Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/2966/14
Головуючий у 1 інстанції:
Суддя-доповідач: Боєва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати
з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Запорізької області
у складі:

Головуючого: Боєвої
В.В.,

Суддів: Панкеєва
О.В., Ломейко В.О.,

при секретарі: Хомяк
К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» на ухвалу Запорізького
районного суду Запорізької області від
13 травня 2014 року про залишення позовної
заяви без розгляду в справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2013 року ТОВ «Кредитні
ініціативи» звернулось до суду з
позовною заявою до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості.

Позивач зазначав, що 01.09.2006 року
Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк (закрите
акціонерне товариство) та ОСОБА_2
уклали Кредитний договір №169/кф-06,
відповідно до умов якого кредитор
зобов'язався надати відповідачеві
кредит у сумі 5032,00 дол. США, а відповідач
зобов'язався в порядку та на умовах, що
визначені кредитним договором,
повертати кредит, виплачувати проценти
за користування кредитом, сплачувати
неустойки та інші передбачені платежі
в сумі, строки та на умовах, що
передбачені кредитним договором та
Додатком № 1 до нього - графіком
платежів.

17.12.2012 року між ПАТ «Акціонерний
комерційний промислово-інвестиційний
банк» (правонаступник Акціонерного
комерційного
промислово-інвестиційного банку
(закрите акціонерне товариство) та ТОВ
«Кредитні Ініціативи» було укладено
Договір відступлення прав вимоги,
відповідно до якого ТОВ «Кредитні
Ініціативи» зобов'язувалось передати
грошові кошти в розпорядження ПАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк», а ПАТ
«Акціонерний комерційний
промислово-інвестиційний банк»
зобов'язувалось відступити ТОВ
«Кредитні Ініціативи» свої права
грошових вимог до боржників за
кредитними договорами, перелік яких
міститься в Додатку №1, в тому числі за
кредитним Договором №169/кф-06 від 01.09.2006
року.

Первинний кредитор свої зобов'язання
за кредитним договором виконав,
надавши відповідачеві, кредит у сумі
5032,00 дол. США. В свою чергу, відповідач
неналежно виконує взяті на себе
зобов'язання, чим грубо порушує істотні
умови кредитного договору, в
результаті чого станом на 01.11.2013 р., має
прострочену заборгованість:

- за кредитом - 1538,96 дол. США, що за курсом
НБУ на дату розрахунку складає -12300,91
грн.,

- по відсотках - 532,65 дол. США., що за
офіційним курсом НБУ на дату
розрахунку складає - 4257,47 грн.,

- пеня - 163,59 дол. США., що по курсу НБУ на
дату розрахунку складає - 1307,57 грн.

На виконання умов кредитного договору
відповідачу була направлена письмова
вимога про дострокове повернення
кредиту, але на дату подання позовної
заяви вимога не виконана.

Просило стягнути з відповідача на його
користь заборгованість у розмірі - 17865,95
грн., а саме: за кредитом - 12300,91 грн., по
відсотках - 4257,47 грн., пеня - 1307,57 грн., та
витрати по сплаті судового збору у сумі
229,40 грн.

Ухвалою Запорізького районного суду
Запорізької області від 13 травня 2014
року позовну заяву ТОВ «Кредитні
ініціативи» залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ТОВ «Кредитні
ініціативи», посилаючись на порушення
норм процесуального права, просить
скасувати ухвалу суду та направити
справу для продовження розгляду.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
представника апелянта, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 4) частини 1 статті 311 ЦПК
України передбачено, що підставами для
скасування ухвали суду, що перешкоджає
подальшому провадженню у справі, і
направлення справи для продовження
розгляду до суду першої інстанції є
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення питання.

Суд першої інстанції, постановивши 13
травня 2014 року ухвалу про залишення
без розгляду позовної заяви
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кредитні
ініціативи» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, посилався на
положення статті 207 ЦПК України і
виходив з того, що належним чином
повідомлений позивач повторно не
з'явився в судове засідання (а. с. 64).

В матеріалах справи наявні письмові
заяви представника ТОВ «Кредитні
ініціативи», в яких позивач просив
розглянути справу за відсутності
представника позивача. Ці заяви
зареєстровані канцелярією
Запорізького районного суду
Запорізької області 03.03.2014 року та
23.04.2014 року (а. с. 45; 56).

Зі змісту ухвал суду від 02.04.2014 року та
від 24.04.2014 року вбачається, що суду для
об'єктивного та всебічного розгляду
справи необхідні такі письмові докази,
як оригінал кредитної справи, а тому
вищевказаними ухвалами суду було
визнано обов'язковою явку представника
позивача в судове засідання (а. с. 52; 59).

В разі неможливості з'явитися в судове
засідання, представник позивача
повинен був направити суду оригінал
кредитної справи (за кредитним
договором №169/кф-06 від 01.09.2006 року,
укладеним між Акціонерним комерційним
промислово-інвестиційним банком та
ОСОБА_2).

Позивач, направивши суду повторну
заяву про розгляд справи за
відсутності позивача та не надавши
суду для огляду вищевказані матеріали
кредитної справи, фактично
унеможливив розгляд цієї справи.

Згідно пункту 3) частини 1 статті 207 ЦПК
України суд постановляє ухвалу про
залишення заяви без розгляду, якщо
належним чином повідомлений позивач
повторно не з'явився в судове
засідання, якщо від нього не надійшла
заява про розгляд справи за його
відсутності.

Також і частиною 3 статті 169 ЦПК
України передбачено, що у разі
повторної неявки в судове засідання
позивача, повідомленого належним
чином, якщо від нього не надійшла заява
про розгляд справи за його відсутності,
суд залишає позовну заяву без розгляду.

Вищевказані норми процесуального
права мають сприяти розглядові
цивільних справ у розумні строки,
оскільки неявка до суду позивача може
свідчити про втрату ним інтересу до
вирішення справи, а вирішення спору у
такому випадку було б порушенням
принципу диспозитивності.

Судова колегія вважає, що з огляду на
зміст ухвал суду першої інстанції від
02.04.2014 року та від 24.04.2014 року про
визнання обов'язковою явку
представника позивача в судове
засідання, з боку позивача має місце
зловживання своїми процесуальними
правами та обов'язками, що призводить
до затягування строків розгляду
справи.

Виходячи з системного аналізу норм
процесуального права та судової
практики, слід вважати, що в даній
справі застосування положень пункту
3) частини 1 статті 207 та частини 3 статті
169 ЦПК України є хибним.

Керуючись ст. ст. 307, 311 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кредитні
ініціативи» задовольнити.

Ухвалу Запорізького районного суду
Запорізької області від 13 травня 2014
року скасувати, справу направити для
продовження розгляду до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте оскарженню не
підлягає.

Головуючий:

Судді: