Справа № 459/2402/14
Головуючий у 1 інстанції: Новосад М.Д.
Провадження № 22-ц/783/4844/14
Доповідач в 2-й інстанції: Богонюк М. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Львівської області в
складі:

Головуючого судді: Богонюка М.Я.

Суддів: Ванівського О.М., Шашкіної С.А.

При секретарі: Цар М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
ухвалу Червоноградського міського
суду Львівської області від 22 травня 2014
року, -

ВСТАНОВЛЕНО:

Оскаржуваною ухвалою відмовлено у
відкритті провадження по справі за
позовом ОСОБА_2 до Сокальського
районного суду Львівської області про
відшкодування шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
ухвалу суду скасувати, а справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Апелянт вважає, що ухвалу суду
постановлено з порушенням норм
процесуального права при неповно
з'ясованих обставинах, що мають
значення для справи. Покликається на
те, що суд не застосував норми
Конституції України, які підлягали до
застосуванню, і, відмовляючи у
відкритті провадження в порядку
цивільного судочинства, не вказав
норму, яка б визначала, що на спірні
правовідносини юрисдикція судів не
поширюється.

Заслухавши суддю - доповідача,
дослідивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
вважає, що така задоволенню не
підлягає.

Відповідно до п.1 ч.2 ст. 122 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
провадження в справі, якщо заява не
підлягає розгляду в судах в порядку
цивільного судочинства.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_2 звернувся з позовом до
Сокальського районного суду
Львівської області про відшкодування
шкоди.

В обґрунтування позовних вимог
покликався на порушення органом
державної влади - Сокальським районним
судом прав гарантованих ст. ст. 8, 40, 55, 56
Конституції України шляхом
постановлення завідомо неправосудної
ухвали від 11.03.2011 року по справі №2-503/11.

Згідно ст.ст. 126,129 Конституції України,
судді при здійсненні правосуддя
незалежні й підкоряються лише закону,
вплив на них у будь-який спосіб
забороняється, а також однією з
основних засад судочинства є
забезпечення апеляційного та
касаційного оскарження рішення суду,
крім випадків, установлених законом.

Відповідно до зазначених положень
Конституції, судові рішення і,
відповідно, дії або бездіяльність
судів (суддів) з питань здійснення
правосуддя (пов'язаних з підготовкою й
розглядом справ у судових інстанціях)
можуть оскаржуватись у визначеному
порядку до суду вищої інстанції, а не в
інший суд першої інстанції.

Останнє порушувало б і принцип
незалежності суддів, і заборону
втручання у вирішення справи належним
судом.

Суд є органом, який розглядає справи на
рішення, дії чи бездіяльність органів
державної влади, посадових і службових
осіб, а його рішення (дії,
бездіяльність) оскаржуються лише в
порядку, визначеному ст. 129 Конституції
та законодавством про судочинство.

Таким чином, суд (суддя) як орган (особа),
що здійснює правосуддя, не може бути
відповідачем у цивільній справі.
Винятками є лише випадки, коли суд
(суддя) виступає не як орган (особа), що
здійснює правосуддя, а як будь-яка інша
установа (особа). Заяви, скарги,
спрямовані на дії судді при здійсненні
правосуддя, не підлягають розглядові в
суді першої інстанції, оскільки
відповідно до закону є інший механізм
усунення помилок і недоліків,
допущених при здійсненні правосуддя.

Виключне право перевірки законності та
обґрунтованості судових рішень має
відповідний суд згідно із
процесуальним законодавством.
Оскарження в будь-який спосіб судових
рішень, діяльності судів і суддів щодо
розгляду та вирішення справи поза
передбаченим процесуальним законом
порядком у справі не допускається, і
суди повинні відмовляти у прийнятті
позовів та заяв з таким предметом.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що відмовляючи у
відкритті провадження на підставі п.1
ч.2 ст.122 ЦПК України, районний суд
прийшов до правильного висновку, що
справа не підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, а тому підстав
для її задоволення немає.

Керуючись ст. 307 ч. 2 п. 1, 312 ч. 1 п. 1, 314 ч. 1 п.
4, 315 ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Червоноградського міського
суду Львівської області від 22 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання ухвалою
законної сили.

Головуючий :

Судді :