Справа № 127/329/14-ц
Провадження № 2/127/1369/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

08.10.2014 року
Вінницький міський суд Вінницької
області

в складі: головуючого-судді Луценко
Л.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

за участю: представника
позивача-відповідача Олішевського Д.А.,

представника позивача - адвоката
ОСОБА_2,

третьої особи ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Вінниця
цивільну справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до фірми «ІВО+КГ» у
формі товариства з обмеженою
відповідальністю, ОСОБА_4, за участю
третьої особи без самостійних вимог
щодо предмету спору - приватного
нотаріуса Вінницького міського
нотаріального округу ОСОБА_3 про
визнання недійсним правочину щодо
відчуження земельної ділянки та за
зустрічним позовом ОСОБА_6 до фірми
«ІВО+КГ» у формі товариства з обмеженою
відповідальністю, фізичної
особи-підприємця ОСОБА_7, публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» про визнання
недійсним договору іпотеки від 30.08.2007
року та договору про внесення змін від
29.01.2009 року, договору поруки №099 від
30.08.2007 року,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся
до суду з позовом до відповідачів фірми
«ІВО+КГ» у формі ТОВ, ОСОБА_4, за участю
третьої особи без самостійних вимог
щодо предмету спору - приватного
нотаріуса Вінницького міського
нотаріального округу ОСОБА_3 про
визнання недійсним правочину щодо
відчуження земельної ділянки, який в
процесі судового розгляду уточнив,
мотивуючи свої вимоги тим, що 30.08.2007
року між ПАТ КБ «Приватбанк» та ФОП
ОСОБА_7 було укладено кредитний договір
№08/07-099.

29.01.2009 року між позивачем та ФОП ОСОБА_7
було укладено договір №1 про внесення
змін до кредитного договору №08/07-099 від
30.08.2007 року.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором №08/07-099 від
30.08.2007 року було укладено договір
іпотеки від 30.08.2007 року між ПАТ КБ
«Приватбанк» та фірмою «ІВО+КГ» у формі
ТОВ в особі директора ОСОБА_6,
посвідчений приватним нотаріусом
Вінницького міського нотаріального
округу ОСОБА_8 та зареєстрований в
реєстрі за №9045.

29.01.2009 року між позивачем та
відповідачем фірмою «ІВО+КГ» у формі
ТОВ було укладено договір про внесення
змін до договору іпотеки від 30.08.2007
року, відповідно до якого змінено та
доповнено істотні умови договору
іпотеки.

Відповідно до п.7 договору іпотеки від
30.08.2007 року в забезпечення виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором іпотекодавець надав в
іпотеку нерухоме майно - цілу частку
магазину з прибудовами, загальною
площею 194,6 кв.м., що розташовані за
адресою: АДРЕСА_1, та належні фірмі
«ІВО+КГ» у формі ТОВ на праві приватної
власності на нерухоме майно, що
підтверджується договором
купівлі-продажу від 24.06.1996 року,
посвідченим приватним нотаріусом
Вінницького міського нотаріального
округу ОСОБА_9 та зареєстрованим в
реєстрі за №322; додатковою угодою від
25.06.1996 року, посвідченою приватним
нотаріусом Вінницького міського
нотаріального округу ОСОБА_9 та
зареєстрованою в реєстрі за №615; актом
передачі від 17.06.1996 року; свідоцтвом про
право на власність №206 від 17.06.1996 року.

Згідно п.8 договору іпотеки предмет
іпотеки розташований на земельній
ділянці, площею 1636 кв.м., що розташована
за адресою: АДРЕСА_1, та надана
відповідачеві фірмі «ІВО+КГ» у формі
ТОВ у постійне користування на
підставі рішення виконкому Вінницької
Ради народних депутатів №957 від 05.12.1996
року. На використання іпотекодавцем
земельної ділянки або її частини
обмежень (обтяжень) не встановлено.

