У Х В А Л А

15 жовтня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Протасова О. М.
,

при секретарі - Снігур С. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні суду подання
державного виконавця про тимчасове
обмеження у праві виїзду громадянина
України за кордон, -

В С Т А Н О В И В :

Державний виконавець МВ ДВС
Білоцерківського МРУЮ М.І.Гаєва
звернувся до Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
з поданням про тимчасове обмеження у
праві виїзду за кордон громадянина
України ОСОБА_2 до виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим наказом №911/1346/13, виданим
Білоцерківським міськрайонним судом
Київської області про стягнення з
нього як з фізичної особи-підприємця
77673,93 грн.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що подання задоволенню не
підлягає, на підставі такого.

Відповідно до ст.33 Конституції України,
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України, за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Так, статтею 6 Закону України "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України", а також
статтею 377-1 ЦПК України передбачена
можливість за поданням державного
виконавця, погодженим з начальником
відділу державної виконавчої служби,
обмежити боржника - фізичну особу або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України до
виконання зобов'язань за рішенням.

Однак, як вбачається з п.18 ч.3 ст.12
Закону України "Про виконавче
провадження", таке подання державного
виконавця має бути належно
мотивованим, оскільки обмеження прав
можливе тільки у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язання,
покладеного на нього судовим рішенням
чи рішенням інших органів (посадових
осіб).

Державний виконавець просив обмежити
боржника у праві виїзду за кордон,
посилаючись на невиконання судового
наказу, виданого Білоцерківським
міськрайонним судом Київської
області.

Між тим з матеріалів подання
вбачається, що виконавче провадження
відкрито за наказом Господарського
суду Київської області №911/1346/13 від
25.06.2013 р., за яким з ОСОБА_2 стягнуто на
користь фізичної особи-підприємця
ОСОБА_3 70702,11 грн. боргу за поставлений
товар.

З акту від 12.07.2014 року вбачається, що у
ході виконавчого провадження
державним виконавцем було накладено
арешт на належний боржникові
автомобіль "MERCEDES BENZ" 310D, рн НОМЕР_1.

Відповідно до ч.1 ст.57 Закону України
"Про виконавче провадження", арешт
майна боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення.

Однак відомостей про реальне виконання
рішення матеріали подання не містять,
що не дає суду можливості дотриматись
розумного балансу між правом
стягувача на отримання присудженого
за рішенням та правом особи на вільне
пересування, гарантоване їй
Конституцією України.

Таким чином, оскільки суб'єкт подання
не обґрунтував належним чином
необхідності тимчасово обмежити у
праві виїзду за межі України
громадянина ОСОБА_2, суд вважає, що
подання задоволенню не підлягає.

На підставі наведених норм та
встановлених обставин, керуючись
ст.ст.377-1, 294-296 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні подання
державного виконавця
Білоцерківського МВ ДВС
Білоцерківського МРУЮ М.І.Гаєвої про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
кордон громадянина України ОСОБА_2.

Ухвала може бути оскаржена.

Апеляційна скарга на увалу суду першої
інстанції подається апеляційному суду
Київської області через
Білоцерківський міськрайонний суд
Київської області протягом п"яти днів з
дня її проголошення. У разі, якщо її
було постановлено без участі особи,
яка її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п"яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги , якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя О. М. Протасова