Справа № 743/1068/13-ц
Провадження № 2/743/294/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2014 року
Ріпкинський районний суд
Чернігівської області

у складі: головуючого - судді Жовток Є.А.

при секретарі Шагаєвій Е.Є.

з участю позивача ОСОБА_1

представника відповідача
Меленевської Н.В.

представника третьої особи - Тихомира
В.М.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
смт.Ріпки справу за позовом ОСОБА_1 до
Приватного акціонерного товариства
"Страхове товариство "Гарантія", третя
особа котра не заявляє самостійних
вимог на предмет спору - державне
підприємство «Добрянське лісове
господарство», про стягнення сум
страхового відшкодування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до ПАТ "СТ "Гарантія",
зазначивши, що ІНФОРМАЦІЯ_2 з її
чоловіком - ОСОБА_4, котрий перебував у
трудових відносинах з ДП "Добрянське
лісове господарство", стався нещасний
випадок на виробництві, внаслідок чого
потерпілий загинув.

Оскільки життя та здоров"я
потерпілого були застраховані
роботодавцем у ПАТ "СТ "Гарантія",
позивач зверталась до страховика із
заявою про виплату відшкодування і
27.07.2012 року в задоволенні її звернення
було відмовлено з тих підстав, що
нещасний випадок стався внаслідок
неправомірних дій самого потерпілого.

Таким чином ОСОБА_1, посилаючись
на п.15.3 договору страхування,
укладеного 31.08.2011 року між ДП
"Добрянське лісове господарство" та ПАТ
"СТ "Гарантія", просить стягнути з
відповідача на свою користь і на
користь неповнолітніх дітей
потерпілого - ОСОБА_5 та ОСОБА_6, 102 тис.
грн. страхового відшкодування.

В судовому засіданні ОСОБА_1
підтримала свої вимоги, посилаючись на
обставини, викладені в позовній заяві,
додатково вказавши, що дії потерпілого
на місці події були обумовлені
виключно технологічним процесом
завантаження деревини на лісовоз, а її
чоловік, виконуючи трудові обов"язки,
не міг діяти іншим чином.

Представник відповідача в
судовому засіданні, не оспорюючи
фактичних обставин справи, позов не
визнала, пояснивши, що актом про
нещасний випадок форми № 1,
підтверджено, що потерпілий ОСОБА_4 на
місці події не виконав вимог п.3.7
Інструкції з охорони праці № 1 для
водіїв лісовозів, затвердженої наказом
роботодавця від 22.12.1998 року, зокрема
самовільно зайшов у небезпечну зону
автопоїзда. Крім того, на момент
настання нещасного випадку потерпілий
не виконував фунцій водія лісовоза.
Таким чином, дія договору страхування
не розповсюджується на випадок з
ОСОБА_4, оскільки потерпілий, як водій,
був застрахований лише на час
обслуговування поїздки.

Представник ДП "Добрянське лісове
господарство" в судовому засіданні у
вирішенні спору поклався на розсуд
суду, пояснивши, що ОСОБА_4 був
безпосередньо, під розпис,
ознайомлений з доповненнями до
Інструкції з охорони праці № 1 для
водіїв лісовозів.

Представник позивача в судове
засіданні не з"явився, будучи завчасно
і належним чином повідомленим про час
та місце розгляду справи.

Заслухавши пояснення з"явившихся
учасників судового розгляду,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
в межах заявлених вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

В судовому засіданні встановлено,
що наказом № 201-к від 31.07.1995 року ОСОБА_4
був прийнятий на роботу підмінним
водієм транспортного цеху
Добрянського лісгоспу, а наказом № 59-к
від 15.03.1996 року, переведений водієм
лісовозного автомобіля.

Із свідоцтва серії НОМЕР_2 від
14.10.2011 року вбачається, що ОСОБА_4 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 в Комарівському лісництві
Ріпкинського району Чернігівської
області.

Свідоцтвом серії НОМЕР_3
підтверджується, що позивач ОСОБА_1 і
загиблий ОСОБА_4, перебували в
зареєстрованому шлюбі з 27.09.1997 року.

Свідоцтвами про народження
підтверджується, що неповнолітні
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6, 02.03.2003
року, доводяться дітьми позивачеві
ОСОБА_1 і загиблому ОСОБА_4

Таким чином, в судовому засіданні
встановлено, що позивач та її
неповнолітні діти являються
спадкоємцями загиблого ОСОБА_4

05.04.2012 року позивач від власного
імені, а також як законний представник
неповнолітніх дітей, в інтересах
останніх, зверталась до Ріпкинської
районної державної нотаріальної
контори із заявами про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_4

Обставини, за яких стався
нещасний випадок з потерпілим, сторони
в судовому засіданні не оспорювали.

З акту про нещасний випадок форми
№ 1 від 21.11.2011 року, вбачається, що
близько 14 години 20 хвилин ІНФОРМАЦІЯ_2 в
кварталі № 49 Комарівського лісництва
ДП "Добрянське лісове господарство",
ОСОБА_4, перебуваючи під час виконання
трудових обов"язків водія лісовозного
автопоїзда ЛТ-25, д.н. НОМЕР_1, в
порушення п.3.7 Інструкції з охорони
праці для водіїв лісовозів, не вживши
запобіжних заходів і не звернувшись за
допомогою до інших працівників, зайшов
у небезпечну зону лісовоза з метою
вивільнення затисненого допоміжного
каната та, внаслідок зісковзання
раніше завислого хлиста, отримав удар і
був затиснутий між завислим хлистом та
штабелем інших хлистів. Смерть
потерпілого настала внаслідок гострої
крововтрати, обумовленої закритою
травмою живота з розривом печінки.

Причинами нещасного випадку, крім
дій водія, в акті про нещасний випадок
вказано на недосконалість
технологічного процесу по
навантаженню лісовозного атомобіля
ЛТ-25; недоліки під час проведення
навчання водіїв лісовозних
автомобілів; недосконалість
інструкції з охорони праці № 1 для
водіїв лісовозів; недостатній контроль
за безпечною організацією та веденням
робіт.

Як слідує з пояснень сторін, акт
про нещасний випадок від 21.11.2011 року, не
оспорювався, не змінювався і не
скасовувався.

Позивач і представник третьої
особи, в судовому засіданні також
пояснили, що за фактом смерті ОСОБА_4
досудове розслідування не провадилось,
а посадові особи ДП "Добрянське лісове
господарство" до кримінальної
відповідальності за порушення вимог
законодавства про охорону праці, не
притягувались.

Пунктом 3.7 Інструкції з охорони
праці № 1 для водіїв лісовозів,
затвердженої наказом директора
Добрянського лісгоспу № 285 від 22.12.1998
року, під час навантаження
лісоматеріалів пачками, заборонено
знаходитись в зоні переміщення пакета;
поправляти стійки та коники без
використання багрів з довгими
руків"ями; перебувати поблизу блоків,
стійок, палісадів; переходити через
рухомі вантажні канати; знаходитись на
лінії працюючих розтяжок.

З матеріалів справи вбачається,
що 31.08.2011 року між ПАТ "СТ "Гарантія" і ДП
"Добрянське лісове господарство",
укладено договір обов'язкового
особистого страхування від нещасних
випадків на транспорті, об'єктом якого
були майнові інтереси пов'язані з
життям, здоров'ям та працездатністю
водіїв ДП "Добрянське лісове
господарство" під час обслуговування
поїздки, зі страховою сумою на кожного
застрахованого, в розмірі 102 тис. грн.

З додатку № 1 до договору
вбачається, що ОСОБА_4 було включено до
списку застрахованих осіб.

У відповідності до п.12.1.1 договору,
страховим випадком визнавалась
загибель або смерть застрахованого
внаслідок нещасного випадку на
транспорті.

Пунктом 15.3 договору передбачався
обов"язок страховика здійснити виплату
100% страхової суми, у випадку загибелі
або смерті застрахованої особи, на
користь сім'ї загиблого або його
спадкоємцю.

З повідомлення Чернігівської
регіональної дирекції ПАТ "СТ
"Гарантія" від 27.07.2012 року вбачається, що
ОСОБА_1 було відмовлено у виплаті
страхового відшкодування з посиланням
на п.7 Положення "Про обов"язкове
особисте страхування від нещасних
випадків на транспорті" та п.13.1
договору страхування, укладеного між
відповідачем та ДП "Добрянське лісове
господарство", з тих підстав, що
нещасний випадок з ОСОБА_4 стався
внаслідок порушення потерпілим п.3.7
Інструкції з охорони праці № 1 для
водіїв лісовозів.

У відповідності до п.6 ч.1 ст.7
Закону України "Про страхування", одним
із видів обов'язкового страхування, які
здійснюються в Україні, є особисте
страхування від нещасних випадків на
транспорті.

Пунктом 2 Положення "Про
обов'язкове особисте страхування від
нещасних випадків на транспорті",
затвердженого постановою КМУ № 959 від
14.08.1996 року, застрахованими особами
вважаються водії тільки на час
обслуговування поїздки.

За змістом договору страхування,
укладеного між ПАТ "СТ "Гарантія" і ДП
"Добрянське лісове господарство" 31.08.2011
року, об'єктом страхування являлись
майнові інтереси пов'язані з життям,
здоров'ям та працездатністю водіїв ДП
"Добрянське лісове господарство" під
час обслуговування поїздки.

Підпунктом "а" п.7 Положення "Про
обов'язкове особисте страхування від
нещасних випадків на транспорті"
визначено, що страховим випадком є
загибель або смерть застрахованого
внаслідок нещасного випадку на
транспорті.

Якщо випадки, зазначені у
підпункті "а" цього пункту, сталися
внаслідок неправомірних або навмисних
дій застрахованого, вони не вважаються
страховими і страхова сума при цьому не
виплачується.

За умовами договору страхування
від 31.08.2011 року, застрахованими особами
є водії, а нещасний випадок з водієм
ОСОБА_4 стався під час виконання ним
роботи по завантажуванню лісовоза,
тобто не під час керування
транспортним засобом чи
обслуговування поїздки.

Таким чином, підстави для
задоволення позову ОСОБА_7 відсутні.

У відповідності до ст.88 ЦПК
України, судові витрати по справі
необхідно віднести на рахунок
позивача.

Керуючись ст.ст. 10, 57, 208, 209, 215, 218
ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Приватного акціонерного товариства
"Страхове товариство "Гарантія", про
стягнення сум страхового
відшкодування - відмовити.

Судові витрати віднести на
рахунок позивача.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку.

Апеляція на рішення може бути
подана до апеляційного суду
Чернігівської області, через
Ріпкинський районний суд, протягом 10
днів, з дня його проголошення, а особами
які не були присутні під час
проголошення рішення - у цей же строк, з
дня отримання його копії.

Повний текст рішення складено 06.10.2014
року.

Суддя
Є.А. Жовток