Справа № 749/1163/14
Номер провадження 2/749/304/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" жовтня 2014 р.
м. Щорс

Щорський районний суд Чернігівської
області в складі:

головуючого-судді Лихошерста В.В.,

з участю: секретаря Мирошниченко А.М.,

представника позивача ОСОБА_1,

відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Щорсі справу
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу, інфляційних втрат та
відсотків за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2014 року позивач ОСОБА_3
звернувся в суд з позовом до
відповідача ОСОБА_2 про стягнення
боргу, інфляційних втрат, відсотків за
договором позики.

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на те, що 24 січня 2013
року він позичив відповідачу ОСОБА_2
гроші в сумі 51600.00 грн., передавши ці
кошти відповідачу особисто. В
підтвердження укладення договору
позики між ним та відповідачем на
вказану суму, відповідач власноруч
написав розписку, в якій вказав
реквізити свого паспорта, суму позики
51600,00 грн., вказав, що він отримав ці
кошти від мене в позику та
зобов'язується їх повернути 20 березня
2013 року, вказав строк написання
розписки - 24 січня 2013 року. Дана
розписка була написана і підписана
відповідачем власноруч.

У вказаний в розписці строк
відповідач ОСОБА_2 взятих на себе
зобов'язань не виконав, борг не
повернув. Він неодноразово звертався
до відповідача з вимогами про
повернення боргу, але відповідач
спочатку просив трохи почекати з
поверненням боргу, запевняв, що скоро
віддасть позичені кошти, посилався на
тимчасові фінансові труднощі.

До цього часу ОСОБА_2 борг не
повернув, почав уникати зустрічей, на
телефонні дзвінки не відповідає.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги та
надав пояснення аналогічні тим, які
містяться в позовній заяві. Просить
стягнути 51600 грн. 00 коп. в рахунок
повернення боргу, інфляційні втрати в
сумі 6972 грн. 00 коп., 3% річних в сумі 2451
грн. 00 коп., в рахунок відшкодування
судового збору 610 грн. 23 коп., в рахунок
відшкодування витрат на юридичну
допомогу адвоката 2500 грн. 00 коп.

Відповідач позов не визнав. Він пояснив
суду, що грошей у позивача не брав в
борг. Під час підприємницької
діяльності в нього знаходилася
лісоматеріал позивача, який згорів в 2011
році. Починаючи з 2011 року він надавав
послуги позивачу як підприємець і
повністю відшкодував понесені
позивачем збитки. Розписку він дійсно
написав сам і без жодного примусу, щоб
заспокоїти позивача. Він очікував, що
позивач зробить відповідні підрахунки
і зрозуміє, що боргу немає.

Суд, вислухавши сторін, дослідивши
письмові докази, приходить до
наступного.

24 січня 2013 року позивач позичив
відповідачу ОСОБА_2 гроші в сумі 51600.00
грн. В підтвердження укладення
договору позики між сторонами на
вказану суму відповідач власноруч
написав розписку, в якій вказав
реквізити свого паспорта, суму позики
51600,00 грн., вказав, що він отримав ці
кошти від позивача як позику та
зобов'язується їх повернути 20 березня
2013 року. У вказаний в розписці строк
відповідач ОСОБА_2 взятих на себе
зобов'язань не виконав, борг не
повернув. Заборгованість становить 51600
грн. 00 коп.

Згідно з п. п. 8, 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України,
способом захисту цивільних прав та
інтересів може бути відшкодування
матеріальної та моральної (немайнової
шкоди). Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору.
Згідно з вимогами ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання чи виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Відповідно до
вимог ст. 625 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання; на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3 % від простроченої суми.

Згідно із вимогами ч. 1 ст. 1046 ЦК України
за договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики).

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України
встановлено, що на підтвердження
укладення договору позики та його умов,
може бути надана розписка
позичальника.

Згідно статті 1049 ЦК України
Позичальник зобов'язаний повернути
Позикодавцеві позику у строк та в
порядку, що встановлені договором.

