Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2014 року Добропільський
міськрайонний суд Донецької області в
складі:

головуючого судді
Мавроді Р.Ф.

при секретарі
Ганжа Т.А.

за участю:

позивача
ОСОБА_1

представника позивача
ОСОБА_2

представника відповідача
Радіола Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Добропілля цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства
з обмеженою відповідальністю «ДТЕК
«Добропіллявугілля» про
відшкодування моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Добропільського
міськрайонного суду з позовом до ТОВ
«ДТЕК Добропіллявугілля» про
відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивач ОСОБА_1 вказав, що він з серпня
2004 року перебував з відповідачем у
трудових відносинах, працював на шахті
«Добропільська» гірником, прохідником
підземним з повним робочим днем у
шахті у шкідливих і небезпечних умовах
праці. 26 січня 2014 року під час виконання
трудових обов'язків з ним стався
нещасний випадок, внаслідок якого він
отримав травму - струс головного мозку,
ушкодження шийного відділу хребта,
рвана рана правої щоки, проникаюча в
ротову порожнину, що підтверджується
актом Н-5 від 10.02.2014 та актом №1 про
нещасний випадок на виробництві форми
Н-1 від 10.02.2014 року.

Висновком МСЕК від 27.05.2014 року йому
встановлено 40% втрати професійної
працездатності та він визнаний
інвалідом 3-ї групи з черговим
переоглядом через рік (довідки
№№439918,240647).

Після встановлення йому втрати
професійної працездатності він з усіма
необхідними документами звернувся до
відділення виконавчої дирекції ФСС від
нещасних випадків на виробництві та
професійних захворювань України в м.
Добропіллі для відшкодування
матеріальної шкоди, де йому були
призначені страхові виплати, а саме:
одноразова допомога і щомісячні
регресні виплати.

Позивач вважає, що внаслідок отриманої
травми йому заподіяні фізичний біль і
душевні страждання. Ушкодження
здоров'я призвело до порушення його
особистих немайнових прав, таких як,
право на охорону здоров'я, на безпечну
працю. У зв'язку з виробничою травмою
цілком порушена його нормальна
життєдіяльність. Після травми його
постійно турбує нестерпімий біль в
голові, порушений сон, його стан
постійно роздратований. . Тривалий час
лікувався. Йому протипоказана важка
робота. Був змушений звільнитися з
роботи за станом здоров'я.

У судовому засіданні позивач повністю
підтримав позовні вимоги, просить суд
стягнути з відповідача ТОВ «ДТЕК
Добропіллявугілля» в рахунок
відшкодування моральної шкоди на свою
користь 40000 гривень виходячи з того, що
має серйозні порушення здоров'я зі
стійким розладом функцій організму,
обумовленим наслідками отриманої
травми, які призводять до обмеження
життєдіяльності, моральним
стражданням, втраті нормальних
життєвих зв'язків.

Представник відповідача, діюча на
підставі довіреності, позов не визнала,
вважає, що позивач, укладаючи з
відповідачем трудовий договір, був
повідомлений під розпис про важкі,
шкідливі та небезпечні умови праці.
Тому сама важкість, небезпечність та
шкідливість технологічного процесу
виробництва на підприємстві не є
достатньою та самостійною підставою
для відповідальності підприємства у
вигляді моральної шкоди по ушкодженню
здоров'я працівника при виконанні ним
трудових обов'язків. Що стосується
спричинення моральної шкоди, то
позивачем не надано доказів
спричинення йому моральної шкоди.
Надала письмові заперечення.

Вислухавши пояснення сторін, вивчивши
матеріали справи, суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані і
підлягають частковому задоволенню з
наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач з серпня 2004 року перебував з
відповідачем у трудових відносинах,
працював на шахті «Добропільська»
гірником, прохідником підземним з
повним робочим днем у шахті у шкідливих
і небезпечних умовах праці. 26 січня 2014
року під час виконання трудових
обов'язків з ним стався нещасний
випадок, внаслідок якого він отримав
травму - струс головного мозку,
ушкодження шийного відділу хребта,
рвана рана правої щоки, проникаюча в
ротову порожнину, що підтверджується
актом Н-5 від 10.02.2014 та актом №1 про
нещасний випадок на виробництві форми
Н-1 від 10.02.2014 року.

