Справа № 652/75/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2014 року Високопільський
районний суд Херсонської області у
складі:

головуючого судді
Дамчука О.О.

при секретареві
Крат С.Ф.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Високопілля подання
Відділу держаної виконавчої служби
Високопільського районного управління
юстиції про вирішення питання про
тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України без вилучення
паспорту, шляхом заборони перетинати
державний кордон України до виконання
зобов'язань, покладених рішенням суду.

встановив:

До Високопільського районного
суду Херсонської області звернувся
головний державний виконавець відділу
ДВС Високопільського районного
управління юстиції в Херсонській
області Школьник К.В. про тимчасове
обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі
України, без вилучення паспорту, шляхом
заборони перетинати державний кордон
України до виконання зобов'язань,
покладених рішенням суду, подання
погоджене начальником відділу ДВС
Високопільського районного управління
юстиції в Херсонській області
Гончаренком В.Д., зазначивши у поданні
про те, що на виконанні відділу
державної виконавчої служби
Високопільського РУЮ знаходиться
виконавче провадження, щодо
примусового виконання виконавчого
листа № 652/75/14-ц, виданого 11.03.2014 року
Високпільським районним судом
Херсонської області, про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на
утримання доньки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
та сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, розмірі 500
(п'ятсот) гривень на кожну дитину,
щомісячно, і до повноліття дітей.
Боржником рішення суду у добровільному
порядку не виконується, у зв'язку з чим
просить суд тимчасово обмежити
боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі
України без вилучення паспорту, шляхом
заборони перетинати державний кордон
України до виконання зобов'язань,
покладених рішенням суду.

У судове засідання представник відділу
ДВС Високопільського районного
управління юстиції в Херсонській
області не з'явився.

Дослідивши матеріали подання, суд
дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свободі пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод (далі -
Конвенція), який гарантує деякі права і
свободи, не передбачені в Конвенції та
у Першому протоколі до неї, кожен є
вільним залишати будь-яку країну,
включно зі своєю власною. На здійснення
цих прав не може бути встановлено
жодних обмежень, крім тих, що
передбачені законом і є необхідними в
демократичному суспільстві в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочину, для
захисту здоров'я чи моралі або з метою
захисту прав і свобод інших осіб.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про
громадянські та політичні права
передбачено, що кожна людина має право
покидати будь-яку країну, включаючи
свою власну. Згадані вище права не
можуть бути об'єктом ніяких обмежень,
крім тих, які передбачено законом, які є
необхідними для охорони державної
безпеки, громадського порядку, здоров'я
чи моральності населення або прав і
свобод інших і є сумісними з іншими
правами, визначеними в цьому Пакті.

Законодавством України зазначені
правовідносини регулюються ст. 313
Цивільного кодексу України (далі - ЦК),
відповідно до якої фізична особа має
право на свободу пересування. Фізична
особа, яка досягла шістнадцяти років,
має право на вільний самостійний виїзд
за межі України. Фізична особа може
бути обмежена у здійсненні права на
пересування лише у випадках,
встановлених законом

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України,
питання про тимчасове обмеження
боржникам фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Вирішення питання про обмеження у
виїзді за межі України можливе тільки у
порядку, визначеному ст. 377-1 ЦПК
України, та за поданням державного
виконавця на підставі п. 18 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження», у
зв'язку з ухиленням боржника від
виконання судового рішення чи рішення
іншого органу, що перебуває на
виконанні (п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України
«Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України»).

Так, п. 5 ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України»
передбачено, як підставу для
тимчасового обмеження у праві виїзду
громадянина за кордон, його ухилення
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи), - до
виконання зобов'язань.

Поняття "ухилення від виконання
зобов'язань, покладених на боржника
рішенням" варто розуміти як будь-які
свідомі діяння (дії або бездіяльність)
боржника, спрямовані на невиконання
відповідного обов'язку у виконавчому
провадженні, коли виконати цей
обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наприклад, наявність майна,
грошових коштів тощо) і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини (непереборної
сили, події тощо).

Як вбачається з матеріалів
подання і це встановлено судом, що
виконавчий лист № 652/75/14-ц, виданого
11.03.2014 року Високпільським районним
судом Херсонської області, про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4
аліментів на утримання доньки ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, розмірі 500 (п'ятсот)
гривень на кожну дитину, щомісячно, і до
повноліття дітей. 10.04.2014 року державним
виконавцем винесено постанов про
відкриття виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 652/75/14-ц.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК
наявність умислу та обставини, які є
предметом посилання суб'єкта подання
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України як на підставу його
вимог, підлягають доведенню. Зокрема,
задоволення такого подання можливе
лише за умови "доведення факту ухилення
боржника від виконання зобов'язання".

Відповідно до положень п. 18 ч. 3 ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження» державний виконавець має
право звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
за межі України до виконання
зобов'язань за рішенням лише у разі
ухилення боржника від виконання цих
зобов'язань.

Звертаючись до суду з вказаним
поданням, заявником не було надано
доказів, які б об'єктивно свідчили про
цілеспрямоване ухилення боржника
ОСОБА_1 від виконання покладеного на
нього судовим рішенням зобов'язань при
наявності у нього такої можливості та
про намір останнього вибути за межі
України саме з цією метою.

З огляду на викладене, суд приходить до
висновку, що факт умисного ухилення
боржника від виконання покладених на
нього зобов'язань не встановлений,
доказів підтверджуючих дані обставини
державним виконавцем суду не надано.

Відповідно до ст. 8 цього Закону - у
разі відмови громадянину у виїзді за
кордон він може оскаржити цю дію у
судовому порядку.

Однак, стаття 19 Закону України "Про
державну прикордонну службу України"
вказує, що обмеження права громадян на
виїзд з України належить до виключної
компетенції Адміністрації Державної
прикордонної служби України, а пункт 8
цієї статті покладає на державну
прикордонну службу України обов'язок
запобігання і недопущення в'їзду в
Україну або виїзду з України осіб, яким
згідно з законодавством не дозволено
в'їзд в Україну або яких тимчасово
обмежено в праві виїзду з України.

Враховуючи наведене, в задоволенні
подання Відділу ДВС слід відмовити.

Керуючись ст. 33 Конституції України,
ст.ст.377-1 ЦПК України, Законом України
"Про порядок виїзду з України та в'їзду
в Україну громадян України", суд,

ухвалив:

В задоволенні подання Відділу держаної
виконавчої служби Високопільського
районного управління юстиції про
тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України без вилучення
паспорту, шляхом заборони перетинати
державний кордон України до виконання
зобов'язань, покладених рішенням суду -
відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Херсонської області через
Високопільський районний суд
Херсонської області шляхом подачі в
п'ятиденний строк з дня проголошення
ухвали, апеляційної скарги.

Суддя

Дамчук О.О.