Справа №468/1616/14-ц 15.10.2014 15.10.2014 15.10.2014
Провадження №22-ц/784/2756/14
Провадження 22ц-/784/2756/14
Головуючий по 1 інстанції
Доповідач апеляційного
суду Колосовський С.Ю.
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

15 жовтня 2014р.
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого Колосовського С.Ю.,

суддів: Локтіонової О.В., Ямкової О.О.,

при секретарі судового засідання
Яценко Л.В.,

з участю: відповідача ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Баштанського районного суду
Миколаївської області від 04 вересня
2014р.

за позовом публічного акціонерного
товариства комерційного банку
„Приватбанк" (далі - ПАТ „Приватбанк")
до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за кредитом,

встановила:

У серпні 2014р. ПАТ „Приватбанк"
пред'явило позов до ОСОБА_2 про
стягнення 26421 грн. 35 коп. (2794 грн. -
неповернутий кредит, 14018 грн. - проценти
за користуванням кредиту, 7875 грн. -
комісія, 500 грн. - штраф (фіксована
частина), 1234 грн. 35 коп. - штраф
(процентна складова)) заборгованості за
кредитним договором, який було
укладено 29 січня 2008р.

Рішенням Баштанського районного суду
Миколаївської області від 04 вересня
2014р. позов задоволено. Постановлено
стягнути зі ОСОБА_2 на користь ПАТ
„Приватбанк" 26421 грн. 35 коп.
заборгованості за кредитом.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на незаконність рішення
суду, просив його скасувати і ухвалити
нове рішення про відмову в задоволенні
позову.

Апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню, а рішення суду - зміні з
наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.259 ЦК позовна
давність, встановлена законом, може
бути збільшена за домовленістю сторін.

За зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання (ч.5 ст.261 ЦК).

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Як вбачається з матеріалів справи, 29
січня 2008р. між ЗАТ „Приватбанк",
правонаступником якого є ПАТ
„Приватбанк" і ОСОБА_2 укладено
кредитний договір за програмою
„Швидка готівка", за умовами якого
останній отримав 3000 грн. кредиту на
платіжну картку під 24% річних з
погашенням заборгованості щомісячними
платежами. Щомісячна комісія
відповідно до затверджених банком
тарифів за обслуговування кредиту
складає 2,5%. У разі порушення строків
повернення кредиту розмір процентів за
користуванням кредитом збільшується
до 180% річних.

Виконання кредитного договору в разі
порушення строків платежів більш ніж
на 30 днів забезпечено штрафом в розмірі
250 грн. + 5% від суми позову (п.5.10. Правил
користування платіжною карткою).

Строк позовної давності по
зобов'язанням з повернення кредиту,
процентів та неустойки згідно з п.5.12
Правил користування платіжною карткою
складає п'ять років.

З квітня 2008р. позичальник перестав
виконувати зобов'язання по погашенню
кредиту.

За таких обставин, а саме доведеності
факту порушення відповідачем
кредитних зобов'язань, суд на ст.ст.549,1054
ЦК дійшов до вірного висновку про
порушення прав позикодавця.

Разом з тим, стягуючи заборгованість по
кредиту, процентам за користування
кредитом та комісії, судом незважаючи
на наявність відповідної заяви
позичальника не було застосовано
позовну давність, оскільки
зобов'язання за цими вимогами носять
щомісячний характер і відповідно право
вимоги за ними виникає після спливу
такого строку платежу.

За таких обставин заборгованість за
названими вимогами слід обраховувати з
15 серпня 2009р. по 26 травня 2014р., що
складає: 1815 грн. 83 коп. - неповернутий
кредит, 11471 грн. 63 коп. - проценти за
користування кредитом, 4275 грн. -
комісія.

Також суд стягнув невірний розмір
фіксованої частини штрафу, а саме 500
грн. замість 250 грн. Застосування
позовної давності до вказаних вимог
тягне за собою зменшення розміру
штрафу, який нараховується як 5% від
ціни позову і повинен складати 1128 грн. 12
коп.

Часткове задоволення позову (70,73%)
відповідно до ст.88 ЦПК є підставою для
пропорційного зменшення судових
витрат.

З огляду на вищенаведені мотиви
рішення суду в частині розміру
стягнення заборгованості за кредитом
та судових витрат в силу п.4 ч.1 ст.309 ЦПК
підлягає зміні.

Керуючись ст.ст.303,307,309,316 ЦПК, колегія
суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Баштанського районного суду
Миколаївської області від 04 вересня
2014р. в частині розміру стягнення
заборгованості за кредитом та судових
витрат змінити.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ПАТ
„Приватбанк" 18690 (вісімнадцять тисяч
шістсот дев'яносто) грн. 58 коп.
заборгованості за кредитом з яких: 1815
грн. 83 коп. - неповернутий кредит, 11471
грн. 63 коп. - проценти за користування
кредитом, 4275 грн. - комісія, 250 грн. -
штраф (фіксована частин), 878,12 грн. -
штраф (процентна складова), а також 186
(сто вісімдесят шість) грн. 82 коп.
судового збору.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів.

Головуючий:
Судді: