Справа № 198/618/14-ц
У Х В А Л А

іменем України

14.10.2014 року суддя Юр»ївського
районного суду Дніпропетровської
області Маренич С.О., розглянувши
заяву позивача ОСОБА_2 про
забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

14.10.2014 року відкрито провадження
по цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
витребування майна з чужого
незаконного володіння, повернення
безпідставно набутого майна,
стягнення боргу, відшкодування
матеріальної та моральної шкоди (ас.
52, 53).

Як вбачається з позову в п.5
прохальної частини позовної заяви
позивач , для забезпечення позову ,
просить накласти арешт на майно
відповідачів по справі, яке
знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , в
розмірі суми, що стягується (ас.27).

Розглянувши дану заяву, вважаю, що
остання підлягає поверненню
позивачу без розгляду, оскільки
вона подана без додержання вимог,
встановлених законом:

- так, відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК
України забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття
заходів забезпечення позову може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

У заяві про забезпечення позову
повинно бути зазначено: причини, у
зв»язку з якими потрібно
забезпечити позов; вид забезпечення
позову, який належить застосувати , з
обґрунтуванням його необхідності;
інші відомості необхідні для
забезпечення позову ( ч.2 ст. 151 ЦПК
України).

Окрім того, єдиною підставою для
забезпечення позову є відповідне
клопотання у формі мотивованої
заяви будь-якої з осіб, які беруть
участь у справі.

При прийнятті заходів
забезпечення позову суду необхідно
перевірити аргументованість заяви
про забезпечення позову і
застосувати такі заходи у випадках,
коли є реальна небезпека, що
невжиття заходів забезпечення позову
може призвести до утруднення або
навіть неможливості у майбутньому
виконати рішення суду. Вирішуючи
питання про забезпечення позову слід
брати до уваги інтереси не тільки
позивача, а й інших осіб, права яких
можуть бути порушені у зв»язку з
застосуванням відповідних заходів.

За загальним правилом, заявник
зобов»язаний довести наявність
підстав для забезпечення позову,
надавши відповідні докази.

Викладена позивачем в п. 5
прохальної частини позову заява
про забезпечення позову не
відповідає вимогам ст. 151 ЦПК
України.

У поданій до суду заяві заявник
не зазначив причин, у зв»язку з
якими потрібно забезпечити позов,
не обґрунтував необхідність
забезпечення позову та не вказав
на яке саме майно відповідачів
він просить накласти арешт, його
належність безпосередньо
відповідачам, не обгрунтував чому
невжиття заходів забезпечення
позову зробить неможливим або
утруднить виконання рішення суду.

Відсутність зазначених відомостей
у заяві позивача позбавляє суд
дійти висновку про наявність
достатньо обґрунтованого припущення,
що невжиття заходів забезпечення
позову може у майбутньому
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду, а також
робить неможливим виконання такої
ухвали.

Окрім того, заява позивача про
забезпечення позову не оплачена
судовим збором, відповідно до вимог
п. 13 ч.1 ст .4 Закону України » Про
судовий збір».

У відповідності до ч.8 ст. 153 ЦПК
України суд, встановивши, що заяву
про забезпечення позову подано без
додержання вимог статті 151 цього
Кодексу, повертає її заявникові.

Заявник не позбавлений можливості,
усунувши вказані недоліки заяви про
забезпечення позову, повторно
звернутися до суду.

Керуючись ст. ст. 151-153 ЦПК України,
суддя,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення
позову повернути заявникові без
розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через суд першої інстанції
шляхом подання в 5 -денний строк ,
з дня отримання копії ухвали,
апеляційної скарги.

Суддя:
С.О.Маренич