У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2014 року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ситнік О.М., суддів:
Євграфової Є.П., Завгородньої І.М.,
Євтушенко О.І., Маляренка
А.В.,розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, третя особа - приватний
нотаріус Сумського міського
нотаріального округу ОСОБА_10, про
встановлення факту проживання однією
сім'єю без шлюбу, визнання права
власності на майно, набуте в період
проживання однією сім'єю,без шлюбу, та
виключення майна із складу спадкового
майна, за касаційною скаргою ОСОБА_7 на
рішення Ковпаківського районного суду
м. Суми від 06 травня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Сумської області від
17 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2012 року ОСОБА_6 звернулася до
суду з позовом, у якому зазначала, що у
травні 1999 року вона познайомилася з
ОСОБА_11, з яким у серпні 2002 року
переїхала проживати у АДРЕСА_1. У період
з жовтня 2002 року по січень

2012 року вона працювала на посаді
бухгалтера у ТДВ «Горобина»,
акціонером якого був ОСОБА_11
Проживаючи однією сім'єю, вони вели
спільне господарство, мали спільний
побут. На початку 2003 року вони
переїхали проживати у квартиру
ІНФОРМАЦІЯ_1, яка була придбана ОСОБА_11
у період спільного проживання однією
сім'єю з відповідачем, за взаємною
згодою придбано та оформлено на його
ім'я автомобіль марки Lexus RХ350 та на ім'я
ОСОБА_11 у серпні 2011 року відкриті
депозитні рахунки у Публічному
акціонерному товаристві комерційному
банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») м. Суми.

Починаючи з 2007 року стан здоров'я
відповідача суттєво погіршився, йому
зробили операцію, а 07 грудня 2011 року він
помер. Під час його хвороби лише
позивачка піклувалась про його
здоров'я, доглядала та забезпечувала
необхідними ліками. ОСОБА_6 просила:

−? встановити факт проживання з ОСОБА_11
однією сім'єю без шлюбу у період з 05
квітня 2010 року по 07 грудня 2011 року;

−? визнати за ОСОБА_6 право власності на
Ѕ частини автомобіля марки Lexus RX350,
державний номерний знак НОМЕР_1,

на Ѕ частини суми грошових коштів на
рахунку НОМЕР_2, тип DE03 стандарт,
відкритому 20 вересня 2011 року в ПАТ КБ
«ПриватБанк», на Ѕ частини суми
грошових коштів на рахунку НОМЕР_3, тип
DE03 стандарт, відкритому 20 вересня
2011 року в ПАТ КБ «ПриватБанк»;

−? виключити зі складу спадкового
майна, яке підлягає спадкуванню за
законом після смерті ОСОБА_11, наступне
майно: Ѕ частини автомобіля марки Lexus
RX350, державний номерний знак НОМЕР_1, Ѕ
частини грошових коштів на рахунку
НОМЕР_2, тип DE03 стандарт, відкритому 20
вересня 2011 року в ПАТ КБ «ПриватБанк», Ѕ
частини суми грошових коштів на
рахунку НОМЕР_3, тип DE03 стандарт,
відкритому 20 вересня 2011 року в ПАТ КБ
«ПриватБанк».

Рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 06 травня

2014 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Сумської області від
17 червня 2014 року, позов задоволено.
Встановлено факт, що ОСОБА_6
проживала з ОСОБА_11 однією сім'єю без
шлюбу у період з 05 квітня 2010 року по 07
грудня 2011 року. Визнано за ОСОБА_6 право
власності на Ѕ частини автомобіля
марки Lexus RX350, державний номерний знак
НОМЕР_1, Ѕ частини грошових коштів на
рахунку НОМЕР_2, тип DE03 стандарт,
відкритому 20 вересня 2011 року в ПАТ КБ
«ПриватБанк», Ѕ частини суми грошових
коштів на рахунку НОМЕР_3, тип DE03
стандарт, відкритому 20 вересня 2011
року в ПАТ КБ «ПриватБанк».

Виключено зі складу спадкового майна,
яке підлягає спадкуванню за законом
після смерті ОСОБА_11, наступне майно: Ѕ
частини автомобіля марки Lexus RX350,
державний номерний знак НОМЕР_1, Ѕ
частини грошових коштів на рахунку
НОМЕР_2, тип DE03 стандарт, відкритому 20
вересня 2011 року в ПАТ КБ «ПриватБанк», Ѕ
частини суми грошових коштів на
рахунку НОМЕР_3, тип DE03 стандарт,
відкритому 20 вересня 2011 року в ПАТ КБ
«ПриватБанк». Вирішено питання про
розподіл судових витрат.

У касаційній скарзі ОСОБА_7,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалу суду апеляційної
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким у позові відмовити.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши доповідь судді,
вивчивши матеріали цивільної справи та
дослідивши доводи касаційної скарги,
вважає, що вона має бути задоволена
частково.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції, з яким погодився й
апеляційний суд, керувався тим, що
належними доказами у справі
підтверджено те, що ОСОБА_11 та ОСОБА_6
проживали разом, мали спільний побут,
вели спільне господарство, разом
витрачали грошові кошти на придбання
майна, заощаджували грошові кошти на
рахунках в банку, і ОСОБА_7 не доведено,
що спірне майно придбане його батьком
ОСОБА_11 особисто за власні кошти.

Із такими висновками судів повністю
погодитись не можна.

За вимогами ст. ст. 213, 214, 316 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

При ухваленні рішення суд зобов'язаний
з'ясувати питання, зокрема, щодо:
наявності обставин (фактів), якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та навести докази на їх підтвердження;
наявності інших фактичних даних, які
мають значення для вирішення справи;
правовідносин, зумовлених
встановленими фактами. У рішенні суду
обов'язково повинні бути зазначені
встановлені судом факти і відповідні
їм правовідносини.

Вказані вимоги судами не дотримано.

Судами встановлено, що з червня 1961 року
ОСОБА_11 та ОСОБА_13 перебували у шлюбі, у
якому народилися дочки - ОСОБА_8,
ОСОБА_9 та син ОСОБА_7 (а.с. 74, т. 1).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_13 померла (а.с. 92, т. 1).

Згідно з довідкою Управління Державної
автомобільної інспекції Управління
Міністерства внутрішніх справ України
у Сумській області від 22 березня 2013
року за ОСОБА_11 09 серпня 2011 року
зареєстровано автомобіль марки Lexus RХ350,
державний номерний знак НОМЕР_1
(а.с. 242, т. 1).

Відповідно до довідки ПАТ КБ
«ПриватБанк» від 15 березня 2013 року 20
вересня 2011 року на ім'я ОСОБА_11 відкриті
депозитні рахунки НОМЕР_2, тип DE03
стандарт та НОМЕР_3, тип DE03 стандарт (а.с.
244, т. 1).

07 грудня 2011 року ОСОБА_11 помер.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_6
вказувала, що вона проживала із ОСОБА_11
однією сім'єю без реєстрації шлюбу з
05 квітня 2010 року по день його смерті -
ІНФОРМАЦІЯ_3.

Згідно зі ст. 74 СК України, якщо жінка та
чоловік проживають однією сім'єю, але
не перебувають у шлюбі між собою або в
будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте
ними за час спільного проживання,
належить їм на праві спільної сумісної
власності, якщо інше не встановлено
письмовим договором між ними. На майно,
що є об'єктом права спільної сумісної
власності жінки та чоловіка, які не
перебувають у шлюбі між собою або в
будь-якому іншому шлюбі, поширюються
положення глави 8 цього Кодексу.

У п. 20 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 21 грудня 2007 року № 11
«Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя» (далі -
Постанова) роз'яснено, що під час
застосування ст. 74 СК України, яка
регулює поділ майна осіб, що проживають
у фактичних шлюбних відносинах, судам
необхідно врахувати, що правило
зазначеної норми поширюється на
випадки, коли чоловік та жінка не
перебувають у будь-якому іншому шлюбі й
між ними склалися усталені відносини,
що притаманні подружжю.

Тобто, вирішуючи спір про поділ майна,
необхідно установити як обсяг
спільного нажитого майна, так і
з'ясувати час та джерела його
придбання, а вирішуючи питання про
встановлення факту проживання однією
сім'єю без реєстрації шлюбу, суд має
установити факти: спільного проживання
однією сім'єю; спільний побут; взаємні
права та обов'язки.

Відповідно до п. п. 23, 24 Постанови,
вирішуючи спори між подружжям про
майно, необхідно встановлювати обсяг
спільно нажитого майна, наявного на час
припинення спільного ведення
господарства, з'ясовувати джерело і час
його придбання. Не належить до спільної
сумісної власності майно, набуте за
кошти, які належали одному з подружжя
особисто.

Згідно з ч. 1 ст. 57 СК України особистою
приватною власністю дружини, чоловіка
є: 1) майно, набуте нею, ним до шлюбу; 2)
майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але
на підставі договору дарування або в
порядку спадкування; 3) майно, набуте
нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які
належали їй, йому особисто.

Відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Визнаючи спірне майно спільною
сумісною власністю ОСОБА_6 та ОСОБА_11,
суди не встановили, за рахунок яких
джерел доходу було придбано автомобіль
та здійснено банківські вклади,
залишили поза увагою доводи ОСОБА_7, що
автомобіль марки Lexus RХ350, державний
номерний знак НОМЕР_1, придбано за
рахунок коштів, отриманих ОСОБА_11 після
продажу автомобіля марки Toyota Land Cruiser
Prado, який знято з реєстраційного обліку
03 серпня 2011 року і який, у свою чергу,
ОСОБА_11 придбав за рахунок продажу
автомобіля марки Toyota Sequoia, придбаного у
2009 році. Також судами не встановлено за
рахунок яких джерел набуті грошові
кошти, внесені на депозитні рахунки.

Ухвалюючи рішення на порушення вимог
ст. ст. 212−?214, 315 ЦПК України, суди не
врахували вимог ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 грудня 2013 року, якою
скасовано ухвалені у цій справі судові
рішення про задоволення позову ОСОБА_6,
не застосували норми закону, що регулює
спірні правовідносини, неповно
з'ясували фактичні обставини справи, що
мають значення для правильного її
вирішення.

Судами не дотримано вимоги ч. 4 ст. 10 ЦПК
України, не досліджено докази, надані
сторонами, та не надано цим доказам
відповідної правової оцінки, а суд
касаційної інстанції зазначеними
повноваженнями не наділений, тому
судові рішення належить скасувати, а
справу передати на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 333, 336, 338, 343, 344, 345, 347 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_7 задовольнити
частково.

Рішення Ковпаківського районного суду
м. Суми від 06 травня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Сумської
області від 17 червня 2014 року
скасувати, справу передати на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.М. Ситнік
Судді: Є.П. Євграфова
О.І. Євтушенко І.М. Завгородня А.В.
Маляренко