Справа № 541/1328/14-ц
Провадження №2/541/633/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

31 липня 2014 року
місто Миргород

Миргородський міськрайонний суд
Полтавської області в складі:

головуючого - судді
Городівського О.А.

при секретарі - Олешко Н.А.

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом

ОСОБА_1

до ОСОБА_2

про зобов'язання відповідача не чинити
перешкод та сприяти встановленню
твердих меж, а також відновленню
межових знаків між земельними
ділянками, що розташовані за адресою
АДРЕСА_1

В С Т А Н О В И В:

28 травня 2014 року до Миргородського
міськрайонного суду надійшла позовна
заява ОСОБА_1, в якій вона просила
зобов'язати відповідача, ОСОБА_2, не
чинити перешкод та сприяти
встановленню твердих меж, а також
відновленню межових знаків між
земельними ділянками, що розташовані в
АДРЕСА_1

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивувала тим,
що вона та відповідач є власниками
суміжних земельних ділянок, які
розташовані за адресою АДРЕСА_1

Позивачка стверджує, що ОСОБА_2 в жовтні
2011 року самовільно змінив межі
земельних ділянок, змістивши паркан на
територіє її земельної ділянки.

Позивачка користуючись свої право
звернулась до землевпорядної
організації ПП «Земсервіс-Плюс» для
відновлення межових знаків. В ході
виконання замовлення 07 жовтня 2013 року
були частково закріплені межові знаки,
а межовий знак № 6 не був встановлений і
визначений на місцевості, так як він
знаходиться на території земельної
ділянки ОСОБА_2, який заборонив його
встановлювати.

В судовому засіданні представники
позивача адвокат ОСОБА_3 та ОСОБА_4
підтримали позовні вимоги в повному
обсязі. Суду пояснили, що відповідач
порушує право позивачки на
встановлення твердих меж та
відновленню межових знаків між
земельними ділянками, які перебувають
у їх власності. Порушення межі
відбулось в 2011 році при встановленні
паркану відповідачем між земельними
ділянками.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник
по дорученню ОСОБА_5 заперечили позовні
вимоги. Суду пояснили, що ОСОБА_2 дійсно
в 2011 році обновив паркан між своєю
земельною ділянкою та земельною
ділянкою позивачки. При облаштуванні
паркану він не змінював розмірів
земельних ділянок і на його
переконання паркан між земельними
ділянками в АДРЕСА_1 він облаштував
відповідно до технічної документації
на свою земельну ділянку.

При закріпленні в натурі межових
знаків на замовлення позивачки
землевпорядною організацією, він
дійсно не допустив працівників та
інших осіб на територію своєї
земельної ділянки, так як він є власник
і на його переконання він наділений
даним правом.

Суд заслухавши пояснення учасників
судового розгляду та дослідивши
матеріали справи приходить до висновку
про необхідність часткового
задоволення позовних вимог ОСОБА_1.

Судом встановлено, що позивачка
являється власником земельної ділянки
площею 0,4234 га, що розташована на
території АДРЕСА_1 на підставі
свідоцтва про право на спадщину після
смерті свого чоловіка ОСОБА_6.
Померлому дана земельна ділянка
належала на підставі державного акту
Серії ПЛ № 403 від 24 березня 1997 року.

Власником суміжної земельної ділянки
за адресою АДРЕСА_2 являється
відповідач, ОСОБА_2, на підставі
державного акту серії Р1 № 593193 від 30
серпня 2002 року.

З пояснення учасників судового
розгляду та їх представників між
земельними ділянками наявна тверда
межа у вигляді паркану із металевих
стовпчиків та натягнутої металевої
сітки. Тому позовні вимоги ОСОБА_1 про
зобов'язання відповідача не чинити
перешкод та сприяти у встановленню
твердих меж між їхніми земельними
ділянками не підлягає задоволенню.
Судом встановлено наявність твердих
меж між земельними ділянками.
Законність встановлення паркану,
відповідно до технічної документації
на земельні ділянки як позивачки так і
відповідача, не являється предметом
розгляду даної цивільної справи.

За замовленням позивачки 07 жовтня 2013
року землевпорядною організацією
Приватне підприємство «Земсервіс
Плюс» проведено роботи по закріпленню
межових знаків її земельної ділянки
розташованої за адресою АДРЕСА_1

Відповідно до акту прийомки-передачі
межових знаків на зберігання від 07
жовтня 2013 року, межі земельної ділянки
закріплені в натурі межовими знаками в
кількості 5 штук. Один межовий знак не
був закріплений та визначений на
місцевості, так як він знаходиться на
території суміжної земельної ділянки
за адресою АДРЕСА_2, власник якої
перешкодив його встановленню. (а.с. 9)

Частиною 1 статті 106 Земельного кодексу
України закріплено право власника
земельної ділянки вимагати від
власника сусідньої земельної ділянки
сприяння у відновленні межових знаків
у випадках, коли вони зникли,
перемістились або стали невиразними.

Механізм відновлення межових знаків на
місцевості визначений Інструкцією про
встановлення (відновлення) меж
земельних ділянок в натурі (на
місцевості) та їх закріплення межовими
знаками, яка затверджена наказом
Державного комітету України із
земельних ресурсів від 18 травня 2010 року
№ 376, зареєстрованим у Міністерстві
юстиції України 16 червня 2010 року.

Враховуючи вищевикладені вимоги
чинного законодавства у відповідача
ОСОБА_2 наявний обов'язок сприяти
відновленню межових знаків суміжної
земельної ділянки позивачки, а саме не
чинити перешкод та надати доступ до
своєї земельної ділянки, ознайомити
спеціалістів з технічною
документацією на власну земельну
ділянку, незважаючи на те, що межовий
знак може і не збігатись із межовими
знаками, які вказані в його державному
акті та з твердою межею (парканом), яку
він встановив між земельними
ділянками. Даний обов'язок входить до
змісту поняття добросусідства, якого
повинні дотримуватись власники та
землекористувачі земельних ділянок.

Враховуючи вищевикладене суд
задовольняє позовну вимогу ОСОБА_1 щодо
зобов'язання відповідача не чинити
перешкод та сприяти відновленню
межових знаків між земельними
ділянками, що розташовані в АДРЕСА_1

Враховуючи часткове задоволення
позовних вимог, відповідно до вимог ст.
88 ЦПК України з відповідача на користь
позивача підлягають стягненню судові
витрати пропорційно до задоволених
позовних вимог.

Керуючись, ст ст. 103,106, 152, 158 ЗК України,
ст.ст. 8, 10, 11, 60, 61, 88, 208, 209, 212, 215, 223, 294 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2
задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2 не чинити
перешкод та сприяти відновленню
межових знаків між земельними
ділянками, що розташовані в АДРЕСА_1

Відмовити у задоволенні позовної
вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
зобов'язання відповідача не чинити
перешкод та сприяти встановленню
твердих меж.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судові витрати в сумі 121 грн.
80коп.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подання апеляційної скарги протягом 10
днів з дня його проголошення через
Миргородський міськрайонний суд до
Апеляційного суду Полтавської області.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: О.А.
Городівський