.1050 ЦК
України,або із дня настання строку
виконання основного зобов»язання.

Представником позивача у
судовому засіданні не спростовано факт
надіслання банком і неотримання
позичальником та поручителем вимоги
банку про дострокове погашення
кредиту,а тому виходячи із змісту п.6.2
Кредитного договору строк
дострокового повернення кредиту
вважається таким, що настав 21.09.2010р.

Таким чином,посилання позивача
на сплив шестимісячного строку для
пред»явлення вимоги про повернення
боргу з часу припинення виконання
зобов»язань позичальником,а саме-
30.01.09р.по кредитному договору №0
від 18.03.08р.та 3.02.09р. за кредитним
договором№ 0 від 18.07.08р.є
помилковими.

Оскільки, позов до поручителя
відповідачем пред»явлено 19.01.11р., в
межах 6місячного строку ,передбаченого
ч.4 ст.559 ЦК України,суд приходить до
висновку,що відсутні підстави для
визнання поруки припиненою.

Керуючись ст.10,11,15,60,208,209,212-215,218 ЦПК
України, суд,-

В и р
і ш и в

у задоволенні позову ОСОБА_1 до ПАТ
»Укрсиббанк» ,ОСОБА_2 про визнання
припиненим правовідношення,яке
випливає із договорів поруки №188441 від
18.03.2008р.,№218007 від 18.07.08р.,укладених між
ним та ПАТ »Укрсиббанк» в забезпечення
зобов»язань за кредитими договорами
№0 від 18.03.08р. та № 0 від
18.07.08р.,укладеними між ОСОБА_2та
ПАТ»Укрсиббанк»- відмовити.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного
суду Львівської області протягом 10днів
з дня його проголошення.

Суддя
М.І.Гулієва