Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2617/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Бойко П. М.
Доповідач Авраменко Т. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

09.10.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючої судді: Авраменко Т.М.

суддів: Потапенка В.І.,
Суровицької Л.В.,

при секретарі: Пономаренко А.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на заочне рішення Долинського
районного суду Кіровоградської
області від 12 квітня 2013 року в справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання
договору купівлі-продажу будинку
дійсним, визнання права власності,
встановлення факту права власності.

Заслухавши доповідача, пояснення
осіб, які прибули в судове засідання,
дослідивши матеріали справи, колегія
суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

В січні 2013 ОСОБА_3 звернулася в суд з
позовом до ОСОБА_5 про визнання
договору купівлі-продажу будинку
дійсним та визнання права власності.

Зазначала, що 31 жовтня 2005 року між
ОСОБА_6, яка є її рідною сестрою, та
ОСОБА_5 укладено в простій письмовій
формі договір купівлі-продажу
житлового будинку з надвірними
будівлями АДРЕСА_1, що підтверджується
розпискою відповідача. ІНФОРМАЦІЯ_1
ОСОБА_6 померла. У видачі свідоцтва про
право на спадщину їй відмовлено,
оскільки у спадкодавця відсутні
документи на будинок.

Просила визнати договір
купівлі-продажу дійсним та визнати
право власності на житловий будинок за
ОСОБА_6

Під час розгляду справи позовні вимоги
доповнила, просила встановити факт
права власності на житловий будинок за
відповідачем ОСОБА_5

Заочним рішенням Долинського
районного суду Кіровоградської
області від 12 квітня 2013 року позов
задоволено в повному обсязі.
Встановлено факт права власності
ОСОБА_5 на житловий будинок АДРЕСА_1 на
2005 рік. Визнано дійсним договір
купівлі-продажу житлового будинку з
надвірними будівлями, укладений 31
жовтня 2005 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та
визнано право власності на вказаний
будинок з надвірними будівлями за
ОСОБА_6, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2, який не
брав участі у розгляді справи в суді
першої інстанції, просить скасувати
рішення суду, як таке, що не відповідає
фактичним обставинам справи та
ухвалене з порушенням норм
матеріального і процесуального права.
Зазначає, що цим рішенням порушуються
його права, як співвласника будинку,
оскільки з 1999 року він проживав разом з
ОСОБА_6 до дня її смерті однією сім'єю,
як чоловік та дружина без реєстрації
шлюбу, разом вели спільне
господарство. В 2005 році за спільні
кошти придбали у ОСОБА_5 житловий
будинок з надвірними будівлями
АДРЕСА_1, що підтверджується розпискою
ОСОБА_5 та записом в погосподарській
книзі Братолюбівської сільської ради,
тому він має право на ? частину будинку.

В засіданні апеляційного суду
ОСОБА_2 підтримав доводи апеляційної
скарги, пояснив, що він зареєстрований
та проживає в зазначеному будинку до
цього часу. Представник позивача
просив відхилити апеляційну скаргу,
оскільки рішення суду відповідає
обставинам справи та вимогам закону, а
ОСОБА_2 участі в придбанні будинку не
приймав.

Відповідач ОСОБА_5, 1937 року
народження, про час та місце розгляду
справи повідомлена (а.с.68,71), в засідання
апеляційного суду не прибула.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом, а обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються, як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Проте зазначені вимоги закону
залишилися поза увагою суду першої
інстанції.

Сторонами у цивільному процесі є
позивач і відповідач (ст.30 ЦПК України).
Сторони - це суб'єкти спірних
матеріальних правовідносин.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 зареєстрований та проживає в
будинку АДРЕСА_1 з 2005 року, проживав
разом з ОСОБА_7 з 1999 року , що
підтверджується довідкою сільської
ради (а.с.54). До апеляційної скарги
ОСОБА_2 надав розписку ОСОБА_5 про те, що
у неї спірний будинок за 4000 грн. купили
ОСОБА_6 та ОСОБА_2 (а.с.55).

Оскільки предметом позову є
спір про право власності на житловий
будинок, в якому ОСОБА_2 зареєстрований
та проживає, а також претендує на
частку зазначеного будинку, як особа
яка брала участь в його придбанні, то
його участь у розгляді зазначеної
справи є обов'язковою, однак до участі у
справі він не був залучений.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції (ч.1 ст.303 ЦПК України).

Разом з тим, чинним процесуальним
законодавством апеляційний суд не
наділений правом залучення належної
особи до участі у справі та вирішення
спору як суд першої інстанції.

За таких обставин рішення суду
першої інстанції відповідно до п.4 ч.1
ст. 309 ЦПК України підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
в задоволенні позову з тих підстав, що
позов пред'явлено не до всіх осіб, які
мають відповідати за позовом .

Колегія суддів зазначає, що
здатність мати цивільні права та
обов'язки сторони ( цивільну
правоздатність ) мають усі фізичні
особи. Цивільна правоздатність
фізичної особи виникає у момент її
народження і припиняється у момент її
смерті ( стаття 25 ЦК), проте суд не дав
належної оцінки тій обставині, чи
можливе визнання права власності на
нерухоме майно за особою, яка померла.

Також суд не звернув уваги на те,
чи підлягає в судовому порядку
встановлення факту права власності та
встановив факт права власності
відповідача ОСОБА_5 на житловий
будинок, яка таких вимог не заявляла.

В правовій позиції, викладеній в
постанові Верховного Суду України у
справі № 6-162 цс 12 від 30 січня 2013 року,
яка відповідно до ч.2 ст.214, ч.1 ст.360-7 ЦПК
України є обов'язковою, зазначено, що
«вирішуючи спір про визнання
правочину, який підлягає нотаріальному
посвідченню, дійсним, судам необхідно
враховувати, що норма частини другої
статті 220 ЦК України не застосовується
щодо правочинів, які підлягають і
нотаріальному посвідченню, і державній
реєстрації. Момент вчинення таких
правочинів згідно зі статтею 210,
частиною третьою статті 640 ЦК України (у
редакції, чинній на момент виникнення
спірних правовідносин) пов'язується з
державною реєстрацією, тому вони не є
укладеними й не створюють прав та
обов'язків для сторін. Договір
купівлі-продажу житлового будинку (або
його частини) підлягає нотаріальному
посвідченню та державній реєстрації, а
тому не може бути визнаний дійсним на
підставі частини другої статті 220 ЦК
України».

Суд не дав належної оцінки, чи належний
спосіб захисту цивільних прав та
інтересів відповідно до ст.16 ЦК України
обрала позивач.

На підставі викладеного, керуючись п.2
ч.1 ст.307, ч.1 ст.309, ч.2 ст.314, ст.316 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л
А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити .

Скасувати заочне рішення
Долинського районного суду
Кіровоградської області від 12 квітня
2013 року.

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
визнання договору купівлі-продажу
будинку дійсним, визнання права
власності, встановлення факту права
власності відмовити .

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуюча суддя:

судді: