справа № 361/6497/14-ц
провадження № 2/361/2490/14
РІШЕННЯ

Іменем України

30 вересня 2014 року
м.
Бровари

Броварський міськрайонний суд
Київської області у складі:

головуючого-судді Телепенька А.Д.,при
секретарі Балабан І.М.,розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_4 про стягнення суми позики,

в с т а н о в и в:

У серпні 2014 року до суду надійшла
позовна заява ОСОБА_3 про стягнення
грошових коштів на підставі розписки.

В обґрунтування вимог позивач
посилався на те, що 15 листопада 2013 року
між ним та відповідачем ОСОБА_4
укладено договір позики, за умовами
якого вона передала позичальнику
грошові кошти у сумі 500000 грн., а
відповідач зобов'язувався повернути їй
позичені кошти до 15 травня 2014 року.

Також, гарантував повернення коштів до
вказаної дати своїм майном, а саме 73/200
часткою приватного будинку, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та
належить йому, ОСОБА_4, на праві
приватної власності.

Відповідач взяті зобов'язання щодо
повернення позики у сумі та у строки
встановлені договором позики не
виконав.

Тому просить стягнути з відповідача на
її користь суму позики з у розмірі 500000
грн. та сплачений нею при зверненні до
суду судовий збір у розмірі 3654 грн.

Позивач ОСОБА_3 у судовому засіданні
позов підтримала та просила його
задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_5 у суді
позов визнав, про що надав письмову
заяву.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, судом
встановлені такі факти та відповідні
їм правовідносини.

Відповідно до ст. 174 ЦПК України,
відповідач може визнати позов протягом
усього часу судового розгляду,
зробивши усну заяву. Якщо визнання
позову відповідачем викладено в
адресованих суду письмових заявах, ці
заяви приєднуються до справи. У разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову. Якщо визнання відповідачем
позову суперечить закону або порушує
права, свободи чи інтереси інших осіб,
суд постановляє ухвалу про відмову у
прийнятті визнання відповідачем
позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно із ст. 1046 ЦК України за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що
на підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

За змістом ст. ст. 526, 530 ЦК України
зобов'язання повинно виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а якщо
у зобов'язанні встановлено термін
виконання, то воно підлягає виконанню в
цей термін.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливість виконання
зобов'язання.

Судом встановлено, 15 листопада 2013 року
між позивачем ОСОБА_3 та відповідачем
ОСОБА_4 укладено договір позики, за
умовами якого позивач передала
позичальнику грошові кошти у сумі 500000
грн., а відповідач зобов'язувався
повернути їй позичені грошові кошти до
15 травня 2014 року.

Вказане підтверджується оригіналом
розписки складеної власноручно ОСОБА_4
15 листопада 2013 року та в якій
він гарантував повернення коштів на
вказану дату своїм майном, а саме 73/200
часткою приватного будинку, який
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, та
належить йому, ОСОБА_4 на праві
приватної власності.

Враховуючи викладене, та те, що
визнання відповідачем позову не
суперечить закону, не порушує прав,
інтересів сторін суд приходить до
висновку, що позов є обґрунтованим та
таким що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 60, 88, 212-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2, суму
позики в розмірі 500000 (п'ятсот тисяч) грн.
та судові витрати в розмірі 3654 (три
тисячі шістсот п'ятдесят чотири) грн.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Телепенько А. Д.