Справа №
Провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2014р.
Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська

в складі : головуючого - судді -
Ткаченко Н.В.

при секретарі - Кірієнко
Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 (3-тя особа - ОСОБА_3) про
стягнення аліментів на період
навчання,

В С Т А Н О В И В :

19.06.2014р. ОСОБА_1 звернулася до
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська з
позовом про стягнення аліментів на
період навчання свого сина ОСОБА_3

В обґрунтування позовних вимог
позивачка в позовній заяві
посилалася на те, що відповідач є
батьком їх спільного сина ОСОБА_3, шлюб
між батьками був розірваний 15.06.2004р.
рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська, про що видано 21.12.2004р.
відповідне свідоцтво. Син ОСОБА_3
навчається на денному відділені
Вищого професійного училища № 55 з
терміном навчання до 28.02.2016р. та
потребує матеріальної допомоги. У
добровільному порядку відповідач
надавати матеріальну допомогу
позивачці до закінчення сином
навчання відмовляється. Просила
стягувати аліменти у розмірі 1000 грн.
щомісячно, до закінчення сином
навчання, починаючи стягнення з дня
пред'явлення позову, а саме з 19.06.2014р.
Своєю заявою від 07.10.2014р. позивачка
просила задовольнити свій позов в
повному обсязі та розглядати справу
за її відсутністю та без фіксації
судового процесу технічними засобами
(а.с. № 69).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
07.10.2014р. надав заяву про часткове
визнання позовних вимог про стягнення
аліментів на період навчання сина,
погодився сплачувати їх у розмірі
200грн. щомісячно, просив врахувати
надані ним документи щодо його
матеріального стану та письмові
заперечення до позовних вимог від
10.07.2014р. (а.с. № 28-29). Крім того,
відповідач в заяві від 07.10.2014р. просив
справу розглядати справу за його
відсутністю та без фіксації судового
процесу технічними засобами (а.с. № 77).

Третя особа - ОСОБА_3 в судове
засідання втретє не з'явився, своїми
заявами від 07.07.2014.р та 06.10.2014р. просив
справу розглядати за його відсутністю
та задовольнити позов в повному обсязі
(а.с. № 54-55, 67,68).

Таким чином, суд розглянув справу за
відсутності сторін по справі та за
правилами ч. 2 ст. 197 ЦПК України без
фіксування процесу технічними
засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи,
вважає, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 199 СК України, якщо
повнолітні дочка (син) продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Згідно ст. 200, ч. 1 ст. 191 СК України, суд
визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку, сина у
твердій грошовій сумі і (або) у
частці від заробітку (доходу) платника
аліментів з урахуванням обставин,
зазначених у ст. 182 цього Кодексу,
починаючи від дня пред`явлення
позову.

Судом встановлено, що шлюб сторін
розірваний рішенням Жовтневого
районного суду м.
Дніпропетровська від 15.06.2004р., про що
видано 21.12.2004р. відповідне свідоцтво
(а.с. № 12, 13).

Відповідач є батьком двох спільних
дітей: малолітньої доньки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_5, та повнолітнього сина -
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. № 14, 15).

ОСОБА_3 з 01.09.2013р. навчається на денному
відділені Вищого професійного
училища № 55 з терміном навчання до
28.02.2016р. (а.с. № 20).

З огляду на те, що відповідно до ст. 199 СК
України утримання повнолітньої дитини
під час навчання - це обов'язок батьків,
позивачка утримує свого повнолітнього
сина, який продовжує навчання, а
відповідач ухиляється від виконання
своїх обов'язків, суд вважає за
можливе задовольнити позовні вимоги
позивачки та стягувати щомісячно до
закінчення сином навчання на денному
відділені Вищого професійного училища
№ 55 з терміном навчання до 28.02.2016р. ,
але не більше, ніж до досягнення ним
двадцяти трьох років, аліменти в
розмірі 200 грн. щомісячно, частково
задовольнив при цьому позовні вимоги.

При визначені розміру аліментів в
твердій грошовій сумі в розмірі 200 грн.
щомісячно, суд виходить з того, що
відповідач є приватним підприємцем,
його щомісячний доход не є
регулярний, та в середньому складає 1500
грн.( 8628грн.: 6мес. = 1437грн. - а.с. № 82), а це
відповідно до вимог ст. 191 СК України є
підставою для стягнення з нього
аліментів у твердій грошовій сумі.

Крім того, судом враховано те, що
відповідач за рішенням Жовтневого
районного суду м.
Дніпропетровська від 30.03.2004р. був
зобов'язаний сплачувати аліменти на
двох неповнолітніх дітей в розмірі
1500гр. Рішенням Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 02.03.2006р.
розмір стягнутих аліментів на двох
неповнолітніх дітей було зменшено до ?
частини доходів відповідача (а.с. № 17,
18).

Станом на 30.06.2014р. заборгованості по
виконавчому листу № 2-1088/06 від 11.03.2013р.
про стягнення аліментів в розмірі ?
частини на користь ОСОБА_1 не має (а.с.
№79).

Між, тим суд не може поза увагою
залишити той факт, що рішенням
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 07.05.2014р. з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 стягнута пеня за
прострочення сплати аліментів у
розмірі 20 000грн. (а.с. № 71-73). Ухвалою
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 27.06.2014р.,
залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 23.07.2014р., в задоволені заяви
ОСОБА_2 про розстрочку виконання
рішення суду відмовлено (а.с. № 75-76).

Так, станом на 01.09.2014р. на виконанні в
Жовтневому ВДВС ДМУЮ знаходиться ще
один виконавчий лист № 201/9476/13ц від
30.05.2014р. про стягнення з ОСОБА_2 пені за
прострочення сплати аліментів у
розмірі 20 000грн. і заборгованість по
ньому становить 19 000грн. (а.с. № 83).

Отже, при стягненнях з ОСОБА_2 по двом
виконавчим листам, повне задоволення
позовних вимог позивачки про стягнення
аліментів на період навчання
повнолітнього сина призведе до
порушень правил стягнення аліментів,
встановлених п. 17 Постанови Пленуму ВСУ
№ 3 від 15.05.2006р., де
передбачено, що максимальний розмір
аліментів, що стягуються з боржника, не
повинен перевищувати 50% заробітної
плати цієї особи.

На думку суду, стягнення з відповідача
цим рішенням аліментів на
повнолітнього сина, що продовжує
навчання, у розмірі 200грн. щомісячно,
буде відповідати матеріальним
можливостям відповідача, порядку
виконання судових рішень по декільком
виконавчим листам, та матеріальному
положенню обох сторін.

При визначені цієї суми, судом також
враховано те, що ОСОБА_3, навчаючись у
навчальному закладі, отримує
стипендію, яка станом на 30.06.2014р.
дорівнює 350грн. на місяць (а.с. № 38).

При цьому, суд не може прийняти до уваги
посилання позивачки за текстом
позову про те, що вона не працює,
оскільки на утриманні має трьох дітей
(двох від першого шлюбу ОСОБА_5, 13років,
та ОСОБА_3, 18років та малолітнього
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 він іншого
чоловіка), оскільки з телефонного
повідомлення сторін по справі про
причини неявки в судове засідання на
04.09.2014р. суду стало відомо, що
малолітній ОСОБА_4 трагічно загинув
ІНФОРМАЦІЯ_3 (копію свідоцтва про
смерть позивачка самостійно не надала,
а суд її не витребував аби зайвий раз
не травмувати її як матір цієї
дитини).

Отже, суд вважає, що позивачка, якій
виповнилося 40 років, яка є приватним
підприємцем та не
отримувала доходів від цієї діяльності
за 2013р. (а.с. № 47-50), повинна шукати інші
джерела доходів, крім стягнення
аліментів з батька своїх дітей від
першого шлюбу.

З іншої сторони, суд не приймає до уваги
твердження відповідача в його
письмових запереченнях (а.с. № 28-29), які
стосуються того, що син ОСОБА_3 не
проживає з матір'ю за адресою:
АДРЕСА_1, оскільки, по-перше, факт
проживання сина із матір'ю
підтверджується матеріалами справи
(довідка, заяви ОСОБА_3 до різних
інстанцій, в том числі до суду - а.с. № 19,
43-45, 54, 68), по-друге, факт такого
проживання встановлений рішенням
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 07.02.2013р.,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 10.04.2013р. (а.с. № 39-42).

Обговорюючи питання щодо розподілу
судових витрат, з огляду на те, що
позивачка при пред'явленні позову
була звільнена від сплати судового
збору, то на підставі ст. 4 Закону
України «Про судовий збір»,
суд вважає за можливе стягнути з
відповідача на користь держави
судовий збір у розмірі 243грн. 60 коп.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК
України суд допускає негайне
виконання рішення у справі в межах
платежу за один місяць.

На підставі викладеного,
керуючись п. 17 Постанови ВСУ № 3 від
15.06.2006р., ст. 182, ч. 1 ст. 191, ст.ст. 199, 200 СК
України, ст. ст. 8, 10, 11, 60, 88, 169, ч. 2 ст. 197,
ст. ст. 212-215, п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 (3-тя
особа - ОСОБА_3) про стягнення
аліментів на період навчання -
задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4,уродженця
м. Дніпропетровська, аліменти
на період навчання його повнолітнього
сина - ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, до
закінчення ним навчання на денному
відділені Вищого професійного училища
№ 55 з терміном навчання до 28.02.2016р.,
але не більше, ніж до досягнення ним
двадцяти трьох років, в розмірі 200 грн.
щомісячно, стягуючи аліменти на
користь позивачки ОСОБА_1, починаючи
стягнення з дня пред'явлення позову, а
саме з 19.06.2014р.

Рішення у межах суми платежу за один
місяць - допустити до негайного
виконання.

В задоволені іншої частини позовних
вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір в розмірі 243грн. 60коп.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційний суд Дніпропетровської
області через Жовтневий районний
суд м. Дніпропетровська шляхом подачі
апеляційної скарги протягом десяти
днів.

Суддя :

Н.В.Ткаченко