Справа №646/9261/14-ц
Провадження№2/646/1618/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2014 року Суддя Червонозаводського
районного суду м. Харкова
Міндарьова М. Ю., при секретарі судових
засідань Ротач К.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_3, в якому просить суд
розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
який зареєстрований 18 серпня 2001 року
Міським відділом реєстрації актів
громадянського стану Харківського
обласного управління юстиції, актовий
запис № 671. В обґрунтування позову
посилається на те, що на протязі
останніх місяців сімейне життя між
подружжям поступово погіршувалося,
що в кінцевому результаті призвело до
фактичного припинення шлюбних
відносин. Так, ведення спільного
господарства та сумісне проживання
подружжя припинено та шлюб є лише
формальним. При цьому позивач просить
суд залишити дітей після розірвання
шлюбу з батьком, оскільки діти після
розірвання шлюбу будуть проживати з
батьком та самостійно виховуватись
ним.

Ухвалою суду від 16.10.2014 року
провадження за зустрічним позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, третя особа:
Управління служб у справах дітей
департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської Ради про
визначення місця проживання
малолітніх дітей закрито, в зв'язку з
укладенням сторонами нотаріально
посвідченого договору про визнання
місця проживання дітей разом з батьком.

В судове засіданні позивач не
з'явилася, надала до суду заяву про
слухання справи за її відсутності,
позовні вимоги підтримала у повному
обсязі, просила суд позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, надав до суду заяву про
розгляд справи за його відсутності, а
також зазначив, що проти задоволення
позову не заперечує.

Перевіривши наявні в матеріалах
справи докази, суд вважає можливим
ухвалити рішення про задоволення
позову.

Судом встановлено, що сторони
знаходяться у шлюбі, який був
зареєстрований 18 серпня 2001 року
Міським відділом реєстрації актів
громадянського стану Харківського
обласного управління юстиції, актовий
запис № 671.

Як встановлено в судовому засіданні,
причиною розпаду сім'ї стало те, що між
подружжям втрачено взаєморозуміння та
почуття любові один до одного, що
ставало причиною частих сварок та
конфліктних ситуацій.

Від шлюбу подружжя має дітей: син -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1; дочка - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Будь-якого спору між
подружжям щодо місця проживання дітей
та їх виховання між подружжям не існує.

Так, між подружжям 15 жовтня 2014 року
укладено та нотаріально посвідчено
договір відповідно до приписів статті
157 Сімейного кодексу України щодо
здійснення батьківських прав та
виконання батьківських обов'язків,
відповідно до умов якого батьки, ОСОБА_3
та ОСОБА_2 за спільною згодою дійшли
висновку та домовились, що спільні
діти: малолітній син ОСОБА_4 та
малолітня донька ОСОБА_5, будуть
проживати зі своїм батьком ОСОБА_3 -
місцем проживання дітей батьки
визначили постійне місце проживання
батька - АДРЕСА_1.

Батько зобов'язується піклуватися про
здоров'я дітей, їх фізичний, духовний та
мо ральний розвиток, виховувати дітей
в дусі поваги до прав і свобод інших
людей, любові до своєї сім'ї та родини.
Батько має право залучати до виховання
дітей інших осіб, вільно обирати форми
та методи виховання, крім тих, які
суперечать закону та моральним засадам
суспільства. Мати зобов'язується брати
участь у вихованні дітей і має право на
особисте спілкування з ними. Кожен з
батьків має право відпочивати разом з
дітьми в Україні або за кордоном.
Батьки зобов'язуються забезпечувати
дітям комфортні умови проживання і
відпочинку та ухилятись від поїздок до
країн, кліматичні або інші умови яких
можуть бути небезпечними для дітей.

Батьки зобов'язуються належним чином
виконувати взяті на себе зобов'язання,
а також своєчасно повідомляти один
одного про зміну свого місця
проживання, про зміну контактних
телефонів та будь-які інші обставини,
що мають суттєве значення для
своєчасного виконання своїх
зобов'язань за цим договором.

При цьому розірвання шлюбу між
батьками, проживання їх окремо від
дітей не впливає на обсяг їхніх прав і
не звільняє від обов'язків щодо дітей.
Кожен з батьків зобов'язаний
виховувати дітей, піклуватися про їх
здоров'я, фізичний, духовний і
моральний розвиток, навчання,
створювати належні умови для розвитку
їх природних здібностей, поважати
гідність дітей, готувати їх до
самостійного життя та праці. Батьки
зобов'язуються у міру можливості
додатково спільно організовувати
відвідання дітьми цирку, кінотеатрів,
театрів, клубів, а також проведення
іншого дозвілля дітей. Батьки
зобов'язуються також спільно
організовувати та проводити в
присутності обох батьків святкування
дня народження дітей в дитячому клубі,
кафе, ресторані.

Таким чином, судом встановлено, що на
підставі договору діти подружжя -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, - проживають із батьком
ОСОБА_3 за місцем його проживання
(АДРЕСА_1), самостійно утримуються і
виховуються батьком - ОСОБА_3

Надаючи юридичну кваліфікацію
зазначеним обставинам з урахуванням
приписів чинного законодавства суд
виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 104
Сімейного кодексу України шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання. Частиною третьою статті 105
вказаного кодексу визначено, що шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання за позовом одного з
подружжя на підставі рішення суду,
відповідно до вимог статті 110 Сімейного
кодексу України.

В силу частини першої статті 110 позов
про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя. При
цьому згідно із статтею 112 Сімейного
кодексу України визначено, що суд
з'ясовує фактичні взаємини подружжя,
дійсні причини позову про розірвання
шлюбу та постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення.

Отже суд приходить до висновку, що
розірвання шлюбу відповідає дійсній
волі дружини та чоловіка і після
розірвання шлюбу не будуть порушені
особисті та майнові права чоловіка та
дружини, а також права дітей.

За наведених обставин та приймаючи до
уваги положення статті 112 СК України
про те, що суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
їхніх дітей, що мають істотне значення,
суд вважає можливим позов про
розірвання шлюбу задовольнити.

Враховуючи, що розгляд справи відбувся
у відсутності сторін, відповідно до ч. 2
ст. 197 ЦПК України, фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснювалось.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 112, 114, 115 Сімейного Кодексу
України, ст.ст. 10, 11, 60,174, 209, 212-215 ЦПК
України, суд,-

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання
шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, який
зареєстрований 18 серпня 2001 року
Міським відділом реєстрації актів
громадянського стану Харківського
обласного управління юстиції, актовий
запис № 671 -розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище
позивача «ОСОБА_2» залишити без змін.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
шляхом подання апеляційної скарги
через Червонозаводський районний суд
м. Харкова протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, у разі подання
апеляційної скарги - після розгляду
справи апеляційним судом.

СУДДЯ:

М.Ю. Міндарьова