Справа № 301/3255/13-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

"13" лютого 2014 р.
м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської
області в особі головуючої судді Сойми
М.М., при секретарі Шерегій Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Іршава
цивільну справу за позовною заявою
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Приватбанк" до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5, де третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог:
ОСОБА_3 про звернення стягнення на
заставне майно та виселення з
житлового будинку,

В С Т А Н О В И
В :

Позивач звернувся в суд до
відповідачів та третьої особи з
позовом про звернення стягнення на
заставне майно та виселення з
житлового будинку.

Позивач в позовній заяві зазначив,
що 12 вересня 2007 року між ним та третьою
особою ОСОБА_3 було укладено кредитний
договір № MKIWGА00000183, згідно якого ОСОБА_3
отримала кредит в розмірі 11 000,00
доларів США зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 11,04 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 11 вересня 2017 року. В
забезпечення виконання зобов"язань по
кредитному договору між позивачем та
відповідачем ОСОБА_1 14 вересня 2007 року
укладено договір іпотеки нерухомого
майна, відповідно до якого відповідач
передав в іпотеку житловий будинок з
надвірними спорудами, загальною площею
79,30 м.кв., який розташований за адресою:
АДРЕСА_1. Третя особа ОСОБА_3 в порушення
зазначених норм закону та умов
договору зобов"язання за вказаним
договором належним чином не виконала
та станом на 09 грудня 2013 року
заборгувала перед банком 13 063, 62 доларів
США, з яких: 10 304, 62 доларів США -
заборгованість за кредитом, 1 088, 41
долар США - заборгованість по відсоткам
за користування кредитом, 200, 51 долар
США - заборгованість по комісії за
користування кредитом, 818,20 доларів США
- пеня за несвоєчасність виконання
зобов"язань за договором та штрафи в
сумі 31,29 доларів США та 620,59 доларів США.
Просить в рахунок погашення
заборгованості за кредитним договором
№ MKIWGА00000183 від 12 вересня 2007 року в
розмірі 13 063, 62 доларів США, дозволити
Публічному акціонерному товариству
комерційний банк "Приватбанк" звернути
стягнення на нерухоме майно, виселити
відповідачів з житлового будинку, що є
предметом іпотеки та стягнути з
відповідача ОСОБА_1 судовий збір.

Представник позивача Данканич Є.А.
в судове засідання не з»явився, подав
суду письмову заяву, в якій просить
справу розглянути у його відсутності
та вказує, що позовні вимоги підтримує
в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5
та третя особа ОСОБА_3 в судове
засідання не з"явилася повторно з
невідомої суду причини, хоч належним
чином повідомлені про час та місце
розгляду справи, про що свідчать
розписки про отримання ними судових
повісток, суду причин неявки

не повідомили, а
тому, суд вважає, що на підставі ст. 169 ч.
4 ЦПК України, справу слід розглянути у
їх відсутності на підставі письмових
доказів, що є в матеріалах справи.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підставний та його
слід задовольнити, виходячи з
наступного.

Правовідносини, які склалися між
сторонами, регулюються нормами
Цивільного кодексу України і Законом
України «Про іпотеку».

Згідно із ст. ст. 1049, 1050, 1054 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

В судовому засіданні встановлено, що
12 вересня 2007 року між позивачем та
третьою особою ОСОБА_3 було укладено
кредитний договір № MKIWGА00000183, згідно
якого ОСОБА_3 отримала кредит в розмірі
11 000,00 доларів США на споживчі потреби
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 11,04 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення 11 вересня
2017 року. У відповідності до п.2.2.2
кредитного договору відповідач ОСОБА_3
взяла на себе зобов"язання сплатити
відсотки за користування кредитом
відповідно до п.7.1, 2.3.1, 2.3.2, 2.3.3, 3.1, 3.2
даного договору, здійснити повну
сплату відсотків за користування
кредитом не пізніше дати фактичного
повного погашення кредиту та
відповідно до п. 2.2.3 сплатити банку
винагороду згідно п.7.1 та 6.2 даного
договору.

Позивач перед ОСОБА_3 виконав умови
договору в повному обсязі і надав
кредит. Згідно до п.4.1 даного договору
відповідач при порушенні кожного із
зобов»язань, передбачених п.п.2.2.2ё2.2.3
даного договору, зобов»зується
сплатити пеню в розмірі 0,15% від суми
простроченого платежу, але не менше 1
гривні за кожний день прострочки.

Третя особа ОСОБА_3 станом на 09 грудня
2013 року заборгувала перед банком 13 063, 62
доларів США, з яких: 10 304, 62 доларів США -
заборгованість за кредитом, 1 088, 41
долар США - заборгованість по відсоткам
за користування кредитом, 200, 51 долар
США - заборгованість по комісії за
користування кредитом, 818,20 доларів США
- пеня за несвоєчасність виконання
зобов"язань за договором та штрафи в
сумі 31,29 доларів США та 620,59 доларів США.

В забезпечення виконання зобов"язань
по кредитному договору між позивачем
та відповідачем ОСОБА_1 14 вересня 2007
року укладено договір іпотеки
нерухомого майна, відповідно до якого
відповідач передав в іпотеку житловий
будинок з надвірними спорудами,
загальною площею 79,30 м. кв., який
розташований за адресою: АДРЕСА_1. Майно
належить відповідачу на праві
власності на підставі свідоцтва про
право власності на нерухоме майно від 21
квітня 2005 року (а.с. 29-34).

Відповідно до п. 18.8.1 договору іпотеки
від 14 вересня 2007 року іпотекодержатель
має право звернути стягнення на
предмет іпотеки у випадку, якщо в
момент настання термінів виконання
зобов"язань, передбачених кредитним
договором, не будуть виконані.

Грошові зобов'язання між сторонами
виникли в іноземній валюті, що
узгоджується з нормами Декрету КМ
України «Про систему валютного
регулювання і валютного контролю» (ч. 2
ст. 2, ч. 2 ст. 5), Закону України «Про банки
і банківську діяльність» (ст. 19, ч. 1, 2 ст.
47, ст.ст. 49, 55), ч. 2 ст. 192, ч. 3 ст. 533 ЦК
України.

Щодо вказаного іпотечного договору
діє презумпція правомірності
правочину (ст. 204 ЦК України).

Відповідно до ст.526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства.

Також, відповідно до ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не приступив до виконання
зобов'язання або не виконав його в
строк, встановлений договором або
законом.

Згідно з ч.1 ст.33 ЗУ «Про іпотеку» у
разі невиконання або неналежного
виконання боржником основного
зобов'язання іпотекодержатель вправі
задовольнити свої вимоги за основним
зобов'язанням шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки. Право
іпотекодержателя на звернення
стягнення на предмет іпотеки також
виникає з підстав, встановлених
статтею 12 цього Закону.

Враховуючи те, що третя особа
належним чином взяті на себе
зобов'язання не виконує, в банку
виникає право вимагати звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону
України «Про іпотеку» у разі порушення
основного зобов'язання та/або умов
іпотечного договору іпотекодержатель
надсилає іпотекодавцю та боржнику,
якщо він є відмінним від іпотекодавця,
письмову вимогу про усунення
порушення. В цьому документі
зазначається стислий зміст порушених
зобов'язань, вимога про виконання
порушеного зобов'язання у не менш ніж
тридцятиденний строк та попередження
про звернення стягнення на предмет
іпотеки у разі невиконання цієї вимоги.

Відповідно до письмових вимог про
виконання зобов»язань від 03 жовтня 2008
року та від 19 липня 2013 року третя особа
ОСОБА_3 та відповідач -іпотекодавець
ОСОБА_1 попереджалися про добровільну
сплату заборгованості по кредитному
договору та про дострокове погашення
кредиту за кредитним договором.

Що стосується позовної вимоги Банку
про виселення мешканців з житлового
будинку, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ч.1 ст. 40 ЗУ "Про
іпотеку" звернення стягнення на
передані в іпотеку житловий будинок чи
житлове приміщення - є підставою для
виселення всіх мешканців.

