Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/4355//14
Головуючий у 1 інстанції: Фісун
Суддя-доповідач: Бабак А.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справах
апеляційного суду Запорізької області
у складі:

Головуючого: Спас О.В.

Суддів
Бабак А.М.

Полякова
О.З.

При секретарі: Бабенко
Т.І.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» в
особі філії - Запорізького обласного
управління на ухвалу Оріхівського
районного суду Запорізької області від
09 вересня 2014 року про відмову в
забезпечені позову

у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в особі філії -
Запорізьке обласне управління до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про відшкодування
матеріальної шкоди, завданої
працівником під час виконання трудових
обов'язків, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2014 року Публічне акціонерне
товариство «Державний ощадний банк
України» (далі ПАТ «Державний ощадний
банк України») в особі філії -
Запорізьке обласне управління
звернулося до суду з позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної
шкоди, завданої працівником під час
виконання трудових обов'язків.

04.09.2014 року ПАТ «Державний ощадний банк
України» в особі філії - Запорізьке
обласне управління подав до суду заяву
про забезпечення позову .

У заяві зазначалось, що в ході ревізії
територіально відокремленого
безбалансового відділення № 10007/0204
філії - Запорізьке обласне управління AT
«Ощадбанк» була виявлена нестача
грошових коштів на рахунках клієнтів
ПАТ «Державний ощадний банк України» в
сумі 1 135 979, 82 гривень.

Нестача грошових коштів виникла під
час роботи у відділенні філії Банку
службових осіб - контролера - касира
ОСОБА_3 та контролера - касира ОСОБА_4,
які в період з березня 2011 року по
червень 2014 року шляхом періодичного
зняття коштів з рахунків клієнтів,
привласнили грошові кошти на загальну
суму - 1 135 979, 82 гривень, чим нанесли AT
«Ощадбанк» та Державі матеріальну
шкоду в особливо великих розмірах.

Оскільки, добровільно відповідачі не
бажають повернути кошти, є підстави
вважати, що невжиття заходів
забезпечення позову може зробити
неможливим виконання судового рішення,
що завдасть збитків банку у великому
розмірі.

Посилаючись на зазначені обставини,
просив суд забезпечити позов шляхом
накладення арешту на все майно, що
належить відповідачам ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Ухвалою Оріхівського районного суду
Запорізької області від 09 вересня 2014
року у задоволенні заяви про
забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ПАТ
«Державний ощадний банк України» в
особі філії - Запорізьке обласне
управління подало апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на те, що ухвала
постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
оскільки суд першої інстанції не
пересвідчився, що між сторонами дійсно
виник спір і існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову, не з'ясував обсяг позовних
вимог, дані про осіб відповідачів, не
витребував доказів, щодо майна
відповідачів. Крім того, не прийнято до
уваги, що збитки спричинені державі.
Просить скасувати ухвалу суду першої
інстанції та постановити нову ухвалу,
якою задовольнити заяву ПАТ «Державний
ощадний банк України» в особі філії -
Запорізьке обласне управління про
забезпечення позову.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
учасників процесу, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції та обставини
справи в межах доводів апеляційної
скарги і вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія суддів прийшла до
висновку, що апеляційна скарга ПАТ
«Державний ощадний банк України» в
особі філії - Запорізьке обласне
управління підлягає відхиленню з
наступних підстав.

Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду скарги на ухвалу
суду першої інстанції апеляційний суд
має право постановити ухвалу про
відхилення апеляційної скарги і
залишення ухвали без змін, та на
підставі п. 1 ч. 1 ст. 312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

За змістом ст. 151 ЦПК України, суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити заходи забезпечення
позову. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК
України позов забезпечується
накладенням арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб.

Відповідно п.4 Постанови № 9 від 22.12.2006
року Пленуму Верховного Суду України
"Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову", суд при розгляді
заяви повинен з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися в тому, що
між сторонами дійсно виник спір та
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову,
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Відмовляючи у задоволенні заяви ПАТ
«Державний ощадний банк України» в
особі філії - Запорізьке обласне
управління суд виходив з того, що заява
про забезпечення позову не відповідає
вимогам ч.2 ст. 151 ЦПК України та в ній не
зазначено майно на яке необхідно
накласти арешт та його
місцезнаходження, що не дає можливості
вирішити питання щодо співмірності
заявлених позовних вимог та обраному
виду забезпечення позову.

Колегія суддів вважає, що висновок суду
є вірним.

Частиною 2 статті 151 ЦПК України
передбачено, що у заяві про
забезпечення позову повинно бути
зазначено: 1) причини, у зв'язку з якими
потрібно забезпечити позов; 2) вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності; 3) інші відомості,
потрібні для забезпечення позову.

В частині 3 статті 152 ЦПК України
вказано, що види забезпечення позову
мають бути співмірними із заявленими
позивачем вимогами.

Зі змісту заяви ПАТ «Державний ощадний
банк України» в особі філії -
Запорізьке обласне управління про
забезпечення позову вбачається, що
позивач просив накласти арешт на все
майно, яке належить відповідачам
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 11-12).

Проте, всупереч вимогам пункту 3 ч. 2
ст.151 ЦПК України заявник не вказав, на
яке майно відповідачів необхідно
накласти арешт, а також відсутні
відомості щодо вартості такого майна,
що позбавляє суд можливості вирішити
питання щодо співмірності видів
забезпечення позову з заявленими
позивачем вимогами.

При постановленні ухвали, суддя вірно
застосував норми цивільного
процесуального права, роз'яснення, що
містяться в постанові Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 22
грудня 2006 року "Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову"
та правомірно відмовив у задоволенні
заяви, оскільки вона не відповідає
вимогам ч.2 ст. 151 ЦПК України, в ній
відсутності відомості на яке майно
відповідачів необхідно накласти
арешт, його вартість, відсутні докази
належності майна відповідачам, докази
щодо необхідності забезпечення позову,
а також докази, які б вказували на
наявність підстав вважати, що невжиття
заходів забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

У разі усунення зазначених недоліків,
заявник не позбавлений права подати
повторно заяву про забезпечення
позову.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що оскаржувана ухвала
постановлена з додержанням норм
процесуального права, доводи
апеляційної скарги не спростовують її
законність, підстав для її скасування
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст.
307,312,313,314,315,317 ЦПК України, колегія
суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в особі філії -
Запорізького обласного управління
відхилити.

Ухвалу Оріхівського районного суду
Запорізької області від 09 вересня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:

Судді: