Справа № 523/8564/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2014 року Суворовський
районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді Гудіної Н.І.

при секретарі Мельніченко Г.О.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі

справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2

про розірвання шлюбу та стягнення
аліментів на дитину

Встановив:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернулась
до ОСОБА_2 (далі - Відповідач) з позовом
про розірвання шлюбу та стягнення
аліментів за наступних обставин.

Сторони зареєстрували 09 серпня 1997 року
шлюб в у відділі реєстрації актів
громадського стану Суворовської
райадміністрації виконкому Одеської
міськради народних депутатів, про що
зроблено актовий запис № 615.

У шлюбі в сторін народилося двоє дітей:
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_8, та ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_1 які проживають з Позивачем
та є співвласниками квартири разом з
Позивачем.

Спільне життя з Відповідачем після
народження дітей не склалося, так як на
протязі останніх декількох років
подружнього життя немає
взаєморозуміння, поваги, постійні
конфліктні ситуації.

Відповідач не контролює свої дії у
відношенні до Позивача та дітей,
періодично підіймає на Позивача руку,
принижує та ображає її у присутності
дітей. Це негативно впливає на їх
психічний стан, кожного разу спричиняє
Позивачу та дітям душевні страждання
та роблять неможливим подальше спільне
проживання.

Примирення між Позивачем та
Відповідачем неможливе через утрату
почуття взаємної любові, а також
неповагу до Позивача та неодноразові
образи з його боку, фізичне та психічне
насильство в сім'ї, та взагалі через
негативну поведінку Відповідача.
Подальше спільне життя як подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам Позивача, жити у мирі та
спокої, без сварок та бійок, без
приниження та постійних підозр, а також
інтересам щодо виховання своїх дітей в
мирі, злагоді та любові.

Позивач просить розірвати укладений з
Відповідачем шлюб, стягнути з
Відповідача аліменти на утримання
дітей у розмірі 1/3 частини заробітку
(доходу), судові витрати та визначити
місце проживання дітей з Позивачем.

Відповідач з позовом згоден.

Сторони надали заяви про розгляд
справи за їх відсутністю.

Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов висновку про задоволення
позовних вимог.

Встановлено, що Сторони зареєстрували
09 серпня 1997 року шлюб в у відділі
реєстрації актів громадського стану
Суворовської райадміністрації
виконкому Одеської міськради народних
депутатів, про що зроблено актовий
запис № 615 та видано свідоцтво про
одруження серії НОМЕР_3 (а.с.4).

У шлюбі в сторін народилося двоє дітей:
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_8, згідно свідоцтва
про народження серії НОМЕР_4 (а.с.9) та
ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1, згідно свідоцтва
про народження серії НОМЕР_5 (а.с.10).

іти проживають з Позивачем та є
співвласниками квартири разом з
Позивачем за адресою : АДРЕСА_1 згідно
свідоцтва про право власності на житло
від 21 серпня 2010 року № 216547 (а.с.11).

Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України,
шлюб припиняється внаслідок його
розірвання.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України,
позов може бути пред'явлений одним із
подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд
постановляє рішення про розірвання
шлюбу, якщо буде встановлено, що
подальше спільне життя подружжя і
збереження шлюбу суперечило б
інтересам одного з них, інтересам їхніх
дітей, що мають істотне значення.

Положеннями ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу
України чинним законодавством України
запроваджено принцип добровільності
шлюбу.

За змістом положень ч. 4 ст. 56 Сімейного
кодексу будь-яке примушування до
збереження шлюбних відносин є
порушенням права дружини, чоловіка на
свободу та особисту недоторканність і
може мати наслідки, встановлені
законом.

Відповідно до частини першої
статті 6 Сімейного кодексу України
правовий статус дитини має особа до
досягнення нею повноліття.

Відповідно до абзацу другого статті 1
Закону України "Про охорону дитинства"
дитина - це особа віком до 18 років
(повноліття).

Частиною 1 ст. 141 Сімейного кодексу
України встановлено, що мати, батько
мають рівні права та обов'язки щодо
дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.

Частиною 2 ст. 141 Сімейного кодексу
України встановлено, що розірвання
шлюбу між батьками, проживання їх
окремо від дитини не впливає на обсяг
їхніх прав і не звільняє від обов'язків
щодо дитини.

Згідно статті 160 СК України місцем
проживання дитини , яка не досягла
десяти років, визначається за згодою
батьків. Місце проживання дитини. яка
досягла десяти років, визначається за
сумісною згодою батьків і самої дитини.
Якщо батьки проживають окремо, місце
проживання дитини, яка досягла
чотирнадцятирічного віку,
визначається самою дитиною.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу
України батьки зобов'язані утримувати
дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини,
прийнятої 44 -ю сесією Генеральної
Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і)
інші особи, що виховують дитину, несуть
основну відповідальність за
забезпечення в межах своїх здатностей
і фінансових можливостей умов життя,
необхідних для розвитку дитини.

Частина 3 ст. 181 Сімейного кодексу
України вказує, що за рішенням суду
кошти на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу
батька або у твердій грошовій сумі.

Також, ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу
України зазначається, що мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не може
бути меншим, ніж З0 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Таким чином, суд вважає, що
несумісність характерів сторін,
приниження Позивача Відповідачем,
образи, відсутність поваги та любові ,
а також факт припинення подружніх
стосунків, небажання Позивача
знаходитись у шлюбних відносинах з
Відповідачем свідчать, що сімя
розпалась, примирення неможливе, шлюб
слід розірвати.

Суд вважає, що підлягають задоволенню
позовні вимоги стосовно стягнення з
Відповідача аліментів на утримання
двох дітей та задоволенню підлягають
вимоги про стягнення з Відповідача
судових витрат. Позовні вимоги
стосовно визначення місця проживання
дітей задоволенню не підлягають,
оскільки Відповідач визнав позов в
повному обсязі, тобто спір про місце
проживання дітей відсутній.

На підставі викладеного, керуючись
ст..ст.24,56,104,110,112,141,160,180-182,185,191 Сімейного
кодексу України, ст..10,11,58,64,110,209,212-215,218
ЦПК України, суд

Вирішив :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання
шлюбу та стягнення аліментів -
задовольнити частково.

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 09 серпня 1997 року відділом
реєстрації актів громадського стану
Суворовської рай адміністрації
виконкому Одеської міської ради
народних депутатів, а/з № 615,
розірвати.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити
прізвище ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця міста Одеса, ІПН НОМЕР_1,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженки
смт Комінтернівське Одеської області,
ІПН НОМЕР_2, зареєстрованої за адресою:
АДРЕСА_1, аліменти в розмірі 1/3 частини
всіх видів заробітку (доходу), але не
менш 30% мінімального прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
щомісячно, на утримання ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_8, до досягнення нею
повноліття. тобто, починаючи з 12 червня
2014 року до ІНФОРМАЦІЯ_10 включно, та на
утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
починаючи з 12 червня 2014 року до 22 червня
2018 року, а з 22 червня 2018 року - в розмірі ?
частини всіх видів заробітку до
досягнення нею повноліття, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_11.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця міста Одеса, ІПН НОМЕР_1, на
користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_5, ІПН
НОМЕР_2, судовий збір у розмірі 243,60 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Одеської області
через Суворовський районний суд міста
Одеса шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з дня оголошення
рішення.

Суддя-