Справа № 522/6412/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЙНИ

02 жовтня 2014 року Приморський
районний суд м. Одеси

у складі: головуючого судді
Загороднюка В.І.

при секретарі Міневич Д.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
суми боргу, -

ВСТАНОВИВ:

10.04.2014 р. позивач звернувся до суду з
позовом до відповідачки про стягнення
суми боргу та згідно заяви про
збільшення позовних вимог просить
стягнути з неї на свою користь борг за
договором позики від 31.05.2011 р. з
урахуванням індексу інфляції в розмірі
15 338,53 гривень, відсотки за період з
01.07.2011 р. по 01.09.2014 р. в сумі 1 626,35 гривень,
а також витрати на судовий збір в
розмірі 243,60 гривень.

При цьому посилається на те, що він
31.05.2011 р. під час відпустки, з метою
відпочинку, взяв в оренду
домоволодіння розташоване за адресою:
АДРЕСА_1. Домоволодіння на праві
власності належало ОСОБА_2

На підтвердження договірних
зобов'язань між ним та ОСОБА_2 був
укладений договір оренди від 31.05.2011р. За
умовами договору орендна плата склала 2
500 у.о. в місяць. Житлову площу він
винайняв строком на один місяць з 01
червня по 01 липня 2011 року.

Окрім плати за оренду домоволодіння
згідно п.1.2 Договору він вніс заставний
платіж в розмірі 1 000 у.о.

Але до теперішнього часу заставний
платіж відповідачкою йому повернутий
не був. Байдуже ставлення до виконання
своїх зобов'язань та ігнорування норм
законодавства України призвело до
порушення його прав та інтересів, що
спричинило погіршення його
матеріального стану, крім того
погіршився стан його здоров'я, оскільки
він весь час переймаюся з цього
приводу, він став нервовим та
дратівливим, що відображається на
взаємовідносинах з його рідними та
оточуючими його людьми.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав та просив
його задовольнити.

Представник відповідачки в судовому
засіданні позов не визнав, вважає його
необґрунтованим та таким, що не
підлягає задоволенню, посилаючись на
те, що під поняттям умовних одиниць між
сторонами розумілося російські рублі,
що є іноземною валютою.

Вислухавши пояснення представників
сторін, свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31.05.2011 р. між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було укладено договір
оренди будинку та прилеглої території.
Домоволодіння розташоване за адресою:
АДРЕСА_1. Житлову площу надано в оренду
строком на один місяць з 01 червня по 01
липня 2011 року.

За умовами договору орендна плата
склала 2 500 (дві тисячі п'ятсот) у.о. в
місяць.

Окрім плати за оренду домоволодіння
згідно п.1.2 Договору позивачем було
передано відповідачці заставний
платіж в розмірі 1 000 (одна тисяча) у.о.,
який за відсутністю пошкоджень та
шкоди майну повертається орендатору в
повному обсязі.

Проте до теперішнього часу заставний
платіж відповідачкою позивачу
повернутий не був.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно де ст. 1053 ЦК України за
домовленістю сторін борг, що виник із
договорів купівлі-продажу, найму майна
або з іншої підстави, може бути
замінений позиковим зобов'язанням.

Заміна боргу позиковим, зобов'язанням
провадиться з додержанням вимог про
новацію і здійснюється у формі,
встановленій для договору позики ( ст.
1047 цього Кодексу).

Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.

Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_4, ОСОБА_5 пояснили, що вони
безпосередньо були присутніми при
укладанні договору оренди та передачі
грошових коштів, а також користувалися
будинком разом з ОСОБА_1 Вказані свідки
також пояснили, що грошові кошти, яки
були передані за договором оренди в
розмірі 2 500 так і заставний платіж в
розмірі 1 000 це були саме долари США та
вказана сума за договором відповідала
загально прийнятій оплаті за найом
будинку у цьому курортному місці.

Суд критично відноситься до
показань свідка ОСОБА_3, який є сином
відповідачки, оскільки з його пояснень
вбачається, що він не був безпосередньо
присутній в момент розрахунку та не
бачив якими саме купюрами здійснювався
розрахунок. Про те, що розрахунок
проводився в російських рублях йому
відомо зі слів самої відповідачки.

Таким чином, суд вважає, що
розрахунки між сторонами провадилися
саме в доларах США, тому з відповідачки
на користь позивача слід стягнути
грошові кошти в розмірі 1 000 доларів США,
що за курсом НБУ, який станом на 01.10.2014 р.
становить за 100 доларів США - 1295,5218
гривень є еквівалентним 12 955,21 гривень.

В частині стягнення з відповідачки
індексу інфляції та відсотків слід
відмовити оскільки договором це не
передбачено. Крім того діючим
законодавством України не передбачено
стягнення відсотків та застосування
інфляції до іноземної валюти.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачки
на користь позивача також слід
стягнути судові витрати, а саме
судовий збір у розмірі 243,60 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 526, 1046, 1049 ЦК України ст. ст. 88, 213-215
ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
суму боргу за договором позики від
31.05.2011 р. в розмірі 12 955,21 гривень, а також
судовий збір у розмірі 243,60 гривень, а
всього 13 198,81 (тринадцять тисяч сто
дев'яносто вісім грн. 81 коп.) гривень.

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено, про що
протягом десяти днів з дня
проголошення подається апеляційна
скарга на рішення суду першої
інстанції. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу потягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя

02.10.2014