УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 жовтня 2014 року

Хмельницький міськрайонний суд в
складі:

Головуючої судді Порозової І.Ю.

секретаря Гарячої Д.А.

розглядаючи скаргу ОСОБА_1 на дії
державного виконавця другого міського
відділу державної виконавчої служби
Хмельницького міськрайонного
управління юстиції,

В С Т А Н О В
И В :

09.07.2014 року ОСОБА_1 звернувся до суду
зі скаргою на дії державного виконавця
другого міського відділу ДВС
Хмельницького міськрайонного
управління юстиції Остапчука О.Ю., в
ході виконання рішення Хмельницького
міськрайонного суду про стягнення з
ОСОБА_1 коштів на користь ДП
«Хмельницький облавтодор». В своїй
скарзі ОСОБА_1 просить визнати
неправомірною та скасувати постанову
державного виконавця про арешт коштів
боржника від 18.06.2014 року, посилаючись на
те, що неодноразово звернтався в ДВС з
заявами про добровільне стягнення
коштів з пенсії, натомість державний
виконавець наклав арешт на
картрахунок, по якому боржник
отримував пенсію.

В судовому засіданні скаржник
наполягає на задоволенні скарги.

Представик ДВС заперечує щодо
задоволення скарги.

Заслухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення скарги,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на виконанні
другого міського відділу ДВС
Хмельницького міськрайонного
управління юстиції знаходиться
зведене виконавче провадження по семи
виконавчих документах, де боржником
являється ОСОБА_3 також в ДВС було
виконавче провадження, де ОСОБА_1 є
стягувачем і в ході якого він надавав
державному виконавцю номер свого
картрахунку для перерахування коштів.
На вказаний рахунок державним
виконавцем 18.06.2014 року в ході
виконавчого провадження №38025188
накладено арешт в межах суми боргу за
виконавчим провадженням та
виконавчого збору, загалом на суму
6249,40грн.

Вказана постанова вручена ОСОБА_1 07.07.2014
року.

Відповідно до Закону України «Про
виконавче провадження» (гл.4) звернення
стягнення на майно боржника полягає в
його арешті (опису), вилученні та
примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами в
першу чергу звертається на кошти
боржника в гривнях та іноземній валюті,
інші цінності, в тому числі кошти на
рахунках та вкладах боржника в
установах банків та інших кредитних
організаціях, на рахунки в цінних
паперах у депозитаріях цінних паперів.

Готівкові кошти, виявлені у боржника,
вилучаються.

За наявності даних про кошти та інші
цінності боржника, що знаходяться на
рахунках і вкладах та на зберіганні в
банках чи інших кредитних
організаціях, на них накладається
арешт.

У разі відсутності у боржника коштів та
цінностей, достатніх для задоволення
вимог стягувача, стягнення звертається
на належне боржникові інше майно, за
винятком майна, на яке згідно з законом
не може бути накладено стягнення.
Боржник має право вказати ті види майна
чи предмети, на які необхідно звернути
стягнення в першу чергу. Остаточно
черговість стягнення на кошти та інше
майно боржника визначається державним
виконавцем.

Якщо у виконавчому документі про
стягнення грошових коштів не вказано
певного номера рахунка, з якого мають
бути стягнені грошові кошти, то в разі
відсутності в боржника коштів та
цінностей, достатніх для задоволення
вимог стягувача, державний виконавець
зобов'язаний винести постанову про
звернення стягнення на майно боржника,
яку не пізніше трьох днів надсилає
сторонам.

Якщо у виконавчому документі про
стягнення грошових коштів указаний
певний номер рахунка, з якого мають
бути стягнені грошові кошти, то в разі
відсутності коштів на цьому рахунку
державний виконавець звертається до
органу, який видав виконавчий документ,
з клопотанням про заміну способу та
порядку виконання рішення шляхом
звернення стягнення на майно боржника
або встановлення іншого способу та
порядку виконання рішення.

Стягнення на майно боржника
звертається в розмірах і обсягах,
необхідних для виконання за виконавчим
документом, з урахуванням витрат на
виконання та стягнення виконавчого
збору. У випадках коли боржник володіє
майном спільно з іншими особами,
стягнення звертається на його частку,
що визначається судом за поданням
державного виконавця.

Главою 6 вказаного Закону передбачено
звернення стягнення на пенсію.

Відповідно до п.6 ст. 70 Закону України
«Про виконавче провадження» звернення
стягнення на пенсію здійснюється
відповідно до Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування»

Таким чином, з огляду на викладене, суд
дійшов висновку про те, що маючи
відомості про наявний картрахунок
боржника, державний виконавець
правомірно наклав арешт на визначену
суму коштів в межах виконавчого
провадження. Будь-яких відомостей про
те, що на вказаний рахунок надходять
пенсійні виплати ОСОБА_1 ні ДВС ні суду
не надав. Даних про те, що стягнення з
вказаного рахунку здійснюються
всупереч вимогам Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» немає, і такі дії не є
предметом оскарження.

Накладення арешту на суму стягнення з
врахуванням виконавчого збору
визначено п.6 ст.52 ЗУ «Про виконавче
провадження»

За таких обставин, суд дійшов висновку
про відсутність підстав для
задоволення скарги.

Керуючись ст.383, 385, 386, 387, 72 ЦПК України,
Постановою Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07.02.2014 року «Про практику
розгляду судами скарг на рішення, дії
або бездіяльність державногго
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судових рішень у цивільних
справах», Главами 4,6 Закону України
«Про виконавче провадження», суд

У Х В А Л И В
:

Скаргу залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подана
апеляційна скарга протягом 5 днів з дня
проголошення ухвали. У разі, якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п'яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя

копія вірна

суддя (підпис):