Пунктом 20.10. договору іпотеки
передбачено, що іпотекодавець
зобов'язаний не допускати дострокового
припинення права користування
земельною ділянкою.

Однак, відповідач фірма «ІВО+КГ» у
формі ТОВ в порушення вищезазначеного
пункту договору іпотеки отримав
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯЖ №755972,
виданий Вінницькою міською радою та
Управлінням земельних ресурсів в м.
Вінниці 30.09.2008 року, площею 0,1636 га, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий номер земельної ділянки
:01:049:0007, цільове призначення якої -
землі промисловості, транспорту (для
комерційних потреб).

Таким чином, відповідач отримав
державний акт на право власності на
земельну ділянку, на якій знаходиться
предмет іпотеки, а саме: ціла частка
магазину з прибудовами, загальною
площею 194,6 кв.м., що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

Окрім того, 10.06.2013 року відповідач фірма
«ІВО+КГ» у формі ТОВ відчужила
вищезазначену земельну ділянку
відповідачці ОСОБА_4 на підставі
договору купівлі-продажу земельної
ділянки, посвідченого приватним
нотаріусом Вінницького міського
нотаріального округу ОСОБА_3 та
зареєстрованого в реєстрі за №830.

Про вищезазначений оскаржуваний
правочин позивачу стало відомо під час
примусового виконання в
Замостянському В ДВС Вінницького МУЮ
наказу господарського суду Вінницької
області у справі №9-156-10 за позовом ПАТ
КБ «Приватбанк» до ФОП ОСОБА_7, фірми
«ІВО+КГ» у формі ТОВ про звернення
стягнення на предмет іпотеки та у
справі №902/175/13-г за позовом ПАТ КБ
«Приватбанк» до фірми «ІВО+КГ» у формі
ТОВ про стягнення штрафу у розмірі 360 000
грн. за невиконання умов договору
іпотеки від 30.08.2007 року про страхування
предмету іпотеки.

Таким чином, позивач вважає, що
оскаржуваний правочин порушує його
права, інтереси як заінтересованої
особи та порушує вимоги закону,
оскільки земельна ділянка на якій
розташований предмет іпотеки, є
необхідна для використання цих
будівель за цільовим призначенням. А,
отже, нерухоме майно було передано в
іпотеку разом із земельною ділянкою,
яка хоч і не може бути предметом
іпотеки (оскільки знаходилась лише у
користуванні), але землекористувач
(іпотекодавець) взяв на себе
зобов'язання не відчужувати її до
вирішення питання щодо подальшої долі
іпотечного майна, а відтак
відповідачем порушено вимоги ч.1 ст.203
ЦК України, оскільки оскаржуваний
правочин суперечить вимогам ч.4 ст.6
Закону України «Про іпотеку».

18.08.2014 року ОСОБА_6 звернувся до суду із
зустрічним позовом до фірми «ІВО+КГ» у
формі ТОВ, ФОП ОСОБА_7, ПАТ КБ
«Приватбанк» про визнання недійсним
договору іпотеки від 30.08.2007 року та
договору про внесення змін від 29.01.2009
року, договору поруки №099 від 30.08.2007
року, який ухвалою Вінницького
міського суду Вінницької області від
18.08.2014 року був прийнятий до спільного
розгляду із первісним позовом (а.с.44 т.2).

Зустрічна позовна заява мотивована
тим, що фірма «ІВО+КГ» у формі ТОВ в
період з 2003 р. по 2007 р. була об'єктом
рейдерства з боку правоохоронних
органів, що спричинило значну шкоду, а
відтак укладені договори іпотеки від
30.08.2007 року, про внесення змін до
договору іпотеки від 29.01.2009 року, поруки
№099 від 30.08.2007 року були ним вчинені під
впливом тяжкої обставини та на вкрай
невигідних умовах, а тому повинні бути
визнані судом недійсними.

В судовому засіданні представник
позивача за первісним позовом та
представник відповідача за зустрічним
позовом за довіреністю ОСОБА_1 первісні
позовні вимоги підтримав в повному
обсязі та просив суд останні
задовольнити з підстав, зазначених у
позові. Зустрічні позовні вимоги не
визнав та просив у задоволенні
останніх відмовити.

Третя особа без самостійних вимог щодо
предмету спору - приватний нотаріус
Вінницького міського нотаріального
округу ОСОБА_3 за первісним позовом
позовні вимоги підтримала в повному
обсязі та просила суд останні
задовольнити. Так, суду пояснила, що нею
дійсно було посвідчено 10.06.2013 року
договір купівлі-продажу земельної
ділянки, укладений між відповідачами
за первісним позовом. Однак, з наданих
відповідачами документів, а саме з
Витягу з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку та
кадастрового плану земельної ділянки,
не вбачалось, що на відчужуваній
ділянці знаходиться будь-яка забудова.
А тому, вважає, що оскаржуваний договір
дійсно порушує законні права позивача,
а відтак підлягає визнанню недійсним.

Представник позивача за зустрічним
позовом - адвокат ОСОБА_2 зустрічний
позов підтримав та просив суд останній
задовольнити з підстав, зазначених у
позові.

Позивач за зустрічним позовом ОСОБА_6
до судового засідання не з'явився із
невідомих суду причин, хоча про день,
час та місце судового розгляду
повідомлявся належним чином, однак від
останнього надійшла письмова заява про
розгляд справи у його відсутність,
зустрічні позовні вимоги підтримує в
повному обсязі. Первісні позовні
вимоги не визнає та просить у
задоволенні останніх відмовити.

Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка
бере участь у справі, має право
заявляти клопотання про розгляд справи
у її відсутність.

Відповідачка ОСОБА_4 за первісним
позовом до судового засідання не
з'явилась із невідомих суду причин,
хоча про день, час та місце судового
розгляду повідомлялась належним чином,
однак матеріали справи від останньої
містять заяву, відповідно до якої позов
не визнає та просить у задоволенні
останнього відмовити.

Представник відповідача фірми «ІВО+КГ»
за первісним позовом та за зустрічним
позовом за довіреністю Глазунова Л.М.
до судового засідання не з'явилась із
невідомих суду причин, хоча про день,
час та місце судового розгляду
повідомлялась належним чином.

Відповідачка за зустрічним позовом ФОП
ОСОБА_7 до судового засідання не
з'явилась із невідомих суду причин,
хоча про день, час та місце судового
розгляду повідомлялась належним чином.

Заслухавши пояснення сторін, показання
свідка ОСОБА_11, дослідивши матеріали
справи, оцінивши зібрані докази по
справі в їх сукупності, суд прийшов до
висновку, що первісний позов ПАТ КБ
«Приватбанк» до фірми «ІВО+КГ» у формі
ТОВ, ОСОБА_4, за участю третьої особи без
самостійних вимог щодо предмету спору -
приватного нотаріуса Вінницького
міського нотаріального округу ОСОБА_3
про визнання недійсним правочину щодо
відчуження земельної ділянки підлягає
до задоволення з наступних міркувань.

Так, в судовому засіданні достовірно
встановлено, що 30.08.2007 року між ПАТ КБ
«Приватбанк» та ФОП ОСОБА_7 було
укладено кредитний договір №08/07-099,
відповідно до якого істотними умовами
останнього є: вид кредиту -
поновлювальна кредитна лінія; ліміт
договору - 160 000 дол. США; строк
повернення кредиту - 25.08.2010 року; за
користування кредитом позичальник
сплачує відсотки в розмірі - 13,6% річних;
датою сплати відсотків є 5-те число
кожного поточного місяця, починаючи з
дати підписання договору; при несплаті
відсотків у вказаний строк вони
вважаються простроченими (а.с.69-72 т.1).

29.01.2009 року між позивачем та ФОП ОСОБА_7
було укладено договір №1 про внесення
змін до кредитного договору №08/07-099 від
30.08.2007 року (а.с.73-74 т.1).

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором №08/07-099 від
30.08.2007 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та
фірмою «ІВО+КГ» у формі ТОВ в особі
директора ОСОБА_6 було укладено договір
іпотеки від 30.08.2007 року, посвідчений
приватним нотаріусом Вінницького
міського нотаріального округу ОСОБА_8
та зареєстрований в реєстрі за №9045
(а.с.7-8 т.1).

29.01.2009 року між позивачем та
відповідачем фірмою «ІВО+КГ» у формі
ТОВ було укладено договір про внесення
змін до договору іпотеки від 30.08.2007
року, відповідно до якого змінено та
доповнено істотні умови договору
іпотеки (а.с.9 т.1).

Відповідно до п.7 договору іпотеки від
30.08.2007 року в забезпечення виконання
позичальником зобов'язань за кредитним
договором іпотекодавець надав в
іпотеку нерухоме майно - цілу частку
магазину з прибудовами, загальною
площею 194,6 кв.м., що розташовані за
адресою: АДРЕСА_1, та належні фірмі
«ІВО+КГ» у формі ТОВ на праві приватної
власності на нерухоме майно, що
підтверджується договором
купівлі-продажу від 24.06.1996 року,
посвідченим приватним нотаріусом
Вінницького міського нотаріального
округу ОСОБА_9 та зареєстрованим в
реєстрі за №322; додатковою угодою від
25.06.1996 року, посвідченою приватним
нотаріусом Вінницького міського
нотаріального округу ОСОБА_9 та
зареєстрованою в реєстрі за №615; актом
передачі від 17.06.1996 року; свідоцтвом про
право на власність №206 від 17.06.1996 року.

До державного реєстру іпотек приватним
нотаріусом Вінницького міського
нотаріального округу ОСОБА_8 було
внесено запис за реєстраційним №5577612
про реєстрацію договору іпотеки, що
підтверджується Витягом про
реєстрацію у Державному реєстрі іпотек
№14183046 від 31.08.2007 року, наданим
приватним нотаріусом Вінницького
міського нотаріального округу ОСОБА_8
(а.с.51 т.1).

А до Єдиного реєстру заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
нотаріусом було внесено запис за №5577666
про державну реєстрацію заборони
відчуження нерухомого майна за
договором іпотеки, що також
підтверджується Витягом про
реєстрацію в Єдиному реєстрі заборон
відчуження об'єктів нерухомого майна
№14183209 від 31.08.2007 року, наданим
приватним нотаріусом Вінницького
міського нотаріального округу ОСОБА_8
(а.с.51 зворот т.1).

Згідно п.8 договору іпотеки предмет
іпотеки розташований на земельній
ділянці, площею 1636 кв.м., що розташована
за адресою: АДРЕСА_1, та надана
відповідачеві фірмі «ІВО+КГ» у формі
ТОВ у постійне користування на
підставі рішення виконкому Вінницької
Ради народних депутатів №957 від 05.12.1996
року (а.с.19 т.1). На використання
іпотекодавцем земельної ділянки або її
частини обмежень (обтяжень) не
встановлено.

Пунктом 20.10. договору іпотеки
передбачено, що іпотекодавець
зобов'язаний не допускати дострокового
припинення права користування
земельною ділянкою.

Згідно п.п.16, 20 договору іпотеки з
моменту набрання чинності цим
договором іпотекодавець має право
відчужувати, передавати в оренду,
лізинг, у спільну діяльність, у
безоплатне користування іншим особам
предмет іпотеки, або іншим чином
розпоряджатися ним, тільки за
письмовою згодою іпотекодержателя.

Однак, відповідач фірма «ІВО+КГ» у
формі ТОВ в порушення вищезазначеного
пункту договору іпотеки отримав
державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ЯЖ №755972,
виданий Вінницькою міською радою та
Управлінням земельних ресурсів в м.
Вінниці 30.09.2008 року, площею 0,1636 га, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий номер земельної ділянки
:01:049:0007, цільове призначення якої -
землі промисловості, транспорту (для
комерційних потреб) (а.с.17-18 т.1).

Таким чином, відповідач отримав
державний акт на право власності на
земельну ділянку, на якій знаходиться
предмет іпотеки, а саме: ціла частка
магазину з прибудовами, загальною
площею 194,6 кв.м., що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

Між тим, 10.06.2013 року відповідач фірма
«ІВО+КГ» у формі ТОВ відчужила
вищезазначену земельну ділянку
відповідачці ОСОБА_4, яка являється
донькою генерального директора фірми
«ІВО+КГ» у формі ТОВ ОСОБА_6, на підставі
договору купівлі-продажу земельної
ділянки, посвідченого приватним
нотаріусом Вінницького міського
нотаріального округу ОСОБА_3 та
зареєстрованого в реєстрі за №830
(а.с.128-129 т.1).

Відповідно до ч.2 ст.586 ЦК України
заставодавець має право відчужувати
предмет застави, передавати його в
користування іншій особі або іншим
чином розпоряджатися ним лише за
згодою заставодержателя, якщо інше не
встановлено договором.

Аналогічна за змістом норма міститься
в ч.3 ст.9 Закону України «Про іпотеку».

За правилами ст.12 Закону України «Про
іпотеку» правочин щодо відчуження
іпотекодавцем переданого в іпотеку
майна або його передачі в наступну
іпотеку, спільну діяльність, лізинг,
оренду чи користування без згоди
іпотекодержателя є недійсним.

Згідно ч.4 ст.5 Закону України «Про
іпотеку» нерухоме майно передається в
іпотеку разом з усіма його
приналежностями, якщо інше не
встановлено іпотечним договором.

За положеннями ч.ч.1, 3 ст.215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені ч.ч.1-3, 5 та 6 ст.203 цього
Кодексу. Якщо недійсність правочину
прямо не встановлена законом, але одна
із сторін або інша заінтересована
особа заперечує його дійсність на
підставах, встановлених законом, такий
правочин може бути визнаний судом
недійсним (оспорюваним правочин).

Таким чином, вимога про визнання
оспорюваного правочину недійсним може
бути заявлена як однією із сторін
правочину, так і іншою заінтересованою
особою, права та законні інтереси якої
порушено вчиненням правочину. А відтак,
ПАТ КБ «Приватбанк» правомірно
звернулось до суду з даним позовом про
визнання договору купівлі-продажу
земельної ділянки недійсним.

Згідно із роз'ясненнями, наданими у п.34
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» та
відповідно до прямої вказівки закону
(ст.12 Закону України «Про іпотеку»)
окремі правочини щодо іпотечного
нерухомого майна, вчинені без згоди
іпотекодержателя, можуть бути визнані
недійсними за позовом
іпотекодержателя. Так, правочин щодо
відчуження іпотекодавцем переданого в
іпотеку майна або його передачі в
наступну іпотеку, спільну діяльність,
лізинг, оренду чи користування без
згоди іпотекодержателя є недійсним.

Так, як вбачається з матеріалів справи
ПАТ КБ «Приватбанк» як
іпотекодержатель не надав своєї згоди
на відчуження земельної ділянки, на
якій розташований предмет іпотеки.

Суд звертає увагу, що незважаючи на те,
що відчужена земельна ділянка не є
предметом іпотеки, однак на останній
розташований предмет іпотеки, а відтак
дана обставина не припиняє дію
договору іпотеки, зокрема п.20.10
останнього, відповідно до якого
іпотекодавець зобов'язаний не
допускати дострокового припинення
права користування земельною ділянкою.