Відповідно до п. 43 постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року
«Про практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
при розгляді позову іпотекодержателя
про виселення мешканців із житлового
будинку чи житлового приміщення в разі
задоволення вимог про звернення
стягнення на предмет іпотеки суд має
враховувати таке. Згідно з частиною
четвертою ст. ст. 9, 109 ЖК України, ст. ст.
39 - 40 Закону України «Про іпотеку»
виселення мешканців із житлового
будинку чи житлового приміщення, яке є
предметом іпотеки, проводиться в
порядку, встановленому законом. При
цьому суд за заявою іпотекодержателя
одночасно з рішенням про звернення
стягнення на предмет іпотеки за
наявності підстав, передбачених
законом, ухвалює рішення про виселення
мешканців цього житлового будинку чи
житлового приміщення. При цьому
примусове виселення здійснюється на
підставі рішення суду тільки за певних
умов: якщо мешканці добровільно не
звільнили житловий будинок чи житлове
приміщення, на яке звернуто стягнення
як на предмет іпотеки, протягом одного
місяця з дня отримання письмової
вимоги іпотекодержателя або нового
власника або в інший погоджений
сторонами строк.

З матеріалів справи вбачається, що 19
липня 2013 року позивач звернувся до
відповідача та третьої особи з
письмовою вимогою про звільнення
вказаного житлового будинку в
тридцятиденний строк з дня отримання
цієї вимоги (а.с. 14). Вказана вимога
вручена відповідачу та третій особі
(а.с. 16-18). Однак, відповідач та третя
особа в добровільному порядку
звільнити вказаний будинок не бажають.

Згідно до п.1 ст. 611 Цивільного
кодексу України в разі порушення
зобов"язання настають правові наслідки
встановлені договором.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається в
підтвердження своїх вимог чи
заперечень.

За наведених вище обставин, суд
вважає, що позовні вимоги позивача слід
задовольнити.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 11, 60, 169 ч.4, 213-215
ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 610, 611 ЦК
України, ст.ст. 33, 35, 39-40 ЗУ «Про іпотеку»,
ст. 109 ЖК України, суд, -

Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"Приватбанк" до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_5,
де третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог: ОСОБА_3 про
звернення стягнення на заставне майно
та виселення з житлового будинку
задовольнити.

В рахунок погашення заборгованості
за кредитним договором № № MKIWGА00000183
від 12 вересня 2007 року в розмірі 13 063, 62
доларів США, з яких: 10 304, 62 доларів США -
заборгованість за кредитом, 1 088, 41
долар США - заборгованість по відсоткам
за користування кредитом, 200, 51 долар
США - заборгованість по комісії за
користування кредитом, 818,20 доларів США
- пеня за несвоєчасність виконання
зобов"язань за договором та штрафи в
сумі 31,29 доларів США та 620,59 доларів США,
дозволити Публічному акціонерному
товариству комерційний банк
"Приватбанк" звернути стягнення на
предмет іпотеки: житловий будинок
загальною площею 79,30 м. кв., який
розташований за адресою: АДРЕСА_1, з
початковою ціною предмета іпотеки не
нижчою за ринкові ціни на цей вид майна
на підставі оцінки, проведеної
суб»єктом оціночної діяльності,
незалежним експертом на етапі продажу
такого майна, для його подальшої
реалізації шляхом продажу вказаного
будинку Публічним акціонерним
товариством комерційний банк
"Приватбанк" з укладанням від імені
ОСОБА_1 договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно, з отриманням
кадастрового номеру земельної ділянки,
з отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з реєстрацією
правочину купівлі-продажу предмету
іпотеки у Державному реєстрі речових
прав на нерухоме майно, та наданням
Публічному акціонерному товариству
комерційний банк "Приватбанк" всіх
повноважень, необхідних для здійснення
продажу.

Виселити ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_3, з житлового будинку, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, без
надання іншого житлового приміщення.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
користь Публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"Приватбанк" судовий збір в сумі 1 044, 80
гривні (Одну тисячі сорок чотири гривні
80 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Закарпатської області через
Іршавський районний суд. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуюча суддя:
Сойма М.М.