Справа 206/5807/14-ц
Провадження 2/206/1393/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

"14" жовтня 2014 р. Самарський районний суд
міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді
Кушнірчука Р.О.,

при секретарі Шаповал
Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Дніпропетровськ цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості,

в с т а н о в и в:

2 вересня 2014 року позивач звернувся до
суду з вказаним позовом, який
обґрунтував тим, що 11 січня 2013 року між
ним та відповідачем був укладений
договір № DNAIF, згідно з яким
позивач надав відповідачеві кредит у
розмірі 8480,89 гривень зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 0,12 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом. Відповідач
зобов'язався своєчасно повертати
кредит, відповідно до умов договору та
умов кредитування.

Дотепер відповідач свої обов'язки не
виконав, що стало причиною звернення до
суду з вказаним позовом, в якому
позивач просить суд стягнути
заборгованість в сумі 9597,17 гривень, яка
складається з заборгованості за сумою
кредиту - 6386,50 гривень, заборгованість
по процентам за користування кредитом -
5,33 гривень, заборгованість по комісії
за користуванням кредитом - 1221,21
гривень, пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором -
1050,93 гривень, штрафи, відповідно до
договору 500 гривень (фіксована частина)
та 433,20 гривень (процентна складова) та
судові витрати.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, надав заяву про
розгляд справи у відсутність їх
представника не заперечуючи проти
ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи був повідомлений. У справі є
достатньо доказів для її вирішення, що
у сукупності із вказаними вище
обставинами дає суду підстави для
застосування положень ч. 4 ст. 169, ст.ст.
224, 225 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив, що 11 січня 2013 року між
позивачем та відповідачем був
укладений договір № DNAIF, згідно з
яким позивач надав відповідачеві
кредит у розмірі 8480,89 гривень зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення (а.с.6).

У встановлені договором строки,
позивач зобов'язання не виконав, у
зв'язку з чим станом на 15 серпня 2014 року,
згідно розрахунку позивача, утворилася
заборгованість в сумі 9597,17 гривень, яка
складається з : заборгованості за сумою
кредиту - 6386,50 гривень, заборгованість
по процентам за користування кредитом -
5,33 гривень, заборгованість по комісії
за користуванням кредитом - 1221,21
гривень, пеня за несвоєчасність
виконання зобов'язань за договором -
1050,93 гривень, штрафи, відповідно до
договору 500 гривень (фіксована частина)
та 433,20 гривень (процентна складова)
(а.с.5).

Вказані вище спірні правовідносини
регулюються Цивільним кодексом
України.

В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою
виникнення цивільних прав та
обов'язків, зокрема, є договори та інші
правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

За кредитним договором позивач передав
відповідачу певні грошові кошти, про що
свідчать матеріали справи, отже,
вказаний правочин, у розумінні ст. 1054 ЦК
України, було укладено.

В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України цивільні
обов'язки виконуються у межах,
встановлених договором або актом
цивільного законодавства.

За змістом ст. 526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
потрібним чином згідно з умовами
договору та вимогами цього кодексу,
інших актів цивільного законодавства,
а при відсутності таких умов та вимог -
за звичаями ділового обороту або інших
вимог, які звичайно пред'являються.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Враховуючи той факт, що відповідач
дотепер неналежно виконує свої
обов'язки з повернення отриманого ним
ліміту кредитування, таке невиконання
(неналежне виконання) є порушенням його
зобов'язань у розумінні наведеної
норми, а тому позовні вимоги підлягають
безумовному задоволенню, у заявлений
позивачем спосіб.

В порядку визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК
України, фіксування судового процесу
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу - не здійснювалося.

Керуючись ст.ст. 11, 14, 526, 553, 554, 610, 611, 1054,
1055 Цивільного кодексу України, ст.ст. 59,
60, 81, 88, 169, 208, 209, 212 - 215, 218, 224 - 225
Цивільного процесуального кодексу
України, суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором № DNAIF від 11
січня 2013 року у розмірі 9597,17 гривень,
яка складається з : заборгованості за
сумою кредиту - 6386,50 гривень,
заборгованість по процентам за
користування кредитом - 5,33 гривень,
заборгованість по комісії за
користуванням кредитом - 1221,21 гривень,
пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором - 1050,93 гривень,
штрафи, відповідно до договору 500
гривень (фіксована частина) та 433,20
гривень (процентна складова), а також
сплачений судовий збір - 243,60 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання заяви про
перегляд заочного рішення.

Головуючий суддя:
Р.О. Кушнірчук