Справа № 192/2455/14
Провадження № 6/192/137/14
У Х В А Л А

10 жовтня 2014 року Солонянський районний
суд Дніпропетровської області в
складі:

головуючої - судді Омелюх В.М.,

при
секретарі - Короті Л.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Солоне
подання в.о.начальника відділу
державної виконавчої служби
Солонянського районного управління
юстиції Дніпропетровської області
Загребельної О.Л. про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України до виконання
аліментних зобов'язань,

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Солонянського районного управління
юстиції Дніпропетровської області
Карпенко Ю.С. по виконавчому
провадженню №463 звернувся до суду з
поданням, яке погоджене з в.о.
начальника відділу державної
виконавчої служби Солонянського
районного управління юстиції
Дніпропетровської області
Загребельною О. Л., про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України боржника ОСОБА_2 до виконання
зобов'язань по сплаті суми боргу по
аліментам згідно виданого
Бабушкінським районним судом м.
Дніпропетровська виконавчого листа
№2-627 від 05 грудня 2008 року про стягнення
аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на
утримання сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розмірі 1/4 частини від усіх видів
заробітку щомісячно до повноліття
дитини.

Виконавче провадження відкрито 18
вересня 2009 року, а боржник ОСОБА_2 в
добровільному порядку рішення суду не
виконує, кошти на утримання дитини не
сплачує, відомості про його
працевлаштування відсутні, допомогу у
центрі зайнятості, а також доход у
вигляді пенсії, інші види доходів, з
яких можливо провести утримання, не
отримує, майно, на яке може бути
звернення стягнення у нього відсутнє.
Оскільки боржник неодноразово
викликався до відділу ДВС для сплати
заборгованості, попереджався про
кримінальну відповідальність за ст.164
КК України, але заходи щодо
відшкодування заборгованості не
вживає, то це свідчить про ухилення
боржника від сплати аліментів.

Вважають з посиланням на ст.377-1 ЦПК
України та п.18 ч.3 ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження», що для
забезпечення виконання рішення суду
необхідно вирішити питання про
тимчасове обмеження особи (боржника) у
праві виїзду за межі України, а
встановлення такого обмеження можливе
лише на підставі судового рішення за
поданням державного виконавця.

Державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Солонянського районного управління
юстиції Дніпропетровської області,
який належним чином повідомлений про
час та місце розгляду справи, в судове
засідання не з'явився, просив
проводити розгляд заяви у його
відсутність (а.с.2).

В зв'язку з неявкою в судове
засідання державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Солонянського районного управління
юстиції Дніпропетровської області, суд
відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України
ухвалив здійснювати судовий розгляд
подання без фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу.

Згідно ст.377-1 ЦПК України питання про
тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) вирішується судом за місцем
знаходження органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби, при цьому суд
негайно розглядає подання без виклику
чи повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб, за участю
державного виконавця.

Суд, дослідивши матеріали за поданням
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Солонянського районного управління
юстиції Дніпропетровської області
Карпенко Ю. С. про тимчасове обмеження
у праві виїзду за межі України боржника
ОСОБА_2 до виконання зобов'язань по
сплаті суми боргу по аліментам згідно
виданого Гуляйпільським районним
судом Запорізької області виконавчого
листа №2-627/2008 від 05 грудня 2008 року про
стягнення аліментів з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_4 на утримання сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4
частини від усіх видів заробітку
щомісячно, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
до повноліття дитини, приходить до
висновку що подання задоволенню не
підлягає з посиланням на наступне.

При мотивуванні необхідності
тимчасового обмеження боржника у праві
виїзду за межі України в поданні не
зазначено і не додано будь-яких доказів
умисного ухилення боржника від
виконання судового рішення та
прийняття державним виконавцем всіх
необхідних та передбачених законом дій
щодо примусового виконання судового
рішення. Також зі змісту подання не
вбачається, що боржник має намір
покинути територію України, відсутні
дані про наявність у останнього
закордонного паспорту.

Так, суду не надано доказів направлення
постанови про відкриття виконавчого
провадження від 21 вересня 2009 року на
адресу боржника рекомендованим листом
з повідомленням про вручення, як
передбачає ст. 31 Закону України «Про
виконавче провадження» та доказів його
отримання, як і доказів направлення на
його адресу викликів від 21 вересня 2009
року та від 12 травня 2010 року, що не може
свідчити про їх неодноразовість.

Суд вважає, що невиконання боржником
самостійно зобов'язань протягом
строку, зазначеного в постанові про
відкриття виконавчого провадження, не
може свідчити про ухилення боржника
від виконання покладених на нього
рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням,
факт ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, повинен вже відбутися і бути
об'єктивно наявним та вбачатися з
матеріалів виконавчого провадження. У
зв'язку із цим про ухилення боржника
від виконання покладених на нього
рішенням обов'язків у виконавчому
провадженні може свідчити невиконання
ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6
ст. 12 Закону України «Про виконавче
провадження», зокрема, утримання від
вчинення дій, які унеможливлюють чи
ускладнюють виконання рішення; надання
у строк, встановлений державним
виконавцем, достовірних відомостей про
свої доходи та майно, у тому числі про
майно, яким він володіє спільно з
іншими особами, про рахунки у банках чи
інших фінансових установах; своєчасна
явка за викликом державного виконавця;
письмове повідомлення державному
виконавцю про майно, що перебуває в
заставі або в інших осіб, а також про
кошти та майно, належні боржникові від
інших осіб. Не надання боржником
відомостей про його доходи, рахунки на
його ім'я в банківських та фінансових
установах, наявності майна та інше не
свідчить про умисне ухилення боржника
від виконання зобов'язань за
виконавчим листом по сплаті аліментів
на утримання неповнолітніх дітей.

Суд приходить до висновку про те, що
державним виконавцем не надано
доказів, які свідчили б про те, що
боржник ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього судом,
а також відсутні відомості про
обізнаність боржника з наявністю
відкритого виконавчого провадження та
строками його добровільного виконання.

З урахуванням викладеного, на день
розгляду судом подання державного
виконавця про тимчасове обмеження
боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України, відсутні визначені законом
підстави для його задоволення, в
зв'язку з чим в задоволенні подання
необхідно відмовити.

На підставі викладеного,
керуючись ст.377-1 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Солонянського
районного управління юстиції
Дніпропетровської області Карпенко Ю.
С., погодженого в.о. начальника відділу
державної виконавчої служби
Солонянського районного управління
юстиції Дніпропетровської області
Загребельною О. Л. про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України до зобов'язань
по сплаті суми боргу по аліментам
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через районний суд шляхом
подання апеляційної скарги протягом 5
днів з дня її проголошення, а у разі
постановлення ухвали без участі особи,
яка її оскаржує, протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Головуюча: суддя