АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Слюсар Т.А.

суддів: Волошиної В.М., Котули Л.Г.

при секретарі: Місюра М.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 на рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 27 січня 2012
року

в справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2010 р. публічне акціонерне
товариство «Банк «Фінанси та Кредит»
(надалі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит»)
звернулося у суд з позовом до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим,
що відповідачі взяті на себе
зобов'язання за кредитним договором та
договором поруки належним чином не
виконують, у зв'язку з чим утворилася
заборгованість, яка підлягає стягненню
в солідарному порядку на користь банку.

З урахуванням доповнень до позову,
просив стягнути з відповідачів у
солідарному порядку 693 467грн. 25коп., які
складаються з заборгованості за
основним боргом, в сумі 49 567,36 дол.США.,
що еквівалентно 395111 грн.34коп.,
заборгованості по відсотках, в сумі 14
626,84 дол. США., що еквівалентно 116 593 грн.
47 коп. та пені, в сумі 181 762 грн. 44 коп.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 27 січня 2012 р. позов задоволено
частково. Постановлено стягнути з
ОСОБА_2, ОСОБА_3 солідарно на користь ПАТ
«Банк «Фінанси та Кредит»
заборгованість за кредитним договором,
в сумі 656 467 грн. 47 коп. Вирішено питання
розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_2, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин справи,
порушення та неправильне застосування
норм матеріального права, просить
рішення суду першої інстанції змінити
й ухвалити по справі нове рішення про
стягнення грошових коштів в межах
заявлених вимог, в розмірі, який
відповідає чинному законодавству, лише
за прострочений період, з
розтлумаченням складових суми
стягнення та тільки з відповідача
ОСОБА_2

Колегія суддів, заслухавши
представника ОСОБА_2, який підтримав
апеляційну скаргу та просив її
задовольнити, представника банку, яка
заперечувала проти задоволення
апеляційної скарги, вивчивши матеріали
справи, обговоривши доводи апеляційної
скарги, вважає апеляційну скаргу такою,
що не підлягає задоволенню, з огляду на
таке.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено судом, 01 вересня 2008 р. між
ВАТ «Банк «Фінанкси та Кредит»,
правонаступником якого є ПАТ «Банк
«Фінанси та Кредит», та ОСОБА_2 укладено
кредитний договір №49-08-Из/02 про надання
кредиту в сумі 56 628 дол.США, зі сплатою
15,9% річних, поверненням кредитних
коштів у відповідності до графіку та
кінцевим терміном погашення до 31
серпня 2023 р. /а.с.6-9/.

З метою забезпечення виконання
зобов'язань за договором, того ж дня,
між банком, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладено
договір поруки, за умовами якого
остання зобов'язалася перед банком
відповідати у повному обсязі за
своєчасне та повне виконання ОСОБА_2
зобов'язань за зазначеним кредитним
договором /а.с.10-11/.

На виконання умов договору, 01 вересня
2008 р., банком видано ОСОБА_2
кредитні кошти в сумі 56 628 дол.США, що
еквівалентно 274 430 грн. 61 коп.
/а.с.15/.

23 червня 2010 р. ОСОБА_2 та ОСОБА_3
направлено вимогу банку вих.№1545/115 про
виконання грошових зобов'язань за
кредитним договором та погашення
існуючої заборгованості, яка
відповідачами залишена без належного
реагування /а.с.19/.

Згідно долученого до матеріалів справи
розрахунку заборгованості станом на 02
серпня 2011 р. відповідач мав непогашену
заборгованість перед банком за тілом
кредиту, в сумі 49 567,36 дол.США, 14 626,84
дол.США - заборгованість по відсотках,
123 103 грн. 23 коп. - пеня за прострочення
сплати основного зобов'язання та 58 659
грн. 21 коп. пені за несвоєчасне
погашення заборгованості по
нарахованих відсотках /а.с.62-69/.

