Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/778/4053/14р.
Головуючий у 1-й інстанції
Суддя-доповідач Спас О.В.
У Х В А Л А

07 жовтня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Запорізької області у складі:

головуючого Спас О.В.,

суддів Полякова
О.З.,

Бабак А.М.,

при секретарі Бабенко Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3

на ухвалу Комунарського районного суду
м.Запоріжжя від 31 липня 2014 року

у справі за поданням старшого
державного виконавця Комунарського
відділу державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції Трифанової Т.В. про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_3 у праві
виїзду за межі України без вилучення
паспортного документу

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2014 року старший державний
виконавець Комунарського ВДВС
Запорізького МУЮ Трифанова Т.В.
звернулася до суду з поданням про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_3 у
праві виїзду за межі України без
вилучення паспортного документу.

В поданні зазначено, що на виконанні
Комунарського ВДВС Запорізького
міського управління юстиції
знаходиться зведене виконавче
провадження № 43945183 до складу якого
входить судовий наказ, виданий суддею
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 23.04.2009 року про стягнення
з ОСОБА_3 заборгованості у сумі 42441 грн.
73 коп. та судового збору у розмірі 212
грн. 21 коп.

09.07.2014 року старшим державним
виконавцем Трифановою Т,В. винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження, про що повідомлено
боржника у визначеному законом
порядку. Боржнику надано строк для
самостійного виконання рішення до
10.03.2013 року.

Добровільно боржником рішення суду у
встановлений строк не виконано.
Державним виконавцем було вжито заходи
примусового виконання рішення. Згідно
відповідей «АІС Автомобіль» -
автотранспортні засоби зареєстровані
та оголошені у розшук.; сільгосптехніка
не зареєстрована; ДПІ - відомості про
дохід відсутні, розрахункові рахунки в
установах банків відсутні; відповідно
до акту державного виконавця від 16.07.2014
року за адресою АДРЕСА_1 майна боржника
не встановлено; Державної
реєстраційної служби - відомості на
нерухоме майно відсутні. Враховуючи
викладене, рішення суду не виконано, не
дивлячись на те, що державним
виконавцем вжито усіх, передбачених
чинним законодавством заходів
примусового виконання рішень, боржник
ухиляється від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням. На
постанову про відкриття виконавчого
провадження, вимоги державного
виконавця боржник не реагує.
Відповідно до відповіді Державної
міграційної служби України в
Запорізькій області № 2301/01-4452 від 02.06.2014
року боржник має паспорт громадянина
України для тимчасового виїзду за
кордон серії ЕН 410541 від 28.10.2010 року.

У зв'язку з невиконання боржником
виконавчого документу у самостійному
порядку, державним виконавцем
здійснюються заходи з виявлення майна
боржника для його подальшої
реалізації. Проте у разі реалізації
майна боржника державний виконавець
зобов'язаний повідомити боржника про
всі виконавчі дії. Відповідно до пункту
1 Указу Президента України № 261/2008 від
24.03.2008 року «Про додаткові заходи щодо
підвищення ефективності виконання
рішень судів» визнано за необхідне
вжиття додаткових заходів, спрямованих
на посилення забезпечення захисту
конституційних прав людини щодо
належного виконання рішень судів.
Згідно з підпункту 2 пункту 2
зазначеного Указу повинен
врегульований порядок виїзду за кордон
осіб, які мають невиконані
зобов'язання, покладені на них рішенням
судів.

На підставі викладеного, просила суд
тимчасово обмежити боржника ОСОБА_3 у
праві виїзду за межі України без
вилучення паспортного документу.

Ухвалою Комунарського районного суду
м.Запоріжжя від 31 липня 2014 року подання
задоволено. Тимчасово обмежено
громадянина - боржника ОСОБА_3 у праві
виїзду за межі України без вилучення
паспортного документу, шляхом заборони
перетинати державний кордон України до
виконання ним своїх зобов'язань та до
закінчення зведеного виконавчого
провадження № 43945183 до складу якого
входить судовий наказ, виданий суддею
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя Герасименко С.Г. від 23.04.2009
року.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою,
ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на незаконність, порушення
судом норм процесуального права,
просить ухвалу скасувати, та
постановити нову ухвалу, якою у
задоволенні подання відмовити.

Заслухавши у судовому засіданні
суддю-доповідача, пояснення
представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_5,
перевіривши законність і
обґрунтованість ухвали суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 312 ЦПК України за
наслідками розгляду скарги на ухвалу
суду першої інстанції апеляційний суд
має право скасувати ухвалу і передати
питання на новий розгляд суду першої
інстанції, якщо останній порушив
порядок, встановлений для його
вирішення.

