Справа № 610/3844/14-ц
Провадження №2/610/1040/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2014 року Балаклійський районний суд
Харківської області в складі:

головуючого-судді Тімонової В.М.,

за участі: секретаря -Кравцової-Єріної
Ю.А.,

представника позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

18.09.2014 року ОСОБА_2 звернувся до суду із
позовом, в якому просить визнати ОСОБА_3
таким, що втратив право користування
житловим приміщенням, розташованим в
АДРЕСА_1.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на те, що будинок АДРЕСА_1
належить йому на праві приватної
власності на підставі свідоцтва про
право на спадщину за заповітом від 03
липня 2002 року. З 26.10.2012 року в
вищевказаному будинку був
зареєстрований син його дружини -
ОСОБА_3. Фактично з дня реєстрації за
даною адресою він не проживав, будинком
не цікавиться, добровільно з
реєстраційного обліку не знімається,
порушуючи права позивача як власника
житла, який оплачує один всі комунальні
послуги.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги і
просив їх задовольнити, пояснивши, що
позивач неодноразово звертався до
відповідача з вимогою знятися з
реєстраційного обліку у належному
позивачеві будинку, оскільки
доводиться багато сплачувати по
рахункам за нього, але відповідач
відмовлявся, а з січня 2013 року взагалі
не відомо його місце проживання.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час і місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
причини неявки суду невідомі.

Вислухавши представника позивача,
допитавши свідків, вивчивши докази по
справі, суд приходить до висновку, що
позовна заява підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд
розглядає справи в межах заявлених
вимог і на підставі наданих доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Судовим розглядом встановлено, що
позивачу ОСОБА_2 на праві приватної
власності на підставі Свідоцтва про
право на спадщину за заповітом від 03
липня 2014 року належить житловий
будинок АДРЕСА_1

Як вбачається із довідки відділу
адресно - довідкової роботи ГУДМВС
України в Харківській області від
24.09.2014 року, у житловому будинку за
вищевказаною адресою з 26.10.2012 року
зареєстрований ОСОБА_3 - відповідач по
справі (а.с.20).

Як вбачається із акту обстеження від
12.08.2014 року, складеного депутатом
Савинської селищної ради
Балаклійського району Харківської
області Малишка В.В. в присутності
ОСОБА_5, ОСОБА_6, під час перевірки за
фактом реєстрації мешканців в
житловому будинку АДРЕСА_1
Балаклійського району Харківської
області встановлено, що на зазначеній
житловій площі зареєстрований ОСОБА_3,
який фактично з дня реєстрації за даною
адресою не проживав.(а.с.13).

Допитані в судовому засіданні
свідки-сусіди ОСОБА_5 та ОСОБА_6
підтвердили, що ОСОБА_3 дійсно більше
року не проживає в спірному житловому
будинку АДРЕСА_1 Балаклійського району
Харківської області.

Відповідно до ст. 7 Закону України від
11.12.2003 року «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні» зняття з реєстрації з місця
проживання здійснюється на підставі
рішення суду, яке набрало законної
сили, про позбавлення права власності
на житлове приміщення або про
позбавлення права користування
житловим приміщенням, про виселення,
визнання особи безвісно відсутньою або
померлою, свідоцтва про смерть.

Таким чином, вирішення питання про
зняття особи з реєстраційного обліку
залежить, зокрема, від вирішення
питання про її право користування
житловим приміщенням відповідно до
норм житлового та цивільного
законодавства (ст.ст. 71, 72, 116, 156 ЖК; ст. 405
ЦК).

За змістом ч.2 ст. 405 ЦК України
передбачені спеціальні підстави для
визнання особи такою, що втратила право
на користування житлом власника: у разі
відсутності члена сім»ї власника без
поважних причин понад один рік, якщо
інше не встановлено домовленістю між
ним і власником житла або законом.

Відповідач без поважних причин не
проживає у зазначеному будинку більш
ніж рік, втратив зв'язок і
зацікавленість до вказаного житла, а
тому за правилами ч. 2 ст. 405 ЦК України
втрачає право на користування цим
житлом.

На користь доводів позивача свідчить і
та обставина, що судові документи
відповідачем за зареєстрованою у
встановленому законом порядку адресою
його місця проживання чи місця
перебування отримані не були.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд
приходить до висновку про необхідність
задоволення позову, оскільки судом
встановлена відсутність відповідача
ОСОБА_3 та у житловому приміщення на
протязі більше одного року без
поважної причини.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст.10-11, 60, 88, 208-233 ЦПК
України, ст. 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що
втратив право користування жилим
приміщенням АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Харківської області
через Балаклійський районний суд
шляхом подачі апеляційної скарги в
10-денний строк з дня проголошення
рішення.

З повним текстом рішення сторони
можуть ознайомитися, починаючи з 20
жовтня 2014 року.

Повний текст рішення виготовлено 17.10.2014
року.

СУДДЯ