Провадження №6/485/43/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року Снігурівський
районний суд Миколаївської області у
складі: головуючого - судді Квєтка І.А.,

при секретарі - Шеремет Ю.Є.,

за участі державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Снігурівського районного управління
юстиції - Юхименко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду в м.Снігурівка
Миколаївської області подання
державного виконавця відділу ДВС
Снігурівського районного управління
юстиції Юхименко В.О. про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України боржника ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

09 жовтня 2014 року державний виконавець
звернувся до суду з вказаним поданням.
У поданні зазначив, що ОСОБА_3 є
боржником по сплаті аліментів на
користь ОСОБА_4 на утримання сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1. Боржником рішення
суду про стягнення аліментів не
виконується. Станом на 30 вересня 2014
року заборгованість по сплаті
аліментів становить 16275 грн. 68 коп.

Відповідно до п.18 ч.3 ст.11 Закону України
"Про виконавче провадження", ст.6 Закону
України "Про порядок виїзду з України
та в'їзду в Україну громадян України"
просив суд тимчасово обмежити боржника
у праві виїзду за межі України.

В судовому засіданні державний
виконавець подання підтримав,
посилаючись на наявність боргу за
виконавчим провадженням.

Заслухавши думку державного виконавця,
дослідивши матеріали подання та
виконавчого провадження, суд прийшов
до наступного.

Відповідно до ст.33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території, гарантується
свобода пересування, вільний вибір
місця проживання, право вільно
залишати територію України за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Підстави для тимчасових обмежень у
праві виїзду громадян України за
кордон визначені Законом України «Про
порядок виїзду і вїзду в Україну
громадян України» від 21 січня 1994 року.

За змістом п.5 ч.1 та ч.2 ст.6 зазначеного
Закону громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадку, якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи) до
виконання зобов'язань.

Згідно п. 18 ч.3 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов"язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника фізичної особи
або керівника боржника юридичної особи
за межі України до виконання
зобов"язання за рішенням.

На момент звернення до суду з поданням
факт ухилення боржника від виконання
зобов"язань, покладених на нього
рішенням, повинен вже відбутися і бути
об"ктивно наявним та вбачатися з
матеріалів виконавчого провадження.

При цьому, поняття "ухилення від
виконання зобов"язань, покладених на
боржника рішенням" варто розуміти як
будь-які свідомі діяння (дії або
бездіяльність) боржника, спрямовані на
невиконання відповідного обов"язку у
виконавчому провадженні, коли виконати
цей обоВ"язок у нього є всі реальні
можливості (наприклад, наявність майна,
грошових коштів тощо) і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об"єктивні обставини (непереборної
сили, події тощо).

Судом встановлено, що на виконанні ВДВС
Снігурівського РУЮ перебуває зведене
виконавче провадження ВП №44468207 по
виконанню виконавчого листа №2-422,
виданого Білозерським районним судом
Херсонської області 24 березня 2011 року,
про стягнення з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_4 аліментів на її утримання в
розмірі 1/6 частини від усіх видів його
доходу, до досягнення дитиною
трьохрічного віку, починаючи з 25.02.2011
року по 22.08.2013 рік включно; та
виконавчого листа №2-422, виданого
Білозерським районним судом
Херсонської області 24 березня 2011 року
про стягнення з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_4 аліментів на утримання дитини
ОСОБА_5 у розмірі 1/4 частини усіх видів
доходів, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 25 лютого 2011 року до
досягнення дитиною повноліття.

Як вбачається з матеріалів виконавчого
провадження, яке на час його
дослідження судом не прошите та не
пронумероване з відсутнім описом
наявних матеріалів, боржник проживає у
будинку батьків, разом з ними, власного
майна не має, ніде не працює, доходів не
отримує, від явки на виклики органу
ВДВС не ухиляється.

Станом на 30 вересня 2014 року боржник має
заборгованість по сплаті аліментів на
дитину у розмірі 16275 грн.68 коп., що
підтверджується довідкою ВДВС
Снігурівського РУЮ від 07 жовтня 2014
року.

Згідно письмових пояснень боржника до
ВДВС Снігурівського РУЮ від 18 жовтня 2013
року він не відмовляється від сплати
аліментів, аліменти сплачує по мірі
можливості за відсутності роботи та
майна.

Таким чином, ВДВС не надав доказів, а
суд не встановив того, що відповідач
дійсно ухилявся від виконання судового
рішення.

Наявність у заборгованості по сплаті
аліментів, відсутність майна та коштів,
не є достатніми доказами для
ствердження, що боржник ОСОБА_3 свідомо
ухилявся від виконання зобов'язання.

За такого, у задоволенні подання
державного виконавця про тимчасове
обмеження ОСОБА_3 у праві виїзду за межі
України слід відмовити.

Крім того, згідно п.18 ч.3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право звернутися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника. У зведеному
виконавчому провадженні по
невиконанню одного з виконавчих
документів такого права державного
виконавця не встановлено.

На підставі викладеного і керуючись ст.
11 Закону України «Про виконавче
провадження» ст.ст.209,210,377-1 Цивільного
процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Подання державного виконавця відділу
ДВС Снігурівського районного
управління юстиції про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України боржника ОСОБА_3 - залишити без
задоволення.

На ухвалу суду може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду
Миколаївської області через
Снігурівський районний суд у
п»ятиденний строк з дня її оголошення.

СУДДЯ