Таким чином, іпотекодавець, відчужуючи
земельну ділянку, на якій розташований
предмет іпотеки, без дозволу на це
іпотекодержателя, порушив норми Закону
України «Про іпотеку» та обмежив права
іпотекодержателя.

За приписами ч.4 ст.6 Закону України «Про
іпотеку» якщо будівля (споруда), що
передається в іпотеку, розташована на
земельній ділянці, яка належить
іпотекодавцеві на праві власності,
така будівля (споруда) підлягає
передачі в іпотеку разом із земельною
ділянкою, на якій вона розташована.

Як вбачається із роз'яснень наданих в
п.40 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин», те саме
стосується і земельної ділянки, яка на
час укладення договору іпотеки
знаходилася у користуванні
іпотекодавця, а на момент вирішення
спору - в його власності.

А тому, посилання відповідачів на
законність відчуження земельної
ділянки, на якій розташований предмет
іпотеки, є безпідставними та такими, що
не заслуговують на увагу.

Окрім того, суд вважає за необхідне
звернути увагу на обставини, які стали
відомі під час розгляду справи по суті
та є достатніми підставами для
винесення судом окремої ухвали, на
підставі якої слід внести відомості до
Єдиного реєстру досудових
розслідувань та розпочати
розслідування даного факту.

Так, як вбачається з пояснень третьої
особи без самостійних вимог щодо
предмету спору за первісним позовом -
приватного нотаріуса Вінницького
міського нотаріального округу ОСОБА_3,
нею дійсно було посвідчено 10.06.2013 року
договір купівлі-продажу земельної
ділянки, укладений між відповідачами
за первісним позовом. Однак, з наданих
відповідачами документів, а саме з
Витягу з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку та
кадастрового плану земельної ділянки,
не вбачалось, що на відчужуваній
ділянці знаходиться будь-яка забудова.

На підставі ухвали Вінницького
міського суду Вінницької області від
06.02.2014 року в порядку забезпечення
доказів у даній цивільній справі у
приватного нотаріуса Вінницького
міського нотаріального округу ОСОБА_3
витребовувались оригінал правочину
щодо відчуження фірмою «ІВО+КГ» у формі
ТОВ земельної ділянки площею 0,1636 га, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий номер земельної ділянки
:01:049:0007, а також всі документи, які
надавались сторонами даного правочину
при його укладенні (а.с.104 т.1).

На виконання вищезазначеної ухвали
суду приватним нотаріусом Вінницького
міського нотаріального округу ОСОБА_3
було надано копії документів на
підставі яких нею було посвідчено
оскаржуваний договір (а.с.128-169 т.1),
зокрема Витяг з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку
№НВ-013 від 07.06.2013 року,
підготовлений та наданий державним
кадастровим реєстратором Управління
Держземагенства у Вінницькому районі
Вінницької області ОСОБА_11 (а.с.132 т.1), та
кадастровий план земельної ділянки,
кадастровий номер якої :01:049:0007,
складений державним кадастровим
реєстратором Управління
Держземагенства у Вінницькому районі
Вінницької області ОСОБА_11 (а.с.133 т.1).
Відповідно до вищезазначених
документів, зокрема до схематичного
зображення земельної ділянки та
експлікації земельних угідь, будь-які
забудови на даній земельній ділянці не
значаться. Земельна ділянка має
наступну експлікацію земельних угідь:
усього земель: 0,1636 га; у тому числі за
земельними угіддями: під зеленими
насадженнями: 0,0000 га; під проїздами,
проходами та площадками 0,0000 га;
тимчасова 0,0000 га; капітальна
одноповерхова 0,0000 га; тимчасова 0,0000 га;
під проїздами, проходами та площадками
0,0000 га.

А тому, 05.06.2014 року представником
позивача за первісним позовом за
довіреністю ОСОБА_1 була подана
начальнику Управління Держземагенства
у Вінницькому районі Вінницької
області скарга на дії державного
кадастрового реєстратора ОСОБА_11 (а.с.1
т.2).

Згідно листа Управління
Держземагенства у Вінницькому районі
Вінницької області від 17.06.2014 року
встановлено наступні обставини (а.с.27
т.2).

07.06.2013 року до Державного кадастрового
реєстратора Управління
Держземагенства у Вінницькому районі
Вінницької області ОСОБА_11 звернуся
представник фірми «ІВО+КГ» у формі ТОВ
із заявою ЗВ-013 щодо надання
витягу з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку, площею
0,1636 га, кадастровий номер :01:049:0007,
що розташована за адресою: АДРЕСА_1, та
на яку видано державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯЖ
№755972 від 30.09.2008 року. У відповідь на
дану заяву, державним кадастровим
реєстратором ОСОБА_11 07.06.2013 року за
допомогою програмного забезпечення
Державного земельного кадастру, було
надано витяг з Державного земельного
кадастру про земельну ділянку
НВ-013, відповідно до якого
земельна ділянка має наступну
експлікацію земельних угідь: усього
земель: 0,1636 га; у тому числі за
земельними угіддями: під зеленими
насадженнями: 0,1128 га; під проїздами,
проходами та площадками 0,0018 га;
тимчасова 0,0011 га; капітальна
одноповерхова 0,0230 га; тимчасова 0,0024 га;
під проїздами, проходами та площадками
0,0225 га.

Окрім того, до даного листа Управлінням
Держземагенства у Вінницькому районі
Вінницької області надано завірені
належним чином Витяг з Державного
земельного кадастру про земельну
ділянку № НВ-013 від 07.06.2013 року
(а.с.28 т.2) та кадастровий план земельної
ділянки (а.с.29 т.2), які кардинально
різняться в порівнянні з наданими
приватному нотаріусу Вінницького
міського нотаріального округу ОСОБА_3

До того ж, із показань свідка ОСОБА_11,
який являється державним кадастровим
реєстратором Управління
Держземагенства у Вінницькому районі
Вінницької області, в судовому
засіданні встановлено, що Витяг з
Державного земельного кадастру про
земельну ділянку № НВ-013 від 07.06.2013
року та кадастровий план земельної
ділянки, які містяться в матеріалах
справи в томі №1 на аркушах 132, 133, та які
були надані нотаріусу для посвідчення
оскаржуваного договору, не
відповідають дійсності, в графі
«Підпис» значиться не його підпис, а
являється на його думку фотокопією.

Тому, суд, оцінивши допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок в
їх сукупності за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженню наявних у
справі доказів приходить до висновку,
що позовна вимога позивача про
визнання недійсним правочину щодо
відчуження земельної ділянки знайшла
своє підтвердження в судовому
засіданні, а відтак підлягає до
задоволення.

Судовий збір, понесений позивачем у
розмірі 365,40 грн., що підтверджується
платіжним дорученням № від 09.01.2014 року
на суму 243,60 грн. за подання позову до
суду (а.с.1 т.1) та платіжним дорученням №
від 28.03.2014 року на суму 121,80 за подання
заяви про забезпечення позову (а.с.195 т.1)
підлягає солідарному стягненню з
відповідачів, так як у відповідності до
ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь
якої ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_6 до
фірми «ІВО+КГ» у формі ТОВ, ФОП ОСОБА_7,
ПАТ КБ «Приватбанк» про визнання
недійсним договору іпотеки від 30.08.2007
року та договору про внесення змін від
29.01.2009 року, договору поруки №099 від
30.08.2007 року, то суд приходить до
висновку, що в задоволенні останнього
слід відмовити за наступних обставин.

