У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Закропивного О.В., Лесько А.О., Луспеника
Д.Д.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_6 про виділ в натурі частини
житлового будинку та земельної
ділянки, усунення перешкод в
користуванні майном за касаційною
скаргою ОСОБА_6 на рішення Вінницького
міського суду Вінницької області від 22
травня 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Вінницької області від 26 червня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду із указаним позовом, у якому з
урахуванням уточнень просила виділити
їй в натурі частину житлового будинку
«А» з окремими господарськими
будівлями і спорудами під № 2,
розташованому по АДРЕСА_1, а саме:
кімнату 1-3 площею 11,2 кв. м, сарай «В»,
вбиральню «Д» згідно першого варіанту
проведеної у справі експертизи;
поділити навпіл із ОСОБА_6 витрати з
ремонтно-будівельних робіт щодо
розділу будинку; виділити їй в натурі 100
кв. м земельної ділянки спірної садиби
відповідно до третього варіанту
проведеної судової експертизи; усунути
перешкоди в користуванні цим майном
шляхом виселення ОСОБА_6
разом із його майном і речами з
успадкованої нею нерухомості; стягнути
на її користь з ОСОБА_6 компенсацію за
відхилення від ідеальної частки у
виділі частини будинку, господарських
будівель і споруд в сумі 335 грн, у виділі
земельної ділянки - 5 895грн.

В обґрунтування позову зазначала, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати, після якої
залишилася спадщина у вигляді 23/50
часток житлового будинку з відповідною
часткою господарських споруд і
будівель під № 2, які розташовані за
адресою: АДРЕСА_1, та земельної ділянки
загальною площею 0,0230 га за цією ж
адресою. Вона та ОСОБА_6 прийняли
спадщину. Згідно свідоцтв про право на
спадщину від 14 грудня 2012 року їй за
законом належить 1/4 частка зазначеного
житлового будинку та 1/2 частка
земельної ділянки у спадковій садибі.
Через неможливість у добровільному
порядку розділити з ОСОБА_6 спадкове
майно, вона звернулася до суду за
захистом.

Рішенням Вінницького міського суду
Вінницької області від 22 травня

2014 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Вінницької області
від 26 червня 2014 року, позов ОСОБА_4
задоволено частково. Виділено в натурі
у власність ОСОБА_4 її частку у праві
спільної часткової власності на 23/50
частки житлового будинку літ. «А» з
прибудовами АДРЕСА_1, згідно варіанту №
1 розподілу житлового будинку висновку
судової будівельно-технічної
експертизи від 17 лютого 2014 року,
проведеної

ТОВ «Подільський центр судових
експертиз», а саме: кімнату 1-3 площею

11,2 кв. м, сарай «В» та вбиральню «Д».
Виділено в натурі у власність

ОСОБА_6 його частку у праві спільної
часткової власності на 23/50 частки
житлового будинку літ. «А» з
прибудовами № 2, який розташований за
адресою: АДРЕСА_1, згідно варіанту
№ 1 розподілу житлового будинку
висновку судової будівельно-технічної
експертизи від 17 лютого 2014 року,
проведеної ТОВ «Подільський центр
судових експертиз», а саме: кімнату 1-2
площею 13,6 кв. м, сіни «а1» площею 15,5 кв. м,
а саме: кухню 1-1 площею 15,5 кв. м, сіни «а2»
площею 7,7 кв. м, а саме: ванну 1-4 площею 4,7
кв. м, коридор 1-5 площею 3,0 кв. м, гараж
«Г» та вигрібну яму. Зобов'язано ОСОБА_4
та ОСОБА_6 (кожного у виділених
приміщеннях) здійснити переобладнання
приміщень житлового будинку літ. «А» з
прибудовами № 2, який розташований за
адресою: АДРЕСА_1, згідно висновку
судової будівельно-технічної
експертизи від 17 лютого 2014 року,
проведеної ТОВ «Подільський
центр судових експертиз», заклавши
дверний отвір між приміщеннями 1-2 та 1-3,
та влаштувавши дверний отвір між
приміщеннями

1-3 та 2-4. Виділено в натурі у власність
ОСОБА_4 її частку у праві спільної
часткової власності на земельну
ділянку площею 0,0230 га, яка розташована
за адресою: АДРЕСА_1, згідно варіанту
№ 3 розподілу земельної ділянки
зазначеного висновку судової
будівельно-технічної експертизи, а
саме: земельні ділянки, зазначені
зонами 3-6 рожевого
кольору, загальною площею 100 кв. м.
Виділено в натурі у власність ОСОБА_6
його частку у праві спільної часткової
власності на земельну ділянку площею
0,0230 га, яка розташована за адресою:
АДРЕСА_1, згідно варіанту № 3 розподілу
земельної ділянки зазначеного
висновку судової будівельно-технічної
експертизи, а саме: земельні ділянки,
зазначені зонами 1-2 зеленого кольору,
загальною площею 130 кв. м. Стягнуто з
ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 компенсацію
за відхилення від ідеальної частки в
частині житлового будинку в розмірі 335
грн та земельній ділянці - 5 895грн.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат. У задоволенні решти позову
ОСОБА_4 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить
скасувати зазначені судові рішення в
частині виділу земельної ділянки
ОСОБА_4 та направити справу в цій
частині на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а доводи скарги цих висновків не
спростовують.

Зокрема, суд першої інстанції, з яким
погодився й суд апеляційної інстанції,
на підставі належним чином оцінених
доказів, поданих сторонами

ст. 212 ЦПК України), дійшов правильного
висновку про те, що позов

ОСОБА_4 підлягає частковому
задоволенню, зокрема, і щодо поділу
спірної земельної ділянки, керуючись
при цьому нормами ст. ст. 364, 391 ЦК
України, ст. ст. 86, 88 ЗК України.

Ураховуючи викладене та положення ч. 3
ст. 332 ЦПК України, колегія суддів
вважає за необхідне відхилити
касаційну скаргу і залишити судові
рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Вінницького міського суду
Вінницької області від 22 травня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Вінницької
області від 26 червня

2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Закропивний

А.О. Лесько

Д.Д. Луспеник