За умовами ст. 1050 ЦК України якщо
позичальник не повернув суму позики,
він зобов'язаний сплатити грошову суму
відповідно до ст. 625 ЦК України. За
невиконання своїх зобов'язань за
договором згідно ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
законом або договором не встановлений
інший розмір процентів.

Враховуючи, що неналежним виконанням
договірних зобов'язань порушуються
права позивача, позовні вимоги в
частині стягнення заборгованості з
врахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також 3 % від простроченої суми
(відповідно до розрахунку), слід
задовольнити.

Відповідно до ст. 10 ЦПК цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом. Доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що обґрунтовують
вимоги і заперечення сторін, та інших
обставин, які мають значення для
вирішення справи (ст. 57 ЦПК України).
Докази повинні бути належними, тобто
містити інформацію щодо предмета
доказування (ст. 58 ЦПК України).
Обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування (ст. 59 ЦПК України). Кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях (ст. 60 ЦПК України).

Відповідач не довів у судовому
засіданні що грошей у позивача в борг
не брав і що боргу не існує. В той же час
позивач надав суду розписку, написану
позивачем власноруч і без примусу про
отримання боргу.

Згідно з вимогами ст.ст. 79, 87 ЦПК
України, до витрат, пов'язаних з
розглядом судової справи, належать
витрати, пов'язані із вчиненням дій,
необхідних для розгляду справи.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК
України, стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею та
документально підтверджені витрати.

В зв'язку із задоволенням позовних
вимог з відповідачки підлягає
стягненню на користь позивача 610 грн. 23
коп. в рахунок відшкодування витрат по
оплаті судового збору.

З відповідача підлягають стягненню на
користь позивача обгрунтовані витрати
на юридичну допомогу адвоката.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України, ст. 1
Закону України «Про граничний розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних та адміністративних
справах» розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних справах, в
яких така компенсація виплачується
стороні, на користь якої ухвалено
судове рішення, іншою стороною, а в
адміністративних справах - суб'єктом
владних повноважень, не може
перевищувати 40 відсотків встановленої
законом мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

В справі мається договір про надання
юридичної допомоги, акт виконаних
робіт з розрахунком.

Згідно розрахунку адвокат ОСОБА_1
витратив 7 год. 25 хв. на надання
юридичних консультацій, написання
позовної заяви, поїздку в суд, участь у
розгляді справи. Свою роботу оцінює в
2500 грн., тобто із розрахунку 344 грн. 83
коп. за 1 год., і просить стягнути цю суму
на користь позивача.

Розмір компенсації за 1 год. юридичних
послуг не перевищує 40 відсотків
встановленої законом мінімальної
заробітної плати у місячному розмірі.

Однак, суд, погоджуючись із вартістю 1
год. послуг в сумі 344 грн. 83 коп., вважає
включення до часу юридичних послуг
часу на поїздку в суд та в зворотному
напрямку (по 30 хв.) безпідставними. Тому,
відшкодуванню підлягає 6,25 год.
юридичних послуг, що становить: 344, 83
грн. х 6,25 год. = 2155 грн. 17 коп.

Керуючись ст. ст. 16, 526, 549-551,610, 625, 1046-1050
ЦК України, ст. ст. 3-6, 10, 11, 15, 30, 31, 57-60, 62,
79, 87, 88, 202-203, 213-215, 218 ЦПК України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 51600
грн. 00 коп. в рахунок повернення боргу,
інфляційні втрати в сумі 6972 грн. 00 коп.,
3% річних в сумі 2451 грн. 00 коп., в рахунок
відшкодування судового збору 610 грн. 23
коп., в рахунок відшкодування витрат на
юридичну допомогу адвоката 2155 грн. 17
коп., а всього 63788 (шістдесят три тисячі
сімсот вісімдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Чернігівської області через суд, який
постановив рішення.

Суддя:
В.В.Лихошерст