Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2184/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Шевченко І. М.
Доповідач Суржик М. М.
УХВАЛА

Іменем України

16.10.2014 року Колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області в складі :

головуючого : судді Суржика М.М.,

суддів : Франко В.А., Черненка В.В.,

при секретарі Чорній В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Ленінського районного суду
м.Кіровоград від 15 квітня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А :

В січні 2014 року ПАТ «Імексбанк», в
інтересах якого діє Відділення № 304 АТ
«Імексбанк» у м. Кіровограді (далі Банк)
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 про
звернення стягнення на предмет іпотеки
- на житловий будинок (далі будинок),
який знаходиться за адресою АДРЕСА_1
шляхом проведення прилюдних торгів.

Зазначили, що 06 березня 2008 року між
Банком та відповідачем укладено
договір кредиту на суму 168 000,00 євро. 14
березня 2008 року між ними ж укладено
договір про внесення змін до
кредитного договору, згідно якого
сторони збільшили розмір основного
зобов'язання до 175 000,00 євро.

04 липня 2008 року між Банком та
відповідачем укладено договір
невідновлювальної кредитної лінії,
згідно якого останньому надано кредит
в розмірі 2 500 000,00 грн..

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором
між Банком та відповідачем укладено
іпотечний договір.

23 червня 2009 року між сторонами було
укладено договір про внесення змін до
договору іпотеки, згідно якого сторони
внесли зміни до п.1.3 договору, який
визначає предмет іпотеки, а саме -
житловий будинок.

ОСОБА_2 звернулась в суд з позовом до
Банку, треті особи Служба у справах
дітей Кіровоградської міської ради,
приватний нотаріус Кіровоградського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
про визнання договору іпотеки
недійсним та вилучення записів про
обтяження предмета іпотеки яка заявляє
самостійні вимоги щодо предмета спору.

Рішенням суду позов Банку задоволено,
а в позові ОСОБА_2 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням
суду в скарзі апелянт зазначив, що
рішення суду підлягає скасуванню у
зв'язку з неповним з'ясуванням судом
обставин, які мають значення для
справи. Просила рішення суду скасувати,
в позові Банку відмовити, а її позов
задовольнити.

Заслухавши доповідача, дослідивши
доводи апеляційної скарги в межах,
передбачених ст.303 ЦПК України та
матеріали справи колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Колегія суддів вважає, що судом 1-ої
інстанції на підставі досліджених
доказів правильно встановлено, що 06
березня 2008 року між Банком та
відповідачем укладено договір кредиту
№ 04/13-168, згідно якого останньому надано
кредит в розмірі 168 000,00 євро.

14 березня 2008 року між Банком та
відповідачем укладено договір № 04/13-187
про внесення змін до кредитного
договору, згідно якого сторони
збільшили розмір основного
зобов'язання до 175 000,00 євро.

04 липня 2008 року між Банком та
відповідачем було укладено договір
невідновлювальної кредитної лінії №
04/12-540, згідно якого останньому надано
кредит в розмірі 2 500 000,00 грн.

Рішенням господарського суду
Кіровоградської області від 17 січня 2011
року у справі № 5/93 позов ПАТ
„Імексбанк" до ФОП ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за договором
кредиту № 04/13-168 від 06 березня 2008 року
вимоги Банку задоволено частково та
стягнуто з відповідача на користь
Банку заборгованість в розмірі 270 207,89
євро та судові витрати в сумі 25736,00грн..
Заочним рішенням Ленінського
районного суду м. Кіровограда від 02
листопада 2011 року у справі №2-2202/11 позов
ПАТ „Імексбанк" до відповідача про
стягнення заборгованості за кредитним
договором задоволено та стягнуто з
відповідача на користь Банку
заборгованість за договором
невідновлювальної кредитної лінії
№04/12-540 від 04 липня 2008 року в розмірі 4 609
197,95 грн. та судові витрати в сумі 1820,00
грн. Рішення суду набрали законної
сили.У відповідності до п.1.1.1, 3.3.8
кредитного договору № 04/13-168 кінцевим
терміном повернення основної
заборгованості є 05 березня 2018 року на
умовах, визначених цим договором,
позичальник зобов'язаний повернути в
повному обсязі кредит із нарахованими
відсотками за фактичний час його
використання та можливими штрафними
санкціями в порядку, що визначений п.1.1
цього Договору. Пунктом 2.4 кредитного
договору передбачено порядок
нарахування процентів за користування
кредитом

Відповідно до п.1.1.1., 3.3.7 кредитного
договору № 04/12-540 кінцевим терміном
повернення основної заборгованості є 03
липня 2009 року на умовах, визначених цим
договором, позичальник зобов'язаний
повернути в повному обсязі кредит із
нарахованими відсотками за фактичний
час його використання та можливими
штрафними санкціями у термін
визначений п.1.1.1 цього Договору

За період січень 2009 року - листопад 2013
року відповідач не сплатив грошові
кошти в строк, чим порушив умови
кредитного договору № 04/13-168 та
прийняті на себе зобов'язання.
Заборгованість по сплаті кредитних
коштів за кредитним договором станом
на 23 грудня 2013 року складає 175 000,00 євро
та проценти за користування кредитними
коштами, загальна заборгованість за
якими станом на 23 грудня 2013 року
складає 78 385,18 євро.

У відповідності до п.4.1 кредитного
договору № 04/13-168 у випадку
прострочення позичальником строків
сплати відсотків, та/або прострочення
строків повернення кредиту, визначених
цим договором, позичальник сплачує
кредиторові пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ, що діє у цей
період несвоєчасно сплаченої суми.

Таким чином, сума пені за несвоєчасне
повернення кредитних коштів за період
з 24 грудня 2012 року по 23 грудня 2013 року
складає 24 667,81 євро, за несвоєчасну
сплату процентів за період з 24 грудня
2012 року по 23 грудня 2013 року складає 11
049,09 євро.

Загальна заборгованість відповідача
за кредитним договором № 04/13-168
складає 289 102,08 євро.

Колегія суддів вважає, що суд правильно
зазначив, що договір іпотеки між Банком
та відповідачем укладений і
посвідчений приватним нотаріусом 08
липня 2008 року, тобто, до народження
дітей відповідача, які народились
після укладення договору іпотеки -
відповідно 16 травня 2009 року та 18 квітня
2011 року. Правильно послався суд на ст. 16
Закону України „Про іпотеку" та
положення пункту 40 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 5 від 30 березня 2012 року щодо
збереження сили і предмета іпотеки,
відносно об'єкта незавершеного
будівництва, та дійшов правильного
висновку, що попередня згода органів
опіки та піклування на укладення
вищезазначеного договору іпотеки в
даному випадку не потрібна.

Відповідно до вимог ч.1 ст.308 ЦПК
України, апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла переконання, що рішення суду є
законним та обгрунтованим,
постановленим з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
доводи апеляції не спростовують
правильних висновків суду, а тому
рішення скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.ст.303,307, 308,313,314,315 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Ленінського районного суду
м.Кіровоград від 15 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту
проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді