Справа № 635/8236/14-ц
Провадження № 6/635/297/2014
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 жовтня 2014 року
смт. Покотилівка

Харківський районний суд Харківської
області в складі:

головуючого судді Назаренко О.В.,

за участі секретаря Житенькової В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за заявою
старшого державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Харківського районного управління
юстиції ОСОБА_1 про затвердження
мирової угоди,

УСТАНОВИВ:

до Харківського районного суду
Харківської області державним
направлено мирову угоду від 10 вересня
2014 року, укладену при виконанні рішення
Харківського районного суду
Харківської області від 20 квітня 2010
року справа № 2-6/2010, для вирішення
питання про її затвердження згідно
якої сторони домовились не змінювати
розташування межі.

Відповідно до вимог ст. 372 ЦПК
України мирова угода, укладена між
сторонами, або відмова стягувача від
примусового виконання в процесі
виконання рішення подається в
письмовій формі державному
виконавцеві, який не пізніше
триденного строку передає її до суду за
місцем виконання рішення для визнання.
Суд має право перевірити і не визнати
мирову угоду або не прийняти відмови
стягувача від примусового виконання,
якщо це суперечить закону або порушує
права чи свободи інших осіб. За
результатами розгляду мирової угоди
або відмови від примусового виконання
суд постановляє ухвалу відповідно до
положень цього Кодексу.

В судовому засіданні боржник
просив визнати надану суду мирову
угоду, а стягувач ОСОБА_2 заявила, що
підписала таку угоду під впливом
помилки, оскілки державний виконавець
передав їй грошові кошти нібито для
проведення нової експертизи, тому
стягувач готова повернути такі кошти і
вимагає виконання судового рішення в
тому порядку, який визначений у
виконавчому листі.

При перевірці матеріалів, доданих
до листа державного виконавця та
матеріалів архівної справи № 2-6/2010
судом встановлено, що рішенням
Харківського районного суду
Харківської області від 20 квітня 2010
року вирішено позовні вимоги ОСОБА_2 -
задовольнити частково. ОСОБА_3 в
задоволенні позовних вимог за
зустрічним позовом - повністю
відмовити. Поновити межу між
земельними ділянками АДРЕСА_1
зобов'язавши ОСОБА_3 розташувати паркан
між земельними ділянками по прямій
лінії між точками, що розташовані по
вул. Чехова на відстані 25.75 метрів і з
тильної сторони на відстані 26,4 м. від
межі із земельною ділянкою АДРЕСА_2
Зобов'язати ОСОБА_3 за власний рахунок
знести гараж літ. «И», що розташований в
АДРЕСА_1 В задоволені іншої частини
позовних вимог ОСОБА_2 - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
судові витрати в розмірі 1452 гривні
(одна тисяча чотириста п'ятдесят дві
гривні) 52 коп.

При перевірці тексту мирової
угоди судом встановлено, що зміст угоди
не містить відомості про те, на яких
умовах стягувач відмовляється від
виконання судового рішення, відсутня
домовленість про виконання рішення
суду в частині знесення гаражу та
стягнення судових витрат.

Враховуючи, відсутність
домовленості між сторонами
виконавчого провадження щодо умов
укладеної угоди суд, вважає необхідним
не визнати мирову угоду.

Керуючись ст. 372 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

мирову угоду, укладену між
стягувачем ОСОБА_2 та боржником ОСОБА_3 -
не визнати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:
Назаренко
О.В.