АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/786/302/14
Головуючий у 1-й інстанції Андрієнко Г.
Доповідач Кривчун Т. О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Кривчун Т.О.,

Суддів: Дряниці Ю.В., Пилипчук Л.І.

при секретарі: Філоненко О.В.,

за участю: представника позивача -
Шокало Т.В.,

представника відповідача - ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Полтаві
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк»

на рішення Октябрського районного суду
м. Полтави від 27 листопада 2013 року

по справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, -

В С Т А Н О В И Л А :

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «ПриватБанк» (далі -
ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду
з вказаним позовом до ОСОБА_4,
посилаючись на те, що ОСОБА_4 за
кредитним договором № б/н від 19.05.2006
року отримала кредит у розмірі 5000,00 грн.
у вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну карту зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 36,00% на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки.

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою
складає між ним та Банком Договір, що
підтверджується підписом у заяві.

Оскільки ОСОБА_4 не виконала узяті на
себе за кредитним договором
зобов'язання, просили стягнути з
відповідача на їх користь
заборгованість, яка станом на 31.07.2013
року становила 25108,38 грн. та складається
із: заборгованості за кредитом у
розмірі 5992,42грн.; заборгованості по
процентам за користування кредитом у
розмірі 17444,13 грн., 500,00 грн. штрафу
(фіксована частина), 1171,83 грн. штрафу
(процентна складова).

Рішенням Октябрського районного суду
м. Полтави від 27 листопада 2013 року у
задоволенні позовних вимог Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором відмовлено, у зв'язку з
пропуском строку звернення до суду.

ПАТ КБ «ПриватБанк» подав на вказане
рішення апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на неповне з»ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення норм матеріального
та процесуального права, просять
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким позовні вимоги
задовольнити у повному обсязі.

Зазначають, що, відповідно п. 9.12. Умов та
Правил надання банківських послуг, до
яких приєднався відповідач, Договір
діє протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
Договору, він автоматично лонгується
щоразу на такий же термін.

Оскільки відповідач до цього часу із
заявами про дострокове припинення дії
кредитного договору, який також не
розірваний з ініціативи Банку, до Банку
не звертався, строк позовної давності
ними не пропущений.

У запереченнях на апеляційну скаргу
ОСОБА_4 прохає апеляційну скаргу ПАТ КБ
«ПриватБанк» відхилити, а рішення
Октябрського районного суду м. Полтави
від 27 листопада 2013 року залишити без
змін, оскільки рішення прийняте з
дотриманням вимог матеріального та
процесуального права, судом надана
повна оцінка доказам та встановлено
обставини, що мають значення для
справи.

Вважає, що дія договору закінчилася
19.05.2008 року, і з цієї ж дати розпочався
перебіг позовної давності. Оскільки
позивач звернувся до суду з позовом
05.09.2013 року після сплину строку
позовної давності, місцевий суд
обґрунтовано відмовив у задоволенні
позову.

У судовому засіданні представник
позивача доводи, викладені в
апеляційній скарзі, підтримав, прохав
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення про повне задоволення
позовних вимог.

Представник відповідача доводи,
викладені в апеляційній скарзі не
визнав, прохав її відхилити, а рішення
місцевого суду залишити без змін.

Колегія суддів, дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційних
скарг та позовних вимог, заявлених у
суді першої інстанції, вислухавши
пояснення учасників процесу, дійшла
висновку про часткове задоволення
апеляційної скарги з таких підстав.

У відповідності до ст.213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду першої
інстанції не відповідає.

Судом першої інстанції установлено, що
19.05.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та
ОСОБА_4 було укладено Договір №б/н, за
умовами якого відповідач отримав
кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36,00%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки (а.с.7-11).

Відповідач підписом у Заяві
підтвердила свою згоду на те, що
підписана Заява разом з Умовами та
Правилами надання банківських послуг,
Правилами користування платіжною
карткою та Тарифами складає між нею та
Банком Договір про надання банківських
послуг.

Внаслідок неналежного виконання умов
договору за ОСОБА_4 станом на 31.07.2013 року
утворилася заборгованість у розмірі
25108,38грн., яка складається з 5992,42 грн.
заборгованості за кредитом; 17444,13грн.
заборгованості по процентам за
користування кредитом, 500,00грн. штрафу
(фіксована частина) та 1171,83грн. штрафу
(процента складова), що підтверджується
розрахунком (а.с.4-6, 19-20).

24.10.2013 року відповідач звернулася до
суду з заявою про застосування строку
позовної давності до вимог банку про
стягнення заборгованості (а.с.22-24).

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог за пропуском строку звернення до
суду, місцевий суд виходив із того, що
відповідач припинила сплату коштів з
28.11.2008 року, у 2009 році не продовжувала
строк дії договору, нову кредитну
картку не отримувала, будь-яких
операцій з карткою не здійснювала,
відтак, права Банку порушені з грудня
2008 року, і з цього ж часу почався
перебіг позовної давності, та вважає
неправомірними посилання позивача на
те, що договір діє до повного виконання,
з огляду на положення статті 252 ЦК
України.

Однак колегія суддів не може
погодитися з таким висновком, виходячи
з наступного.

Відповідно до статті 629 ЦК України,
договір є обов'язковим до його
виконання.

Згідно вимог чинного законодавства
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та у встановлений у
зобов'язанні строк (термін) його
виконання (ст.ст.526,527,530 ЦК України).

Боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання грошового зобов'язання,
згідно положень статті 625 ЦК України.

Статтею 525 ЦК України встановлено
заборону односторонньої відмови від
зобов'язання або односторонньої зміни
його умов, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Таким чином, відповідач зобов'язаний
виконувати кредитний договір у
відповідності до його умов та
законодавства.

У відповідності до статті 611 ЦК України
у разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

За змістом статті 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Одним із видів порушення зобов'язання є
прострочення - невиконання
зобов'язання в обумовлений сторонами
строк.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події (ч.1
ст.530 ЦК України).

Згідно п.9.12 Умов та Правил надання
банківських послуг, які є невід'ємною
частиною кредитного договору, останній
укладений на дванадцять місяців і якщо
протягом цього строку жодна із сторін
не проінформує іншу сторону про
припинення дії договору, він
автоматично лонгується на такий же
строк.

В Умовах відсутні обмеження щодо
кількості разів пролонгації договору,
а з урахуванням того, що жодна із сторін
з моменту підписання договору не
заявляла про намір припинити дію
договору, даний договір щорічно
пролонговувався та діє до даного часу.

За приписом ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За пунктами 6.5, 6.9, 8.6. Умов та Правил
надання банківських послуг, Клієнт
зобов'язується погашати
заборгованість за кредитом та
відсоткам за користування ним,
перевитратами платіжного ліміту, а
також сплачувати комісію на умовах,
передбачених договором.

В разі виникнення заборгованості
Держатель по Картрахунку зобов'язаний
погасити заборгованість протягом 30
днів з моменту її виникнення.

За порушення строків платежу за
будь-яким грошовим зобов'язанням
згідно кредитного договору більше ніж
на 120 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити
банку штраф у розмірі 500,00 грн. та 5% від
суми позову.

Згідно п.5.2. Умов та Правил надання
банківських послуг, у випадках
порушення Держателем умов даного
Договору Банк має право вимагати
дострокового виконання боргових
зобов'язань в цілому чи у визначеній
Банком частині.

Поряд із встановленням порядку
пролонгації строку дії договору (п.9.12.
розділ 9 Умов і Правил надання
банківських послуг) сторони встановили
порядок і строки виконання боржником
зобов'язань (внесення щомісячних
мінімальних обов'язкових платежів), що
входять до змісту зобов'язання, яке
виникло на основі договору (п.6.5., 8.6.
Умов і Правил надання банківських
послуг та п.5.3. Правил користування
платіжною картою).

Відповідно до визначеного в Заяві
порядку проведення повернення
кредитних коштів, таке повернення може
здійснюватися шляхом внесення коштів
на карту клієнтом або шляхом списання
коштів з інших карт.

Як установлено місцевим судом, не
заперечується сторонами та вбачається
з наданого Банком Розрахунку, останній
платіж ОСОБА_4 здійснила 28.11.2008 року,
після чого припинила внесення коштів
на картковий рахунок (а.с.5 та 19 на
звороті).

Таким чином, момент виникнення
заборгованості слід рахувати з 28.11.2008
року.

Із позовними вимогами про стягнення
заборгованості за кредитом позивач
звернувся до суду 05.09.2013 року.

Перевіряючи обґрунтованість заяви
відповідача про застосування строків
позовної давності колегія суддів
виходить з наступного.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(ст.257 ЦК України).

По справі відсутні докази щодо
існування погодженої сторонами іншої
тривалості строку позовної давності
відповідно до ст.259 ЦК України.

Для окремих видів вимог законом
встановлена спеціальна позовна
давність.

Зокрема, ч.2 ст.258 ЦК України передбачає,
що позовна давність в один рік
застосовується до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені).

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Для обчислення позовної давності
застосовуються загальні положення про
обчислення строків, що містяться у
ст.ст.252-255 ЦК України.

Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України
позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленої до винесення ним рішення.

Згідно з п.п.5.3, 5.4 розділу ІІ Правил
користування платіжною картою та Умов
і Правил надання банківських послуг
позичальник зобов'язаний здійснювати
повернення кредиту частками
(щомісячними платежами) в розмірі та в
строки, встановлені в Пам'ятці клієнта
(щомісячна сплата кредитного ліміту,
процентів за попередній місяць,
комісії), а також встановлено
відповідальність за порушення
внесення щомісячних платежів.

Оскільки Заявою позичальника та
Умовами і Правилами встановлені окремі
самостійні зобов'язання, які
деталізують обов'язок боржника
повернути весь борг частинами і
встановлюють відповідальність за
невиконання цього обов'язку, то право
кредитора вважається порушеним з
моменту недотримання боржником строку
погашення кожного чергового траншу і
початок перебігу позовної давності за
кожний черговий платіж починається з
моменту порушення строку його
погашення.

З матеріалів справи вбачається, що про
застосування строку позовної давності
відповідач заявила під час розгляду
справи в суді першої інстанції до
винесення судом рішення, тому до даних
правовідносин необхідно застосувати
строк позовної давності.

Приймаючи до уваги те, що дія
кредитного договору на час подачі
позовної заяви не закінчилася, з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню заборгованість за
договором в межах строку позовної
давності, тобто з 05.09.2010р. по 05.09.2013р.

Таким чином, з відповідача на користь
позивача необхідно стягнути 2132,05грн.
заборгованості за кредитом та 11357,26грн.
заборгованості за процентами, а всього
- 13489,31 грн.

Окрім того, у відповідності до п.8.6 Умов
та Правил надання банківських послуг у
зв'язку з порушенням умов договору
відповідач повинен сплатити 500,00грн.
штрафу (фіксована частина) та 674,47 грн.
штрафу (процентна складова).

Отже, всього з відповідача на користь
позивача підлягає стягненню 14663,78 грн.
заборгованості за кредитним договором.

Також з відповідача на користь
позивача необхідно стягнути 146,63 грн.
судових витрат, пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, як це
передбачено статтею 88 ЦПК України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.307, п. п. 3,4 ч.1 ст.309
ЦПК України, за наслідками розгляду
апеляційної скарги на рішення суду
першої інстанції апеляційний суд
вправі скасувати рішення суду першої
інстанції і ухвалити рішення по суті
позовних вимог з підстав
невідповідності висновків суду
обставинам справи, неправильного
застосування норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст.ст.303,307, п.п.1,4 ст.309, ст.316
ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк», - задовольнити
частково.

Рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 27 листопада 2013 року, -
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким позов Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк» задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживає у АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) на
користь Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«Приватбанк» (49094, м. Дніпропетровськ,
вул. Набережна Перемоги, 50, рах.
№3111 (для погашення
заборгованості), МФО № 305299)
заборгованість за кредитним договором
№б/н від 19.05.2006 року у розмірі 14663,78 грн.
(чотирнадцять тисяч шістсот шістдесят
три гривні 78 коп.), що складається з 2132,05
грн. заборгованості по кредиту, 11357,26
грн. - заборгованості по процентах, 500,00
грн. штрафу (фіксована частина), 674,47 грн.
штрафу (процентна складова).

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_1,
проживає у АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) 146,63 грн.
(сто сорок шість гривень 63 коп.)
судового збору на користь Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «Приватбанк»(49094, м.
Дніпропетровськ, вул. Набережна
Перемоги, 50, рахунок № 0001 (для
відшкодування судових витрат).

У задоволенні решти позовних вимог, -
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

ГОЛОВУЮЧИЙ /підпис/
Т.О. Кривчун

СУДДІ: /підпис/
Ю.В. Дряниця

/підпис/ Л.І. Пилипчук

ЗГІДНО:

Суддя Апеляційного суду

Полтавської області
Т.О. Кривчун