В обґрунтування своїх вимог як на
підставу про задоволення позову щодо
визнання недійсним договору іпотеки
від 30.08.2007 року та договору про внесення
змін від 29.01.2009 року, договору поруки
№099 від 30.08.2007 року, позивач посилається
на те, що фірма «ІВО+КГ» у формі ТОВ в
період з 2003 р. по 2007 р. була об'єктом
рейдерства з боку правоохоронних
органів, що спричинило значну шкоду, а
відтак укладені договори іпотеки від
30.08.2007 року, про внесення змін до
договору іпотеки від 29.01.2009 року, поруки
№099 від 30.08.2007 року були ним вчинені під
впливом тяжкої обставини та на вкрай
невигідних умовах, а тому повинні бути
визнані судом недійсними.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені ч.ч.1-3, 5 та 6 ст.203 цього
Кодексу.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу.

Однак, всупереч вимогам ст.ст.10, 60 ЦПК
України позивач за первісним позовом
не надав суду жодного, в тому числі
переконливого доказу, який би
підвереджував наявність обставин, які
вказували б на недійсність договору
іпотеки від 30.08.2007 року, договору про
внесення змін до договору іпотеки від
29.01.2009 року, договору поруки №099 від
30.08.2007 року, відповідно до вимог ч.1 ст.215
ЦК України.

Окрім того, слід відмітити, що в основу
зустрічних позовних вимог позивача
покладені доводи касаційної скарги
фірми ТОВ «ІВО+КГ» у формі ТОВ на
рішення господарського суду
Вінницької області від 21.02.2013 року та
постанову Рівненського апеляційного
господарського суду від 04.06.2013 року у
справі №902/175/13-г за позовом ПАТ КБ
«Приватбанк» до фірми «ІВО+КГ» у формі
ТОВ про стягнення 360 000 грн. штрафу за
невиконання умов договору іпотеки від
30.08.2007 року про страхування предмету
іпотеки. Однак, предмет розгляду даної
справи ніяким чином не стосується
вимог позивача за зустрічним позовом.

А відтак, суд вважає, що в задоволенні
зустрічного позову слід відмовити у
зв'язку з безпідставністю.

На підставі викладеного та керуючись
Постановою Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин», ст.ст.5, 6, 9, 12
Закону України «Про іпотеку», ст.ст.203,
215, 586 ЦК України, ст.ст.10, 60, 88, 212-215, 218 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» до фірми «ІВО+КГ» у формі
товариства з обмеженою
відповідальністю, ОСОБА_4, за участю
третьої особи без самостійних вимог на
стороні відповідачів - приватного
нотаріуса Вінницького міського
нотаріального округу ОСОБА_3 про
визнання недійсним правочину щодо
відчуження земельної ділянки
задовольнити.

Визнати недійсним договір
купівлі-продажу земельної ділянки від
10.06.2013 року, укладений між Фірмою
«ІВО+КГ» у формі товариства з обмеженою
відповідальністю (,
місцезнаходження якої за адресою: м.
Вінниця, вул. Пирогова, 148) та ОСОБА_4
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2)
щодо земельної ділянки, площею 0,1636 га,
що розташована за адресою: АДРЕСА_1,
кадастровий номер земельної ділянки
:01:049:0007, та посвідчений приватним
нотаріусом Вінницького міського
нотаріального округу ОСОБА_3 та
зареєстрований в реєстрі за №830.

Стягнути солідарно з Фірми «ІВО+КГ» у
формі товариства з обмеженою
відповідальністю (,місцезнаходження якої за адресою:
м. Вінниця, вул. Пирогова, 148) та ОСОБА_4
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2) на
користь публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ,
вул. Набережна Перемоги, буд. 50, , рах.№0001, МФО 305299)
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 365 (триста шістдесят п'ять) грн.
40 коп.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_6 до фірми «ІВО+КГ» у формі
товариства з обмеженою
відповідальністю, фізичної
особи-підприємця ОСОБА_7, публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» про визнання
недійсним договору іпотеки від 30.08.2007
року та договору про внесення змін від
29.01.2009 року, договору поруки №099 від
30.08.2007 року - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: