АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
№ апеляційного провадження:
22-ц/796/9625/2014 Головуючий у суді першої
інстанції: Ключник А.С. Доповідач у суді
апеляційної інстанції: Білич І.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

11 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого судді:
Білич І.М.

Суддів:
Поліщук Н.В., Болотова Є.В.

при секретарі:
Гречка Т.В.

за участю: відповідач
ОСОБА_3

представник відповідача
ОСОБА_4

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві
апеляційну скаргу представника ОСОБА_5
- ОСОБА_6 на рішення Святошинського
районного суду м. Києва від 13 червня 2014
року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_3, третя особа: Служба у
справах дітей Святошинського району м.
Києва про усунення перешкод у
спілкуванні та встановлення графіку
зустрічей з малолітньою дитиною.

в с т а н о в и л а :

У червні 20113 року позивач звертаючись
до суду з вищевказаним позовом ставив
питання про встановлення порядку своєї
участі у вихованні ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, щотижнево з 15:00 год. до 18:00
год. суботи з правом знаходження дитини
за його місцем проживання. Почергового
проведення з дитиною осінніх, зимових,
весняних канікул, в осінні - з матір'ю,
зимові наступного року - з батьком тощо,
21 день літніх канікул щорічно.
Спілкування з дитиною у дні її
народження щорічно (в час узгоджений з
матір'ю дитини). Обгрунтовуючи свої
вимоги тим, що він та відповідач
перебували у зареєстрованому шлюбі та
мають доньку ІНФОРМАЦІЯ_1. Однак, з часу
народження дитини відповідач
перешкоджає йому у спілкуванні з
дитиною та участі у її вихованні. Він
неодноразово намагався домовитися з
відповідачем про час та місце
спілкування з дочкою, але всі його
намагання вирішити це питання без
участі третіх осіб виявилися марними.
Тому звертаючись до суду він просив
задовольнити його позов.

Рішенням Святошинського районного
суду м. Києва від 13 червня 2014 року позов
було задоволено частково.

Визначено за ОСОБА_5 порядок участі у
вихованні малолітньої доньки ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом встановлення
графіку спілкування з дитиною, а саме: -
першої суботи місяця з 10 год. 00 хв. до 13
год. 00 хв. в присутності матері дитини -
ОСОБА_3, з завчасним погодженням з
останньою місця зустрічі.

У задоволенні решти позовних вимог
було відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду
позивач подав апеляційну скаргу. Де
ставив питання про його скасування та
постановлення нового про задоволення
позову у повному обсязі. Мотивуючи свою
вимогу тим, що судом порушені норми
матеріального та процесуального права.

Апелянт та представник апелянта
будучи належним чином повідомленими
про розгляд справи у судове засідання
не з'явилися, поважність причин своєї
неявки суду не повідомили ( а.с.77 -78).
Колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу у їх відсутність в
силу вимог ст. 305 ЦПК України.

Відповідач та представник
відповідача не визнали апеляційну
скаргу, заперечували проти її
задоволення.

Третя особа Служба у справах дітей
Святошинського району м. Києва будучи
належним чином повідомлена у судове
засідання не з'явилася. До початку
розгляду справи направила до суду
заяву у якій просила розглядати справу
без присутності представника служби та
постановити рішення в інтересах та на
користь дитини.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, вислухавши
пояснення осіб що з'явилися в судове
засідання перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваного
судового рішення, колегія суддів
вважає, що подана апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом при розгляді справи було
встановлено, що сторони перебували у
зареєстрованому шлюбі з 09.09.2005 року і
23.05.2008 року. Від шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1
народилась донька - ОСОБА_7.

Суд, першої інстанції задовольняючи
позов частково з урахуванням положень
СК України, Закону України „Про
охорону дитинства" з врахуванням
особистої прихильності дитини до
кожного з батьків, стану її здоров'я та
інших обставин, що мають істотне
значення, задля розвитку дитини,
частково погодився з визначенням
порядку участі позивача у вихованні
дитини ОСОБА_7, визначеного у висновку
Органу опіки та піклування
Святошинської районної в м. Києві
державної адміністрації щодо
визначення способів участі позивача у
вихованні дитини від 19.09.2013 року, та
вважав за доцільне встановити графік
спілкування позивача ОСОБА_5 з дитиною,
а саме: - першої суботи місяця з 10 год. 00
хв. до 13 год. 00 хв. в присутності матері
дитини - ОСОБА_3 з завчасним погодженням
з останньою місця зустрічі.

Розглядаючи спір, судова колегія
вважає, що суд першої інстанції повно і
всебічно дослідив і оцінив обставини
по справі, надані сторонами докази,
правильно визначив юридичну природу
спірних правовідносин і закон, який їх
регулює.

Звертаючись до суду з апеляційною
скаргою, апелянт зазначав, що
відмовляючи позивачу в праві
спілкування з дитиною, суд в основу
рішення поклав лише докази, які надала
відповідач і не дослідив ті обставини,
на які посилалася сторона позивача та
докази, які були надані на їх
обгрунтування. Зокрема, щодо висновку
комісії з прав дитини м. Луганська від
08.01.2009 року, де уповноважені державою
служби встановили факт, що мати без
згоди батька передала дитину на
виховання бабусі, перешкоджає батькові
у спілкуванні з донькою. Також суд не
дав оцінки тому, що саме поведінка
матері дитини змушує апелянта на
протязі останніх п'яти років
відстоювати своє право на спілкування
з дитиною через суди, а це, в свою чергу,
формує у дитини, батьки якої живуть
окремо, неправильне формування
світогляду.

Колегія суддів вважає, що зазначені
доводи апеляційної скарги не
ґрунтуються на матеріалах справи та
нормах діючого законодавства.

Так, у відповідності до положень ст. 155
СК України здійснення батьками своїх
прав та виконання обов'язків мають
ґрунтуватися на повазі до прав дитини
та її людської гідності, батьківські
права не можуть здійснюватися всупереч
інтересам дитини.

А так як судом при розгляді справи
було встановлено, що дівчинка до часу
розгляду справи не знала про існування
ОСОБА_5 як свого батька, і називала
батьком іншого, і саме після
відвідування ОСОБА_5 спеціалізованої
шкоди де вона навчалася у неї змінився
психоемоційний стан, у зв'язку з чим
батькам було рекомендовано звернутися
до психолога, то порядок у часті
батька у вихованні малолітньої
визначений судом, на думку колегії
суддів відповідає саме інтересам
неповнолітньої.

З урахуванням вищевикладеного,
колегія суддів вважає, що рішення суду
постановлено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування з
доводів викладених у апеляційній
скарзі нема.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 305, 307, 308, 313, 314,
315, 317 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_5
- ОСОБА_6 відхилити.

Рішення Святошинського районного суду
м. Києва від 13 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
його проголошення, однак може бути
оскаржено шляхом подачі касаційної
скарги протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: