АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/3575/14
Справа №626/357/14-ц
Категорія : спадкові
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі :

головуючого - Швецової Л.А.

суддів - Даниленко В.М.,
Малінської С.М.

при секретарі - Андрійко О.В.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Харкові
цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Красноградського
районного суду Харківської області від
26 березня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про визнання частки майна,
належної померлому на праві спільної
сумісної власності, визнання права
власності в порядку спадкування на
частку спадкового майна та його поділ,
та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа: Петрівська
сільська рада Красноградського району
Харківської області про визнання
заповіту недійсним , -

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2014 року ОСОБА_3 звернувся
до суду з вказаним позовом, в
обґрунтування якого посилався на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_4,
після смерті якого відкрилася
спадщина, яка складається з 1/2 частини
житлового будинку, розташованого за
адресою: с. Петрівка Красноградського
району Харківської області, та 1/2
частини автомобіля Шевроле Авео SF69Y, д/н
НОМЕР_1, 2008 року випуску, кузов НОМЕР_2.

Позивач зазначив, що 11 липня 2013
року батько склав заповіт, за яким все
майно, що буде належати йому на день
смерті, де б воно не знаходилось і з
чого б не складалось, а також все те, на
що за законом він буде мати право,
заповів йому.

ОСОБА_3 у передбачений законом
строк звернувся до нотаріальної
контори з відповідною заявою про
прийняття спадщини. Разом з цим,
відповідно до ст. 1241 ЦК України іншим
спадкоємцем після смерті ОСОБА_4, є його
непрацездатна дружина - ОСОБА_5, яка має
право на обов'язкову частку у спадщині,
розмір якої складає половину частки,
яка належала б їй у разі спадкування за
законом.

Позивач зазначив, що спору з
приводу нерухомого майна, а саме 1/2
частини житлового будинку,
розташованого за адресою: с. Петрівка
Красноградського району Харківської
області між ним та відповідачкою немає.
Проте, між ними виник спір щодо 1/2
частини автомобіля Шевроле Авео SF69Y, д/н
НОМЕР_1, 2008 року випуску.

На підставі викладеного ОСОБА_3 в
остаточній редакції своїх позовних
вимог просив суд визнати, що частка
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 його батька -
ОСОБА_4 в праві спільної сумісної
власності на автомобіль Шевроле Авео
SF69Y, д.н. НОМЕР_1, становила 1/2 частину і
ця частина є спадковим майном після
смерті ОСОБА_4.

Визнати за ним право власності в
порядку спадкування на частину майна,
що входить до складу спадщини, а саме на
3/8 частини вказаного спадкового майна,
а також стягнути з відповідачки на його
користь всі понесені ним документально
підтверджені судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2 позов не
визнала та звернулася до суду з
зустрічним позовом, в якому просила в
задоволенні первісного позову ОСОБА_3
відмовити та визнати недійсним заповіт
складений померлим ОСОБА_4 на ім'я
ОСОБА_3, зареєстрований в реєстрі за №
154 від 11.07.2013 року, посвідчений
Петрівською сільською радою
Краснограсдького району.

В обґрунтування свої вимог ОСОБА_2
посилалася на те, що 06.04.1985 року між нею
та ОСОБА_4 було зареєстровано шлюб, під
час якого вони разом придбали будинок в
с. Петрівка Красноградського району, у
котрому і проживали. Спільних дітей
вони не мали, а тому єдиним сином від
першого шлюбу померлого ОСОБА_4 є
ОСОБА_3, з яким вони спілкувалися дуже
рідку.

У вересні 2008 року ОСОБА_2 за
особисті кошти, придбала у приватну
власність автомобіль Шевроле Авео SF69Y,
д.н. НОМЕР_1, що підтверджується
договором купівлі-продажу №1644 Э від
09.09.2008р., а ОСОБА_4 як її чоловік міг
безперешкодно користуватися ним.

Протягом останнього часу її
чоловік тяжко хворів, у зв'язку з чим
вони разом направилися до Петрівської
сільської ради Краснограсдького
району, де ОСОБА_4, за його словами,
склав на її ім'я заповіт, який вони
разом приховали вдома.

Позивачка зазначила, що протягом
усього часу самостійно здійснювала
догляд за чоловіком, а після його
смерті за власні кошти поховала його.

Після смерті чоловіка ОСОБА_2 стало
відомо що ОСОБА_3 нібито має заповіт
посвідчений тією ж Петрівською
сільською радою виданий тим же днем що
і її однак через один порядковий номер,
який не відповідає по свої формі
вимогам закону, що підтверджується
рядом недоліків які він містить, а тому
є нікчемним.

Рішенням Красноградського
районного суду Харківської області від
26 березня 2014 року позовну заяву ОСОБА_3
задоволено. Визнано, що частка
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 в праві
сумісної власності на автомобіль
Шевроле Авео SF69Y, д/н НОМЕР_1, 2008 року
випуску, кузов НОМЕР_2 становить 1/2
частина і ця частина є спадковим майном
після його смерті. Визнано за ОСОБА_3
право власності в порядку спадкування
на 3/8 частини автомобіля Шевроле Авео
SF69Y, д/н НОМЕР_1, 2008 року випуску, кузов
НОМЕР_2.

Стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 243, 60грн. - судового збору
та 1200 грн. - витрат на правову допомогу,
а всього 1443,60грн.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 з третьою особою -
Петрівською сільською радою
Красноградського району про визнання
заповіту недійсним - відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним
рішенням суду першої інстанції ОСОБА_2
звернулася на це рішення з апеляційною
скаргою, в якій, з посиланням не його
незаконність та необґрунтованість,
просила скасувати вказане рішення та
постановити нове рішення, яким її
зустрічні позовні вимоги задовольнити
у повному обсязі, а у первісному позові
ОСОБА_3 відмовити.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення сторін, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, що
позивачем по зустрічному позову були
заявлені у суді першої інстанції,
дослідивши матеріали справи, судова
колегія приходить до наступного:

Задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_3 щодо визнання частки
спадкодавця в спільному майні
подружжя та визнаючи за ОСОБА_3 право
власності на майно в порядку
спадкування за заповітом, районний суд
виходив з того, що позивачем були
надані належні та допустимі докази на
підтвердження заявлених позовних
вимог. Відмовляючи в задоволенні
позовних вимого ОСОБА_2 суд першої
інстанції виходив з того, що доводи
позивача окрім її позовної заяви та
пояснень не на чому більше не
ґрунтуються, у зв'язку з чим підстав для
визнання заповіту, складеного на ім'я
ОСОБА_3 не має.

Судова колегія погоджується з
таким висновком суду та знаходить його
таким, що ґрунтується на повно і
всебічно досліджених доказах, наданих
сторонами.

Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін, при цьому
суд розглядає цивільні справи не
інакше як в межах заявлених вимог і на
підставі наданих сторонами доказів.

По справі достовірно встановлено,
що ОСОБА_4 11 липня 2013 року було складено
заповіт на ім'я його дружини ОСОБА_2 та
посвідчений секретарем Петрівської
сільської ради і зареєстрований в
алфавітній книзі обліку заповітів за
№ 152, цього ж дня, 11.07.2013 року ОСОБА_4 було
складено заповіт на ім'я його сина
ОСОБА_3 та посвідчений секретарем
Петрівської сільської ради і
зареєстрований в алфавітній книзі
обліку заповітів за № 154.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.

У вересні 2008 року на ім'я ОСОБА_2 був
придбаний автомобіль Шевроле Авео SF69Y,
д.н. НОМЕР_1, що підтверджується
договором купівлі-продажу №1644 Э від
09.09.2008р.

Згідно зі ст.ст. 1216, 1217 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщина) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавець), до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Відповідно до ст.ст. 1233; 1234 ЦК України,
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.
Право на заповіт має фізична особа з
повною цивільною дієздатністю. Право
на заповіт здійснюється особисто.

Заповідач може призначити своїми
спадкоємцями одну або кілька фізичних
осіб, незалежно від наявності у нього з
цими особами сімейних, родинних
відносин, а також інших учасників
цивільних відносин. (ст. 1235 ЦК України)

Загальні вимоги до форми заповіту
встановлені у ст. 1247 ЦК України,
відповідно до якої заповіт складається
у письмовій формі, із зазначенням місця
та часу його складання; заповіт має
бути підписано особисто заповідачем та
посвідчено нотаріусом або іншими
посадовими, службовими особами,
визначеними в ст.ст. 1251-1252 ЦК України.

Підстави недійсності заповіту
передбачені у ст. 1257 ЦК України.

Так, заповіт, складений особою, яка не
мала на це права, а також заповіт,
складений з порушенням вимог щодо його
форми та посвідчення, є нікчемним. За
позовом заінтересованої особи суд
визнає заповіт недійсним, якщо буде
встановлено, що волевиявлення
заповідача не було вільним і не
відповідало його волі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України
передбачається, що кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
свої вимог і заперечень.

Доказуванню підлягають обставини,
які мають значення для ухвалення
рішення у справі і щодо яких у справі,
виникає спір.

Судова колегія погоджується з
висновком суду першої інстанції
стосовно того, що спірний заповіт,
складений ОСОБА_4 на ім'я ОСОБА_3,
складений у письмовій формі, як те
передбачено законом, із зазначенням
часу та місця складання, особисто
підписаний заповідачем ОСОБА_4 та
посвідчений секретарем Петрівської
сільської ради. При цьому, позивачем по
зустрічному позову ОСОБА_2 не було
надано до суду жодних належних та
допустимих доказів стосовно того, що
цей односторонній правочин не
відповідав дійсному волевиявленню
ОСОБА_4 і не був спрямований на реальне
настання правових наслідків,
обумовлених ним.

Крім того, судом апеляційної інстанції
для встановлення обставин по справі за
клопотанням ОСОБА_2 було призначено
судову почеркознавчу експертизу,
проте, через несплату ОСОБА_2 коштів за
її проведення, вказана експертиза
проведена не була.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що вирішуючи цивільно-правовий
спір по суті заявленого позову, суд
першої інстанції повно і всебічно
дослідив обставини справи,
представлені докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин та закон їх регулюючий.

Таким чином, на підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313 - 315, 317, 319
ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А
Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Красноградського
районного суду Харківської області від
26 березня 2014 року

залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
чинності негайно, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів із дня її
проголошення.

Головуючий:

Судді: