печерський районний суд міста києва
у х в а л а

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого: судді Кирилюк І.В.,при
секретарі:Середницькому Є.В.,за участю:
представника стягувача:не
з'явився,боржника:не
з'явився,державного виконавця:не
з'явився,розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Києві скаргу ОСОБА_2 на постанову
Старшого державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Печерського районного управління
юстиції у м. Києві Власюка С.В. від 25.04.2014
року про відмову у відкритті
виконавчого провадження по виконанню
рішення Печерського районного суду м.
Києва від 22.01.2014 року у цивільній справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про
стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на
постанову Старшого державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Печерського
районного управління юстиції у м. Києві
Власюка С.В. (далі - державний
виконавець) від 25.04.2014 року про відмову
у відкритті виконавчого провадження по
виконанню рішення Печерського
районного суду м. Києва від 22.01.2014 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_2
(далі - заявник, стягувач, ОСОБА_2) до
ОСОБА_4 (далі - боржник, ОСОБА_4) про
стягнення суми боргу.

В обґрунтування скарги ОСОБА_2
зазначає, що 23.04.2014 року він звернувся
до Відділу державної виконавчої служби
Печерського районного управління
юстиції у м. Києві із заявою про
відкриття виконавчого провадження за
виконавчим листом № 757/25861/13-ц від 17.04.2014
року, виданим Печерським районним
судом м. Києва, проте, 18.06.2014 року
одержав листа державного виконавця з
якого дізнався, що 25.04.2014 року останнім
винесено постанову про відмову у
відкриті виконавчого провадження,
оскільки у виконавчому листі відсутній
ідентифікаційний номер боржника. Така
постанова є необґрунтованою, порушує
права стягувача, відтак, підлягає
скасуванню.

В судове засідання стягувач та боржник
не з'явились, про час та місце розгляду
справи повідомлені належним чином,
причини неявки суду невідомі.

Державний виконавець в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, матеріали виконавчого
провадження не надав, про причини
неявки не повідомив.

Оскільки учасники судового процесу
повідомлені належним чином про час та
місце розгляду скарги, а їх неявка,
згідно ч. 2 ст. 386 ЦПК України, не
перешкоджає розгляду скарги, суд
визнав можливим розглядати скаргу у
відсутність учасників судового
процесу.

Дослідивши матеріали скарги,
перевіривши матеріали цивільної
справи, суд дійшов висновку, що скарга
ОСОБА_2 підлягає задоволенню,
враховуючи наступне.

Так, судом встановлено, що заочним
рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 22.01.2014 року позов ОСОБА_2 до
ОСОБА_4 про стягнення боргу задоволено
частково: стягнуто з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_2 суму боргу в розмірі 5 000,00 дол.
США, що за курсом НБУ станом на 15.12.2012
року, становить 39 995,00 грн. та три
проценти річних за прострочення
виконання грошового зобов'язання в
розмірі 1 078,22 грн. В іншій частині
позову відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_2 410,73 грн. у відшкодування
судових витрат.

17.04.2014 року за заявою ОСОБА_2 Печерським
районним судом м. Києва було видано
виконавчий лист.

23.04.2014 року ОСОБА_2 звернувся до Відділу
державної виконавчої служби
Печерського районного управління
юстиції у м. Києві із заявою про
відкриття виконавчого провадження по
виконанню вказаного виконавчого листа.

Проте, 25.04.2014 року Старшим державним
виконавцем Відділу державної
виконавчої служби Печерського
районного управління юстиції у м. Києві
Власюк С.В. винесено постанову про
відмову у відкритті виконавчого
провадження ВП № 431100360, відповідно до п.
6 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче
провадження», оскільки виконавчий
документ не відповідає вимогам ст.. 18
Закону України «Про виконавче
провадження», а саме, відсутній
ідентифікаційний номер боржника.

Так, згідно п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі,
зокрема, невідповідності виконавчого
документа вимогам, передбаченим
статтею 18 цього Закону.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону
України «Про виконавче провадження», у
виконавчому документі обов'язково
зазначаються, зокрема, індивідуальний
ідентифікаційний номер стягувача та
боржника (для фізичних осіб - платників
податків) або номер і серія паспорта
стягувача та боржника для фізичних
осіб - громадян України, які через свої
релігійні або інші переконання
відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера, офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорті громадянина України.

Разом з тим, згідно ст.. 11 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право:
проводити перевірку виконання
боржниками рішень, що підлягають
виконанню відповідно до цього Закону;
здійснювати перевірку виконання
юридичними особами всіх форм
власності, фізичними особами,
фізичними особами - підприємцями
рішень стосовно працюючих у них
боржників; з метою захисту інтересів
стягувача одержувати безоплатно від
органів, установ, організацій,
посадових осіб, сторін та учасників
виконавчого провадження необхідні для
проведення виконавчих дій пояснення,
довідки та іншу інформацію, у тому
числі конфіденційну; безперешкодно
входити до приміщень і сховищ, що
належать боржникам або зайняті ними,
проводити огляд зазначених приміщень і
сховищ, у разі необхідності примусово
відкривати та опечатувати такі
приміщення і сховища; накладати арешт
на майно боржника, опечатувати,
вилучати, передавати таке майно на
зберігання та реалізовувати його в
установленому законодавством порядку;
накладати арешт на кошти та інші
цінності боржника, зокрема на кошти,
які перебувають на рахунках і вкладах у
банках, інших фінансових установах, на
рахунки в цінних паперах, а також
опечатувати каси, приміщення і місця
зберігання грошей; за згодою власника
використовувати приміщення, у тому
числі комунальної власності, для
тимчасового зберігання вилученого
майна, а також транспортні засоби
стягувача або боржника для перевезення
майна; звертатися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
роз'яснення рішення, про видачу
дубліката виконавчого документа, про
встановлення чи зміну порядку і
способу виконання, про відстрочку та
розстрочку виконання рішення;
звертатися до органу (посадової особи),
який видав виконавчий документ, про
роз'яснення змісту документа;
звертатися до суду з поданням про
розшук боржника - фізичної особи або
дитини чи про постановлення
вмотивованого рішення про примусове
проникнення до житла чи іншого
володіння боржника - фізичної або іншої
особи, в якої перебуває майно боржника
чи майно та кошти, належні боржникові
від інших осіб, або дитина, стосовно
якої складено виконавчий документ про
її відібрання; викликати фізичних осіб,
посадових осіб з приводу виконавчих
документів, що знаходяться у
виконавчому провадженні, а в разі
неявки боржника без поважних причин
виносити постанову про його привід
через органи внутрішніх справ;
залучати у встановленому порядку до
провадження виконавчих дій понятих,
працівників органів внутрішніх справ,
інших осіб, а також експертів,
спеціалістів, а для оцінки майна -
суб'єктів оціночної діяльності -
суб'єктів господарювання; накладати
стягнення у вигляді штрафу на фізичних,
юридичних та посадових осіб у випадках,
передбачених законом; застосовувати
під час провадження виконавчих дій
відеозапис, фото- і кінозйомку; у
процесі виконання рішень за наявності
вмотивованого рішення суду про
примусове проникнення до житла чи
іншого володіння фізичної особи
безперешкодно входити на земельні
ділянки, до житлових та інших приміщень
боржника - фізичної особи, особи, у якої
знаходиться майно боржника чи майно та
кошти, належні боржникові від інших
осіб, проводити в них огляд, у разі
необхідності примусово відкривати їх в
установленому порядку із залученням
працівників органів внутрішніх справ,
опечатувати такі приміщення,
арештовувати, опечатувати та вилучати
належне боржникові майно, яке там
перебуває та на яке за законом можливо
звернути стягнення; вимагати від
матеріально відповідальних і
посадових осіб боржників - юридичних
осіб або від боржників - фізичних осіб
надання пояснень за фактами
невиконання рішень або законних вимог
державного виконавця чи іншого
порушення вимог законодавства про
виконавче провадження; з метою
профілактичного впливу повідомляти
органам державної влади, громадським
об'єднанням, трудовим колективам і
громадськості за місцем проживання або
роботи особи про факти порушення нею
вимог законодавства про виконавче
провадження; у разі ухилення боржника
від виконання зобов'язань, покладених
на нього рішенням, звертатися до суду
за встановленням тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи за межі України - до
виконання зобов'язань за рішенням; у
разі необхідності залучати до
проведення чи організації виконавчих
дій суб'єктів господарювання, у тому
числі на платній основі, за рахунок
авансового внеску стягувача;
здійснювати інші повноваження,
передбачені цим Законом та іншими
законами.

Отже, під час виконавчого провадження
державний виконавець має право
звернутись до органів державної
податкової служби із запитом щодо
надання інформації про присвоєння
ідентифікаційного номеру боржника.

Крім того, суд також зазначає, що 14.04.2014
року Печерським районним судом м. Києва
було скеровано запит до Міністерства
доходів і зборів України щодо надання
інформації про реєстраційний номер
облікової картки платника податків
ОСОБА_4, проте, останнє у відповіді
повідомило, що надати таку інформацію
не має можливості.

Таким чином, суд не має можливості
зазначити у виконавчому листі
реєстраційний номер облікової картки
платника податків ОСОБА_4.

Як визначено у ст.. 14 ЦПК України, судові
рішення, що набрали законної сили,
обов'язкові для всіх органів державної
влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України, а
у випадках, встановлених міжнародними
договорами, згода на обов'язковість
яких надана Верховною Радою України, - і
за її межами. Невиконання судового
рішення є підставою для
відповідальності, встановленої
законом.

Згідно ч. 1 ст. 6 Закону України «Про
виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Аналізуючи викладене, суд зазначає, що,
відмовляючи у відкритті виконавчого
провадження за таких обставин,
державний виконавець фактично
унеможливлює виконання судового
рішення, чим порушує права стягувача.

Отже, суд вважає, що постанова Старшого
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Печерського районного управління
юстиції у м. Києві Власюка С.В. від 25.04.2014
року про відмову у відкриті
виконавчого провадження є
необґрунтованою та підлягає
скасуванню, а скарга ОСОБА_2 -
задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК України, у
разі встановлення обґрунтованості
скарги суд визнає оскаржувані рішення,
дії чи бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

За таких обставин, вимоги ОСОБА_2 про
скасування постанови державного
виконавця від 25.04.2014 року про відмову у
відкритті виконавчого провадження та
зобов'язання Відділу державної
виконавчої служби Печерського
районного управління юстиції у м. Києві
відкрити виконавче провадження за
виконавчим листом № 757/25861/13-ц від 17.04.2014
року, є обґрунтованими та підлягають
задоволенню, оскільки це є обов'язком
державного виконавця на підставі ст. 25
Закону України «Про виконавче
провадження».

Згідно ст. 388 ЦПК України, судові
витрати, пов'язані з розглядом скарги,
покладаються судом на відділ державної
виконавчої служби, якщо було
постановлено ухвалу про задоволення
скарги.

Разом з тим, в матеріалах справи
відсутні докази на підтвердження
понесених учасниками судового процесу
судових витрат.

Враховуючи викладене, керуючись ст.. 19
Конституції України, ст.ст. 6, 11, 18, 25, 26
Закону України «Про виконавче
провадження», ст.ст. 14, 383, 387, 388, 393
Цивільного процесуального кодексу
України, -

У Х В А Л И В:

Скаргу ОСОБА_2 на постанову Старшого
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Печерського районного управління
юстиції у м. Києві Власюка С.В. від 25.04.2014
року про відмову у відкритті
виконавчого провадження по виконанню
рішення Печерського районного суду м.
Києва від 22.01.2014 року у цивільній справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про
стягнення боргу - задовольнити.

Постанову Старшого державного
виконавця Відділу державної
виконавчої служби Печерського
районного управління юстиції у м. Києві
Власюка С.В. від 25.04.2014 року про відмову
у відкритті виконавчого провадження ВП
№ 431100360 - скасувати.

Зобов'язати Відділ державної
виконавчої служби Печерського
районного управління юстиції у м. Києві
відкрити виконавче провадження за
виконавчим листом № 757/25861/13-ц від 17.04.2014
року про стягнення з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_2 суми боргу в розмірі 41 483 грн. 95
коп.

Апеляційну скаргу на ухвалу може бути
подано протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали. Апеляційна скарга
подається до Апеляційного суду м. Києва
через Печерський районний суд м. Києва.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Суддя
І.В.Кирилюк