Висновком МСЕК від 27.05.2014 року йому
встановлено 40% втрати професійної
працездатності та він визнаний
інвалідом 3-ї групи з черговим
переоглядом через рік (довідки
№№439918,240647).

Статтею 173 КЗпП України передбачено, що
шкода, заподіяна працівникам каліцтвом
або іншим ушкодженням здоров'я,
пов'язаним з виконанням трудових
обов'язків, відшкодовується у
встановленому законодавством порядку.

Статтею 13 Закону України «Про охорону
праці» передбачено, що роботодавець
зобов'язаний створити на робочому
місці в кожному структурному
підрозділі умови праці відповідно до
нормативно-правових актів, а також
забезпечити додержання вимог
законодавства щодо прав працівників у
галузі охорони праці.

У судовому засіданні встановлено, що
шкоду здоров'ю ОСОБА_1 заподіяно з вини
відповідача, що підтверджується
відповідним актом, а саме відсутністю
належного контролю з боку керівництва
шахти за умовами праці, станом
дисципліни на робочих містах та
недбале виконання посадових
обов'язків.

Згідно до п.7 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995
року «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» (із змінами, внесеними згідно з
Постановою Пленуму Верховного суду
України №5 від 25.05.2001 року) заподіяна
моральна (немайнова) шкода
відшкодовується тій фізичній чи
юридичній особі, права якої були
безпосередньо порушені протиправними
діями (бездіяльністю) інших осіб.

Відповідно до ст.237-1 КЗпП України,
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Як вбачається із рішення
Конституційного суду від 08.10.2008 року №
20-рп/2008 по справі № 1-32/2008, право
громадян на відшкодування моральної
шкоди не порушено, оскільки статтею 1167
ЦК України та ст. 237-1 Кодексу законів
про працю України їм надано право
відшкодувати моральну шкоду за рахунок
власника або уповноваженого ним органу
(роботодавця). Встановлений
законодавцем розподіл обов'язків щодо
відшкодування моральної шкоди
потерпілим на виробництві від
нещасного випадку та професійного
захворювання не суперечить вимогам
статті 22 Конституції України.

З врахуванням викладеного, суд вважає
підставними та обґрунтованими вимоги
ОСОБА_1 до ТОВ «ДТЕК Добропіллявугілля»
про відшкодування моральної шкоди, так
як внаслідок отримання травми на
виробництві позивачу заподіяні
фізичний біль і душевні страждання.
Ушкодження здоров'я призвело до
порушення його особистих немайнових
прав, таких як, право на охорону
здоров'я, на безпечну працю. Все це
призвело до порушення його звичного
образу життя, вимагає від ОСОБА_1
додаткових зусиль для організації
свого життя, що належним чином має бути
компенсовано.

Дані обставини знайшли своє
підтвердження доводами позивача,
матеріалами справи, дослідженими та
проаналізованими у ході судового
розгляду.

Визначаючи розмір суми, що підлягає
стягненню на відшкодування моральної
шкоди, суд виходить з розміру позовних
вимог, факторів вини самого позивача,
ступеню втрати професійної
працездатності, порушення нормального
укладу життя, характеру та ступеня
моральних страждань, а також
розумності та справедливості, вважає
позов підлягаючим частковому
задоволенню і стягненню з ТОВ «ДТЕК
Добропіллявугілля» на користь ОСОБА_1
12000 грн.

В іншій частині позовних вимог про
відшкодування моральної шкоди слід
відмовити.

У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, з
відповідача слід стягнути на користь
держави судовий збір 243,60 грн.

Керуючись ст..ст.5,10,60,88,209,212-215 ЦПК
України, на підставі ст.ст. 173,233,234,237-1
КЗпП України, суд

В И Р І Ш И В :

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «ДТЕК
«Добропіллявугілля» в рахунок
відшкодування моральної шкоди на
користь ОСОБА_1 12000 (дванадцять тисяч )
гривень.

В іншій частині позовних вимог про
відшкодування моральної шкоди
відмовити.

Стягнути з відповідача на користь
держави судовий збір в сумі 243 ( двісті
сорок три) гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Донецької області
через Добропільський міськрайсуд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення винесено у нарадчій кімнаті в
одному екземплярі.

Повний текст рішення виготовлений 08
вересня 2014 року.

Головуючий суддя
Мавроді Р.Ф.

05.09.2014