№ 336/5715/14-ц
пр. № 2/336/2599/2014
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

06 жовтня 2014 року
м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя, у складі головуючого судді
Дацюк О.І., при секретарі Скибі О.Б., за
участі позивача ОСОБА_1, представника
позивача ОСОБА_2, розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Міський комерційний банк» про
стягнення заборгованості за договором
банківського вкладу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ПАТ
«Міський комерційний банк», уточненим
в ході розгляду справи, вказавши, що
03.01.2014 року між сторонами був укладений
договір строкового банківського
вкладу № 2630/61/150909, за умовами якого
відповідач відкрив позивачеві
депозитний рахунок та прийняв від
позивача грошові кошти в сумі 25000
доларів США строком до 03.07.2014 року,
зобов'язавшись сплачувати відсотки та
повернути кошти після закінчення
терміну договору. Однак, після спливу
терміну депозиту ПАТ «Міський
комерційний банк» грошові кошти
позивачеві не повернув, посилаючись на
відсутність коштів в касі банку, тому
позивач просить стягнути
заборгованість у сумі 25549,99 доларів США
та судові витрати.

В судовому засіданні позивач на
позовних вимогах наполягав, вказавши,
що після закінчення терміну дії
договору банком не повернутий вклад та
не сплачені проценти, а сума вкладу з
процентами перерахована на рахунок
позивача. Однак, фактично при зверненні
до банку позивачеві кошти не повернули,
посилаючись на відсутній готівкових
коштів в касі банку. Також позивач
просив стягнути з відповідача витрати
на правову допомогу в сумі 900 гривень
згідно з наданим розрахунком та
платіжними документами.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримала заявлений позов,
посилаючись, що відповідачем
зобов'язання за договором належним
чином не виконуються, банк грошові
кошти не повертає.

Відповідач у судове засідання
представника не направив, про місце та
час розгляду справи повідомлявся
судовими повістками, врученими у
встановленому порядку, причини неявки
суду не повідомив. Керуючись ст. 224 ЦПК
України суд розглянув справу заочно.

При дослідженні матеріалів справи
встановлено таке.

03.01.2014 року між ПАТ «Міський
комерційний банк» та ОСОБА_1 був
укладений договір акційного
строкового банківського вкладу №
2630/61/150909, за яким банк приймає від
вкладника грошові кошти в сумі 25000
доларів США на строковий депозитний
рахунок строком на 181 день до 03.07.2014 року
під 10% річних. В свою чергу банк
зобов'язується нараховувати та
сплачувати позивачеві відсотки
кожного календарного місяця, а також
повернути вклад після закінчення троку
дії договору.

Позивач умови договору виконав,
сплативши на користь відповідача 25000
доларів США, що підтверджено
квитанцією № 7833 від 03.01.2014 року.

26.06.2014 року між сторонами також було
укладено договір банківського вкладу
на вимогу № 2620/61/19369, за яким банк
прийняв від вкладника 100 доларів США зі
сплатою відсотків в розмірі 0,1% річних.

Як вбачається з листа ПАТ «Міський
комерційний банк» № 123/5886 від 19.08.2014
року після закінченню строку дії
депозиту ОСОБА_1 за договором № 2530/61/150909
вклад був перерахований на рахунок з
обліку вкладів на вимогу, звідки
грошові кошти можна зняти у відділенні
банку за наявності готівкових коштів в
касі банку.

Як пояснив позивач, та це не
спростовувалось відповідачем, при його
зверненнях до відділення банку для
зняття коштів з рахунку, йому було
відмовлено через відсутність
готівкових коштів в касі банку.

Відповідно до відомості по депозитному
договору № 2620/61/193639 від 26.06.2014 року
станом на 02.10.2014 року на рахунку ОСОБА_1
наявна сума у 25549,99 доларів США.

При вирішенні спору суд виходить з
такого.

Відповідно до ст. 1058 ч. 1, 3 ЦК України за
договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором. До
відносин банку та вкладника за
рахунком, на який внесений вклад,
застосовуються положення про договір
банківського рахунка (глава 72 цього
Кодексу), якщо інше не встановлено цією
главою або не випливає із суті договору
банківського вкладу.

Як вказує ст. 1060 ЦК України договір
банківського вкладу укладається на
умовах видачі вкладу на першу вимогу
(вклад на вимогу) або на умовах
повернення вкладу зі спливом
встановленого договором строку
(строковий вклад). За договором
банківського вкладу незалежно від його
виду банк зобов'язаний видати вклад або
його частину на першу вимогу вкладника,
крім вкладів, зроблених юридичними
особами на інших умовах повернення, які
встановлені договором. Якщо вкладник
не вимагає повернення суми строкового
вкладу зі спливом строку,
встановленого договором банківського
вкладу, або повернення суми вкладу,
внесеного на інших умовах повернення,
після настання визначених договором
обставин договір вважається
продовженим на умовах вкладу на вимогу,
якщо інше не встановлено договором.

Зважаючи на викладене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги
обґрунтовані, підтверджені наданими
доказами та підлягають задоволенню.

При вирішенні питання щодо стягнення
витрат на правову допомогу суд
виходить з наступного.

Стаття 79 ЦПК України вказує, що судові
витрати складаються з судового збору
та витрат, пов'язаних з розглядом
справи. До витрат, пов'язаних з
розглядом судової справи, належать,
зокрема, і витрати на правову допомогу.

Стаття 1 Закону України № 4191 від 20.12.2011
року «Про граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу у цивільних
та адміністративних справах» вказує,
що розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних справах, в
яких така компенсація виплачується
стороні, на користь якої ухвалено
судове рішення, іншою стороною, не може
перевищувати 40 відсотків встановленої
законом мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

Позивачем надано суду договір про
надання юридичних послуг від 18.09.2014
року, укладений з адвокатом ОСОБА_2,
перелік послуг, наданих за вказаним
договором з зазначенням витраченого
часу, а також квитанції про сплату 900
гривень за надані послуги.

Враховуючи, що граничний розмір оплати
за одну годину роботи на час розгляду
справи становить 487,2 гривень, суд
вважає, що витрати позивача на правову
допомогу є обґрунтованими та не
перевищують розумних меж, тож така сума
підлягає стягненню з відповідача.

Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з
відповідача на користь держави
підлягає стягненню судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 57-60, 88, 208, 209, 212-215 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Міський
комерційний банк» про стягнення
заборгованості за договором
банківського вкладу задовольнити у
повному обсягу та стягнути з
Публічного акціонерного товариства
«Міський комерційний банк» на користь
ОСОБА_1 25549,99 доларів США (двадцять п'ять
тисяч п'ятсот сорок дев'ять доларів 99
центів) в рахунок погашення
заборгованості за договором
банківського вкладу на вимогу №
2620/61/193639 від 26.06.2014 року, а також 900
(дев'ятсот) гривень витрат на правову
допомогу.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Міський комерційний банк»
на користь держави судовий збір в сумі
3306,30 гривень (три тисячі триста шість
гривень 30 коп).

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії. У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення може бути
оскаржено відповідачем в апеляційному
порядку.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Запорізької області
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення через
Шевченківський районний суд м.
Запоріжжя.

Суддя О.І. Дацюк

06.10.2014