Відповідно ст. 377-1 ЦПК України питання
про тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Порядок розгляду подання встановлений
ч. 2 ст. 377-1 ЦПК України, за якою суд
негайно розглядає подання, зазначене в
частині першій цієї статті, без виклику
чи повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Проте, з матеріалів справи вбачається,
що суд розглянув справу за відсутності
державного виконавця (а.с.62).

З урахуванням того, що ч. 2 ст. 377-1 ЦПК
передбачено негайний розгляд справи
державний виконавець мав бути
повідомлений про дату судового
засідання у спосіб, передбачений
частинами 5, 6 ст. 74 ЦПК (телеграма, факс),
або електронною поштою,
телефонограмою.

Відомостей про повідомлення
державного виконавця про час і місце
розгляду його подання справа не
містить.

За змістом ч. 2 ст. 377-1 ЦПК вирішення
питання про тимчасове обмеження
конституційного права за поданням
державного виконавця за відсутності
останнього не є виправданим, оскільки
саме він зобов'язаний довести суду з
наданням відповідних матеріалів
виконавчого провадження необхідність
обмеження конституційного права
боржника у виконавчому провадженні.

Вказане свідчить про порушення судом
першої інстанції порядку розгляду
подання державного виконавця про
обмеження керівника юридичної особи у
праві виїзду за межі України.

Крім того, суд першої інстанції не дав
оцінки тій обставині, що у поданні в
якості підстав для застосування
обмежень у виїзді боржника за кордон
вказано перебування на виконанні ДВС
виконавчого документу №2н-502/09 виданого
01.02.2010р. Комунарським судом про
стягнення з ОСОБА_3 на користь АТ Банк
Фінанси та Кредит 42668,94грн. (а.с.36).

При цьому у справі №2н-502/09, за якою
23.04.2009р. видано наказ про стягнення з
ОСОБА_3 на користь АТ Банк Фінанси та
Кредит 42668,94грн. міститься ухвала
Комунарського районного суду м.
Запоріжжя від 09.08.2010р., якою вказаний
судовий наказ від 23.04.2009р. скасовано
(а.с.45).

Вказана обставина судом не досліджена,
оцінка їй не надана.

З оскарженої ухвали також видно, що суд
першої інстанції не перевірив
наявності ухилення особи від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням суду.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону № 606-XIV
державний виконавець під час
здійснення виконавчого провадження
має право у разі ухилення боржника від
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника-фізичної особи
або керівника боржника-юридичної особи
за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Отже, ухилення від виконання
зобов'язань, покладених судовим
рішенням, рішенням іншого органу
(посадової особи), вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6
Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону №
606-XIV, позначає з об'єктивної сторони
такі діяння (дії чи бездіяльність)
особи боржника, які полягають у
навмисному чи іншому свідомому
невиконанні нею зазначених обов'язків.
У зв'язку з цим і здійснюється
примусове виконання. Це також є
підставою для звернення з поданням до
суду щодо вирішення питання про
застосування до такої особи
тимчасового обмеження у праві виїзду
за межі України. Особа, яка має
невиконані зобов'язання, не може
вважатися винною в ухиленні, поки не
буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК
наявність умислу та обставини, які є
предметом посилання суб'єкта подання
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України як на підставу його
вимог, підлягають доведенню. Зокрема,
задоволення такого подання можливе
лише за умови доведення факту ухилення
боржника від виконання зобов'язання.

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1
зазначеного вище Кодексу, згадане
подання розглядається судом негайно,
без виклику чи повідомлення сторін та
інших заінтересованих осіб, за участю
державного виконавця, то саме на
останнього покладається тягар
доказування. Тим паче, що особа,
стосовно обмеження права якої внесено
подання, фактично позбавлена
можливості довести суду протилежне.

За наслідками апеляційного розгляду
колегія суддів дійшла висновку про
часткове підтвердження доводів
апеляційної скарги, яка підлягає
частковому задоволенню із скасуванням
ухвали суду першої інстанції та
передачею питання на новий розгляд до
суду першої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 307, 312, 313, 314, 315, 317 ЦПК України,
колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Ухвалу Комунарського районного суду
м.Запоріжжя від 31 липня 2014 року у цій
справі скасувати та передати питання
до суду першої інстанції на новий
розгляд.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, оскарженню у касаційному
порядку не підлягає.

Головуючий:

Судді: