Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2602/14 Головуючий у
суді І-ї інстанції Нерода Л. М.
УХВАЛА

07.10.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючої судді: Суровицької Л.В.,

суддів: Авраменко Т.М.,
Кіселика С.А. ,

при секретарі: Крисановій Ю.О.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою
публічного акціонерного товариства
«Олександрійська фабрика діаграмних
паперів» на ухвалу Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 27 серпня 2014 року про
закриття провадження у справі за
позовом ПАТ «Олександрійська фабрика
діаграмних паперів» до ОСОБА_2 про
визнання договору купівлі-продажу
недійсним.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення осіб, які прибули в судове
засідання, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 27 серпня 2014 року закрито
провадження у справі за позовом
публічного акціонерного товариства
«Олександрійська фабрика діаграмних
паперів» до ОСОБА_2 про визнання
договору купівлі-продажу недійсним (т.3
а.с.104).

В апеляційній скарзі ПАТ
«Олександрійська фабрика діаграмних
паперів» просить скасувати ухвалу
суду першої інстанції з підстав
порушення норм процесуального права і
направити справу в суд першої
інстанції для розгляду(т.3 а.с.111-113).

В судовому засіданні апеляційної
інстанції представники ПАТ підтримали
доводи апеляційної скарги, а ОСОБА_2 та
її представник заперечили проти них і
просили ухвалу суду залишити без змін.

Колегія суддів, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали
суду, вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає із наступних
підстав.

Згідно п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд
своєю ухвалою закриває провадження у
справі, якщо справа не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Постановляючи ухвалу про закриття
провадження у справі суд прийшов до
висновку про те, що оскільки ОСОБА_2 на
момент укладання договору
купівлі-продажу спірного майна була
зареєстрована як суб'єкт
підприємницької діяльності, то
вказаний спір підлягає розгляду
господарським судом.

Згідно роз'яснень в п.2 постанови № 3
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 01 березня 2013
року «Про деякі питання юрисдикції
загальних судів та визначення
підсудності цивільних справ»
вирішуючи питання про відкриття
провадження у справі, суди повинні
перевірити належність справ до їх
юрисдикції та підсудності.

Цивільна юрисдикція - це визначена
законом сукупність повноважень судів
щодо розгляду цивільних справ,
віднесених до їх компетенції (стаття 15
ЦПК). Підсудність визначає коло
цивільних справ у спорах, вирішення
яких належить до повноважень
конкретного суду першої інстанції
(статті 108-114 ЦПК).

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦПК України
суди розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також і
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Згідно ст.1 ГПК України право на
звернення до господарського суду за
захистом своїх порушених або
оспорюваних прав і охоронюваних
законом інтересів, а також для вжиття
передбачених цим Кодексом заходів,
спрямованих на запобігання
правопорушенням мають підприємства,
установи, організації, інші юридичні
особи (у тому числі іноземні),
громадяни, які здійснюють
підприємницьку діяльність без
створення юридичної особи і в
установленому порядку набули статусу
суб'єкта підприємницької діяльності.

Критеріями відмежування справ
цивільної юрисдикції від інших є,
по-перше, наявність спору про право
цивільне (справи за позовами, що
виникають із будь-яких правовідносин,
крім випадків, коли розгляд таких справ
проводиться за правилами іншого
судочинства), по - друге, суб'єктний
склад такого спору (однією із сторін у
спорі є, як правило, фізична особа ).

У п.14 вказаної постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ роз'яснено, що вирішуючи
належність спору про визнання
договору купівлі-продажу нерухомого
майна недійсним до цивільної чи
господарської юрисдикції, у разі
виникнення такого спору між
господарським товариством і фізичною
особою, яка є приватним підприємцем,
суду належить з урахуванням змісту
договору та інших правовстановлюючих
документів з'ясувати, з використанням
якого правового статусу при укладенні
такого договору діяла фізична особа: як
фізична особа чи фізична
особа-підприємець, а також врахувати,
які саме правовідносини між сторонами
виникли.

Як свідчать матеріали справи публічне
акціонерне товариство
«Олександрійська фабрика діаграмних
паперів», яке є юридичною особою,
звернулось в суд з позовом до ОСОБА_2
про визнання недійсним договору
купівлі-продажу будівлі гуртожитку в
будинку АДРЕСА_1, укладеного 19 лютого 2003
року між ВАТ «Олександрійська фабрика
діаграмних паперів» та ОСОБА_2,
зареєстрований на універсальній
товарній біржі «Партнер» за № 1127, про
витребування майна з чужого
незаконного володіння, скасування
реєстрації права власності на будівлю
за ОСОБА_2 та реєстрацію права
власності на майно за ПАТ (т.1, а.с.2-6).

Договір купівлі-продажу будівлі
гуртожитку готельного типу по вул.
Луначарського,10 у місті Олександрії,
укладений на товарній біржі між ВАТ
«Олександрійська фабрика діаграмних
паперів» та ОСОБА_2 - фізичною особою
без зазначення статусу суб'єкта
підприємницької діяльності (т.1,а.с.13).