Задовольняючи позовні вимоги, районний
суд, з урахуванням вимог ст.525, 526, 625, ч.1
1050 ЦК України, виходив з того, що
відповідач взяті на себе зобов'язання
за кредитним договором не виконує, у
зв'язку з чим утворилася
заборгованість, що підлягає стягненню
на користь банку з відповідачів, як
боржника та поручителя, у солідарному
порядку, а також підлягає зменшенню на
підставі ч.3 ст.551 ЦК України розмір
неустойки.

Такі висновки суду першої інстанції
колегія суддів визнає законними й
обґрунтованими. Вони повністю
узгоджуються з сукупністю зібраних у
справі й належно оцінених у рішенні
доказів.

Твердження апеляційної скарги про те,
що банком необґрунтовано заявлено
вимогу про дострокове повернення
кредитних коштів, й підлягає стягненню
сума заборгованості лише за
прострочений період спростовується
наступним.

Положеннями п.3.4 кредитного договору
встановлено право банку припинення
видачі кредитних ресурсів, відмови
позичальнику у продовженні строку дії
цього договору, а також вимагати
дострокового повернення кредитних
ресурсів, сплати нарахованих процентів
по них, неустойки, зокрема у випадку
порушення позичальником будь-яких умов
цього договору.

Матеріалами справи доведено та не
оспорюється ОСОБА_2 факту порушення
умов укладеного між сторонами
кредитного договору, що надає банку
правові підстави вимоги дострокового
повернення кредитних коштів.

Посилання на невідповідність
долученого до справи розрахунку
заборгованості її фактичному розміру
носять голослівний характер й нічим не
підтверджені.

Доводи апеляційної скарги про
необґрунтованість стягнення кредитної
заборгованості з ОСОБА_3, як поручителя,
остільки порука за договором
припинена, не відповідають обставинам
справи.

Відповідно до п.5.1 договору поруки,
укладеного між банком та
відповідачами, сторони договору
встановлюють, що порука припиняється
із припиненням зобов'язання, що
забезпечується нею. Порука також
припиняється, якщо кредитор протягом
трьох років від дня настання строку
виконання зобов'язання за кредитним
договором не пред'явив вимоги до
поручителя.

Згідно з положеннями ст. 526 та ч.4 ст. 559
ЦК України зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до мов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться. Порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки...

Таким чином, сторони дійшли згоди про
строк для пред'явлення банком вимоги до
поручителя потягом трьох років.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_2
умови кредитного договору почали
порушуватися у вересні 2008 р., а з
позовом у суд банк звернувся в грудні
2010 р., тобто в межах трирічного строку,
визначеного договором поруки.

Відповідно до матеріалів справи,
районним судом стягнуто з боржників у
солідарному порядку заборгованість за
основним боргом, в сумі 49 567,36 дол. США.,
що еквівалентно 395 111 грн. 34коп.,
заборгованості по відсотках, в сумі 14
626,84 дол. США., що еквівалентно 116 593 грн.
47коп., а також застосовано положення
ч.3 ст.551 ЦК України й на 36 999 грн. 78 коп.
зменшено розмір пені, а саме: з 181 762
грн. 44 коп. до 144 762 грн. 66 коп.

Враховуючи викладене та оцінюючи
належність, допустимість і
достовірність кожного доказу окремо,
достатність і взаємний зв'язок у їх
сукупності, колегія суддів вважає
законними й обґрунтованими висновки
районного суду про наявність правових
підстав до часткового задоволення
позовних вимог.

Справа судом розглянута повно та
об'єктивно. Норми матеріального і
процесуального права застосовано
правильно.

Викладені у рішенні висновки
відповідають обставинам справи та
долученим до справи доказам й доводи
апеляційної скарги висновків суду не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах
ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 27 січня 2012 року залишити без
змін.

Ухвала набирає чинності негайно, проте
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом 20 днів з моменту
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги до Вищого спеціалізованого суду
з розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді:

Справа №2-476/12

№ апеляційного провадження:
22-ц/796/11689/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Куренкова Є.С.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Слюсар Т.А.