Згідно зі статтею 325 ЦК України
суб'єктами права приватної власності є
фізичні та юридичні особи. Фізичні та
юридичні особи можуть бути власниками
будь-якого майна, за винятком окремих
видів майна, які відповідно до закону
не можуть їм належати.

При цьому, власник має право
використовувати своє майно для
здійснення підприємницької
діяльності, крім випадків,
встановлених законом (ч.1 ст.320 ЦК
України).

Відповідно до статті 42
Господарського кодексу України
підприємництво - це самостійна,
ініціативна, систематична, на власний
ризик господарська діяльність, що
здійснюється суб'єктами
господарювання (підприємцями).

Суб'єктами господарювання
визнаються, зокрема, громадяни України,
які зареєстровані відповідно до закону
як підприємці, та здійснюють
господарську діяльність, реалізуючи
господарську компетенцію ( сукупність
господарських прав та обов'язків),
мають відокремлене майно і несуть
відповідальність за своїми
зобов'язаннями в межах цього майна,
крім випадків, передбачених
законодавством (ст.55 ГК України).

Чинне законодавство не виділяє
такого суб'єкта права власності як
фізична особа - підприємець та не
містить норм щодо права власності
фізичної-особи підприємця.

В ході розгляду справи в суді першої
інстанції встановлено, що на час
укладення спірного договору
купівлі-продажу будівлі ОСОБА_2 була
зареєстрована як фізична
особа-підприємець, що підтверджується
Свідоцтвом про державну реєстрацію
фізичної особи- підприємця від 05
лютого 2003 року (т.1, а.с.74,75).

Згідно вказаного Свідоцтва ОСОБА_2
було присвоєно ідентифікаційний номер
фізичної особи-платника податків та
інших обов'язкових платежів - НОМЕР_1
(т.1, а.с.74,75,76).

Відповідно до даних технічного
паспорта на будівлю гуртожитка, ОСОБА_2
придбала у власність п'ятиповерхову
будівлю гуртожитку готельного типу
загальною площею 2 949,3 кв.м., в тому числі
1078,6 кв.м. житлової площі.

Із Свідоцтва платника єдиного
податку вбачається, що суб'єкт
господарювання - ОСОБА_2 здійснює з
березня 2003 року такі види
господарської діяльності як здавання в
оренду власного або орендованого
нерухомого майна, діяльність
ресторанів, надання послуг мобільного
харчування, допоміжне обслуговування
наземного транспорту.

Матеріалами справи підтверджується,
що вказану діяльність ОСОБА_2, як
суб'єкт господарської діяльності
здійснює у спірному приміщенні та на
земельній ділянці, які була викуплена
ВАТ у Олександрійської міської ради
для підприємницької діяльності, а
потім продана ОСОБА_2 (а.с.167 т.1, т.2,
а.с.213-219).

Після придбання спірної будівлі,
ОСОБА_2 здійснила реконструкцію
будівлі, яка на даний час являє собою
будівлю гуртожитку з вбудованим кафе
загальною площею 2 982,3 кв.м, з яких
житлова - 443,8 кв.м., прийняла її в
експлуатацію та отримала Свідоцтво про
право власності на нерухоме майно (т.1
а.с.146,147).

Згідно Свідоцтва про право власності
на нерухоме майно, видане 24 червня 2014
року ОСОБА_2, вона є власником будівлі
гуртожитка з вбудованим кафе по
АДРЕСА_1, форма власності приватна.

Проте, у Свідоцтві щодо власника
нерухомого майна зазначено
реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_1, тобто як
фізичної особи-підприємця (т.1,
а.с.146,147,74,75).

З матеріалів справи вбачається, що
предметом договору купівлі-продажу
була будівля гуртожитку готельного
типу (т.3,а.с.3), яка використовувалась в
господарській діяльності
підприємства, а після її продажу - в
господарській діяльності ФОП ОСОБА_2.

Оскільки ОСОБА_4 на час укладення
спірного договору купівлі-продажу
будівлі була зареєстрована як суб'єкт
підприємницької діяльності, предметом
оспорюваного договору є майно, що
використовується в господарській
діяльності та враховуючи, що під час
визначення юрисдикції господарського
суду слід виходити не лише із
суб'єктного складу, а й з характеру
спірних правовідносин, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку про те, що справа підлягає
розгляду в порядку господарського
судочинства та на підставі п.1 ч.1 ст.205
ЦПК України закрив провадження у
справі.

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, ухвала суду
постановлена з додержанням вимог
законодавства, тому відповідно до п.1 ч.1
ст.312 ЦПК України апеляційна скарга
підлягає відхиленню, а ухвала суду
залишається без змін.

Керуючись ст..ст.303, 304, п.ю1 ч.2 ст.307, п.1
ч.1 ст.312, ст.ст.313,315 ЦПК України, колегія
суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ПАТ
«Олександрійська фабрика діаграмних
паперів» відхилити.

Ухвалу Олександрійського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 27 серпня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуюча суддя:

Судді: