ВІЛЬНОГІРСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2014 року
Справа №174/886/14ц

2/174/448/2014

Вільногірський міський суд
Дніпропетровської області,

в складі: головуючого судді
Шаповала Г.І.

при секретарі
Пелипас Н.І.

з участю: позивача
ОСОБА_1

відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в м.
Вільногірську, Дніпропетровської
області, цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру
аліментів на утримання дитини,

У С Т А Н О В И В:

Згідно позову, що надійшов до суду
10.09.2014 року, позивачка зазначила, що за
рішенням Вільногірського міського
суду Дніпропетровської області від
23.11.2006 року з відповідача, ОСОБА_2,
стягуються аліменти на її користь, на
утримання їхнього неповнолітнього
сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4
частки щомісячного доходу відповідача,
але не менше 30 % прожиткового мінімуму,
встановленого для дитини відповідного
віку.

Однак на цей час змінилися обставини,
які не існували на час винесення
судового рішення 23.11.2006 року, у зв'язку з
чим вона вважає, що розмір аліментів,
які стягуються з відповідача за
рішенням суду на її користь на
утримання неповнолітнього сина,
ОСОБА_3, повинний бути збільшений,
виходячи з наступного.

Так, вже після розірвання шлюбу з
відповідачем у 2006 році у неї народилася
дочка, ОСОБА_4, батько якої записаний з
її слів, тобто вона, є одинокою матір'ю.
Крім цього, син ОСОБА_3, на утримання
якого відповідач сплачує аліменти,
після винесення рішення суду про
стягнення аліментів, захворів, і
знаходиться на диспансерному обліку у
КП «Вільногірський міський центр
первинної мед-сан допомоги», що
підтверджується довідкою від 22.08.2014
року. Також згідно наказу
Дніпродзержинського металургійного
коледжу № 216 від 11.08.2014 року, син, ОСОБА_3,
зарахований на 1-й курс зазначеного
учбового закладу з денною формою
навчання, що підтверджується довідкою
яка додається до позову.

Таким чином на цей час змінилися значно
обставини, які існували на час
винесення судового рішення про
стягнення аліментів з відповідача у 2006
році, і ці обставини у своїй сукупності
є підставою для збільшення розміру
аліментів, які стягуються з
відповідача, з 1/4 частки щомісячного
доходу відповідача до 1/3 частки його
щомісячного доходу, приймаючи до уваги,
що у зв'язку з народженням у неї дитини,
вона не працює і отримую допомогу від
держави по догляду за дочкою у розмірі
309,00 грн. щомісячно, що безумовно не
достає їй, щоб ще утримувати належно
сина, ОСОБА_3.

Хвороба сина, та його навчання в
коледжі у іншому місці, вимагає
збільшення витрат на його утримання
(спеціальне дієтичне харчування, ліки,
проживання у гуртожитку, проїзд до м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області, витрати на навчання у коледжі).

Згідно до ст.180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття. При цьому її
матеріальне становище порівняно з 2006
роком також погіршилося, так як вона
вже вказувала вище, їй треба замість
однієї непрацездатної особи
утримувати матеріально вже двох таких
осіб. Згідно статті 192 Сімейного
кодексу України - розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або
домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разу зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них.

Приймаючи до уваги викладене, що розмір
аліментів, визначених за рішенням суду,
може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану когось із них, вона вважає за
можливе збільшити розмір аліментів, що
стягнуті з відповідача на її користь на
утримання сина, ОСОБА_3, до 1/3 частки з
усіх видів заробітку (доходу)
відповідача, але не менше 30%
прожиткового мінімуму, що встановлений
для дитини відповідного віку.
Відповідач працює начальником
дільниці у Вільногірському державному
гірничо-металургійному комбінаті у м.
Вільногірську, та щомісячно отримує
заробітну плату у розмірі приблизно
5000-5500 грн., інших непрацездатних осіб на
своєму утриманні не має.

Вона вважає, що відповідач згідно ч.1
ст.141 СК України, яка передбачує, що
мати, батько мають рівні права та
обов'язки щодо дитини; незалежно від
того, чи перебували вони у шлюбі між
собою, повинний належним чином
утримувати нашу спільну дитину, а не
покладати цей обов'язок тільки на неї
одну.

Згідно частини 3 пункту 17 постанови
Пленуму Верховного Суду України від
15.05.06 р. № 3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ про батьківство,
материнство і стягнення аліментів», -
вирішуючи питання про розмір
аліментів, суд повинен враховувати:
стан здоров'я, матеріальне становище
платника аліментів, наявність у
платника аліментів неповнолітніх
дітей, інші обставини які мають істотне
значення.

Таким чином,її вимога обґрунтована,
оскільки зміна її сімейного стану,
погіршення її матеріального становища,
хвороба сина, навчання сина у вищому
навчальному закладі у іншому місті, є
підставою для збільшення розміру
аліментів, що стягуються з відповідача
на її користь за рішенням суду. Вважає,
що розмір аліментів у вигляді 1/3 частки
щомісячного доходу відповідача, є
цілком розумним, оскільки розмір
аліментів буде складати 33 % відсотку
доходу відповідача, і таким чином буде
дорівнювати менше 50 % сукупного
щомісячного доходу відповідача, що в
свою чергу дозволяється, виходячи з
пункту 17 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.06
р. № 3 "Про застосування судами окремих
норм СК України при розгляду справ щодо
батьківства, материнства та стягнення
аліментів", згідно до якого -
максимальний розмір аліментів, які
стягуються з боржника, не повинен,
згідно ч.3 ст.70 ЗУ „Про виконавче
провадження", перевищувати 50 %
заробітної плати цієї особи. Довідку
про свій дохід вона надасть в судове
засідання.

Доказами правомірності її позовних
вимог є: рішення суду про стягнення
аліментів, свідоцтво про народження у
неї другої дитини, довідка про хворобу
сина, довідка про навчання сина.

Оскільки її позовна вимога пов'язана з
аліментними правовідношеннями, вона
звільнена від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 3,109 ЦПК України, ст.ст.
10,141,180,192,202 СК України, позивачка прохає,
змінити розмір аліментів які
стягуються на її користь з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м.
Вільногірська Дніпропетровської
області, згідно рішення
Вільногірського міського суду
Дніпропетровської області у цивільній
справі № 2-752/06 від 23.11.2006 року у розмірі
1/4 частки його щомісячного доходу на
утримання сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
шляхом збільшення розміру зазначених
аліментів з 1/4 частки щомісячного
доходу платника аліментів на 1/3 частку
його щомісячного доходу.

В судовому засіданні позивачка позовні
вимоги та їх обгрунтування підтримала
в повному обсязі. Додатково пояснила,
що батько молодшої дитини невідомий,
вона другу дитину народила для себе,
перебуває у відпустці по догляду за
дитиною до трьох років. Син, ОСОБА_3, за
місцем навчання отримує стипендію в
розмірі, близько 750 грн. Вона не згодна з
тим, що відповідач надає допомогу своїй
матері, яка отримує пенсію і продовжує
працювати. Вона не згодна з тим, що
відповідач купляв для сина одяг та
взуття, оскільки вважає, що це робила за
свої кошти його мати. Вона не згодна з
тим, що відповідач хворіє, оскільки
медичні документи він надав за 2012 рік.
Вона не визнає того, що відповідач
залишив їй нажите у шлюбі майно,
оскільки він прийшов до неї на все
готове, і коли розійшлися, то він забрав
тільки особисті речі, з якими і прийшов.
За проживання сина в гуртожитку
навчального закладу вона сплатила
близько 2 тис. грн.

Відповідач позовні вимоги не визнав, з
його усних та письмових заперечень
витікає, що він згоден з тим, що син
отримує за місцем навчання стипендію у
розмірі 750 грн., він щомісячно надає
синові додатково допомогу, окрім
аліментів, по 50 грн., в 2013 році возив
сина в м. Дніпропетровськ на медичне
обстеження та оплатив його в сумі
близько 600 грн., купляв для сина одяг та
взуття. З позовними вимогами він
категорично не згодний, і вважає, що
вони не підлягають задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України,
розмір аліментів, визначений за
рішенням суду, може бути згодом
зменшено або збільшено за рішенням
суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим кодексом. Згідно ч. І
ст. 182 СК України, при визначенні
розміру аліментів, які він повинний
сплачувати на утримання свого
неповнолітнього сина, суд повинний
врахувати його майновий стан.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 15 травня 2006 року N 3 "Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів" роз'яснено, що
відповідно до ст. 192 СК України, розмір
аліментів, визначений судовим рішенням
або за домовленістю між батьками, суд
може змінити за позовом платника або
одержувача аліментів у зв'язку зі
зміною матеріального чи сімейного
стану, погіршення чи поліпшення
здоров'я когось із них. У новому розмірі
аліменти сплачуються з дня набрання
рішенням законної сили.

Згідно ч.3 пункту 17 тієї ж постанови
Пленуму Верховного Суду України від
15.05.06 р. № 3 - вирішуючи питання про
розмір аліментів, суд повинен
враховувати: стан здоров'я, матеріальне
становище платника аліментів,
наявність у платника аліментів
неповнолітніх дітей, інші обставини
які мають істотне значення.

Такими істотними обставинами які
впливають на те, що він не може
сплачувати аліменти на користь
позивача у розмірі 1/3 частини свого
щомісячного доходу є: 1) Проживання
однією сім'єю без реєстрації шлюбу з
громадянкою ОСОБА_6, і відповідно до
норм Сімейного кодексу України,
ст.ст.74,75 СК України, повинний
утримувати громадянку ОСОБА_7 оскільки,
якщо жінка та чоловік проживають
однією сім'єю, але не перебувають у
шлюбі між собою або в будь-якому іншому
шлюбі, майно, набуте ними за час
спільного проживання, належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено письмовим
договором між ними, та дружина, чоловік
повинні матеріально підтримувати один
одного. 2) Наявність у ОСОБА_6 двох
неповнолітніх дітей, ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_4, та ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_5,
які проживають спільно з ними, і він
відповідно до ст.55 СК України повинний
піклуватися про побудову сімейних
відносин між собою та іншими членами
сім'ї, а також дбати про матеріальне
забезпечення сім'ї. Тобто фактично він
також повинний утримувати двох
неповнолітніх дітей ОСОБА_6, які є
також, як і їх мати, членами його сім'ї. 3)
Він є хворим, так як 2 роки назад переніс
складну операцію на шлунку, і йому з
того часу потрібне дієтичне
харчування, яке вимагає від нього
додаткових витрат на спеціальні
продукти харчування, які підходять до
його дієти. 4) Після розірвання шлюбу з
позивачем він усе спільно нажите під
час їхнього шлюбу майно (побутову
техніку, меблі та інше) залишив
позивачці, і таким чином йому сьогодні
треба набувати нове майно для
задоволення своїх побутових потреб. 5)
Окрім утримання їхнього з позивачкою
неповнолітнього сина, він також
повинний утримувати свою
непрацездатну матір, ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_6, яка є пенсіонером за
віком, та потребує матеріальної
допомоги, а він у свою чергу згідно до
ст. 202 СК України таку допомогу повинний
матері надавати.

Таким чином він маю на цей час
незадовільний майновий стан, а тому не
тільки не має змоги сплачувати на
користь позивача аліменти в розмірі 1/3
частини свого доходу, а з великим
навантаженням виконує свій обов'язок
по сплаті на користь позивача
аліментів у розміру 1/4% частини свого
щомісячного доходу. Приймаючи до уваги
ч.9 ст.7 СК України, вважає, що
задоволення позову в частині
збільшення розміру аліментів з 1/4
частини його щомісячного доходу до 1/3
частину його щомісячного доходу, буде
порушенням принципів справедливості
та розумності, тому як він не буде мати
змогу здійснювати матеріальну
допомогу своєї фактичній сім'ї, та
своїй непрацездатній матері.

Вислухавши сторони, дослідивши надані
сторонами письмові докази, а саме:
копію паспорту громадянки України
ОСОБА_1; копію рішення Вільногірського
міського суду Дніпропетровської
області від 23.11.2006 р., згідно якого з
ОСОБА_2 стягнуто аліменти у розмірі ?
частини його доходу на користь ОСОБА_1
на утримання сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7
р. н.; копію свідоцтва про розірвання
шлюбу, згідно якого ОСОБА_2 та ОСОБА_1
розірвали шлюб 06.12.2006 р.; копію
свідоцтва про народження 12.02.2013 р.
ОСОБА_4, батьком якого зазначений -
ОСОБА_2, матір'ю - ОСОБА_1; копію медичної
довідки від 22.08.2014 р., згідно якої
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_7 р. н., перебуває на
«Д» обліку з 2009 р., зазначено діагноз
захворювання та необхідність в
дієтичному харчуванні, в
систематичному лікуванні та
обстеженні в ОДК-5 2 рази на рік; довідку
Дніпродзержинського металургійного
коледжу Міністерства освіти і науки
України, згідно якої ОСОБА_3
зарахований на першій курс цього
навчального закладу, форма навчання
денна, за рахунок держбюджету; довідку
про склад сім'ї ОСОБА_1 від 19.08.2014 р.;
копію свідоцтва про народження
ІНФОРМАЦІЯ_7 р. ОСОБА_3, батьками якого
зазначені: ОСОБА_2 та ОСОБА_1; довідку
адресно-довідкового підрозділу ГУДМС
УДМС України у Дніпропетровській
області від 16.09.2014 р., згідно якої ОСОБА_2
зареєстрований за місцем проживання в
м. Вільногірську, АДРЕСА_1; довідку від
18.09.2014 р. ДСГП Вільногірської міської
ради, згідно якої ОСОБА_1 отримує
державну допомогу сім'ям з дітьми з
01.04.2014 р. одноразову, щомісячно в
зв'язку з народженням дитини, одинокій
матері і по догляду за дитиною до 3
років за період з квітня по вересень 2014
р.- на загальну суму 8907.60 грн.; копію
витягу із Державного реєстру актів
цивільного стану громадян, згідно
якого відомості про батька дитини
ОСОБА_4ІНФОРМАЦІЯ_9 н., записані
відповідно до ч.1 ст. 134 СК України,
(тобто за вказівкою матері);довідку від
18.08.2014 р. ДСГП Вільногірської міської
ради, згідно якої ОСОБА_1 отримує
державну допомогу, як одинока мати на
дитину ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_10.; довідку
від 16.09.2014 р., згідно якої ОСОБА_3
проживає в гуртожитку металургійного
коледжу м. Дніпродзержинська за
адресою: АДРЕСА_2; медичну довідку від
22.08.2014 р., згідно якої ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_7 р. н., перебуває на «Д»
обліку з 2009 р., зазначено діагноз
захворювання та необхідність в
дієтичному харчуванні, в
систематичному лікуванні та
обстеженні в ОДК-5 2 рази на рік; копію
паспорта громадянина України ОСОБА_2;
довідку № 1467 філії Вільногірський ГМК
ПрАТ «Кримський Титан» від 29.09.2014р.,
згідно якої начальник дільниці ОСОБА_2
з березня по серпень 2014 р. отримав
заробітну плату на загальну суму 48973.08
грн. (середній заробіток: 48973.08:6 = 8162.18
грн.), утримані аліменти на загальну
суму 9995.68 грн. (в середньому на місяць:
9995.68:6=1665.95); копію виписку із історії
хвороби ОСОБА_2, який з 15.05.2012 р. по 01.06.2012
р. перебував на стаціонарному
лікуванні, виписаний в задовільному
стані, рекомендована дієта, «Д» нагляд
терапевта; копію довідки про медичне
обстеження від 17.05.2012 р.- та оцінивши
зазначені докази в їх сукупності та
взаємозв'язку, керуючись законом, суд
дійшов висновку, що в задоволені позову
слід відмовити, з наступних підстав.

Згідно ст.ст.10,11,60 ЦПК України, суд
розглядає справу в межах заявлених
позовних вимог і на підставі доказів
сторін, кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається
як на підставу своїх вимог або
заперечень, доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Визначаючи розмір аліментів, суд
повинен приймати до уваги, згідно ч.1 ст.
182 СК України, стан здоров'я та
матеріальне становище дитини, позивача
та відповідача.

Згідно ст. 180 СК України, батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний
розмір аліментів на одну дитину не
може бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, розмір
аліментів визначається у частці від
заробітку (доходу) одного із батьків, з
якого будуть стягуватися аліменти.

Згідно ст. 185 СК України: 1. Той з батьків,
з кого присуджено стягнення аліментів
на дитину, а також той з батьків, до кого
вимога про стягнення аліментів не була
подана, зобов'язані брати участь у
додаткових витратах на дитину, що
викликані особливими обставинами
(розвитком здібностей дитини, її
хворобою, каліцтвом тощо). 2. Розмір
участі одного з батьків у додаткових
витратах на дитину в разі спору
визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення. Додаткові витрати на дитину
можуть фінансуватися наперед або
покриватися після їх фактичного
понесення разово, періодично або
постійно.

Згідно рішення Вільногірського
міського суду Дніпропетровської
області від 23.11.2006 року з відповідача,
ОСОБА_2, стягнуто аліменти на користь
позивачки, ОСОБА_1, на утримання їхнього
неповнолітнього сина, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4 частки
щомісячного доходу відповідача, але не
менше 30 % прожиткового мінімуму,
встановленого для дитини відповідного
віку. В середньому розмір аліментів
складає щомісячно - близько 1665.95 грн., що
більше від прожиткового мінімуму дітей
у віці від 6 до 18 років (1286.00 грн.) на 379.95
грн., при цьому, мінімальний розмір
аліментів визначений законом в розмірі
30 відсотків прожиткового мінімуму
дитини відповідного віку, що в даному
випадку складає суму - 385.80 грн. Тобто,
фактичний розмір аліментів, які вже
стягнуто з відповідача, більше ніж в
чотири рази перевищують мінімальний
розмір аліментів. Тому, враховуючи дану
обставину, наведені сторонами
обгрунтування своїх позицій у справі,
надані ними докази, що відповідач
систематично надає додатково допомогу
своєму синові, виплачуючи щомісячно по
50 грн., що не заперечується позивачкою,
а також те, що спільна дитина сторін
також має дохід в виді стипендії у
розмірі 750 грн., суд вважає, що підстав
для збільшення розміру аліментів
немає, оскільки, загальна сума на
утримання неповнолітнього, з
врахуванням його стипендії, складає
близько 2425.95 грн., при цьому позивачка
також має надавати допомогу на
утримання сина, що в цілому буде
складати більше ніж, достатню суму для
утримання дитини.

Разом з тим, враховуючи, що
неповнолітня дитина сторін, в зв'язку з
навчанням, проживає в іншому місті, та
за станом свого здоров'я потребує
постійного лікування та медичного
обстеження - 2 рази на рік, позивачка має
право звернутися до суду з позовом на
підставах, передбачених ст. 185 СК
України, для стягнення додаткових
витрат на дитину, обумовлених, саме,
особливими обставинами, зокрема,
розвитком здібностей дитини, її
хворобою, каліцтвом тощо. В даній
справі позивачка таких підстав та
додаткових витрат не обґрунтовує,
розмір понесених додаткових витрат в
зв'язку з особливими обставинами, не
визначає і не обґрунтовує.

Вирішуючи питання про розподіл
судових витрат, суд доходить висновку,
що судові витрати, в виді судового
збору в сумі 243.60 грн., слід покласти за
рахунок Державного бюджету України,
враховуючи, що позивачі, які подають
позов про стягнення аліментів,
звільнені від сплати судового збору,
згідно п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 88, 209 ч.3, 212-215, 222, 223, 294, 367 ч.1 п.1 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити в
повному обсязі.

Відмовити у зміні розміру аліментів,
які стягується на користь позивачки,
ОСОБА_1, з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця м. Вільногірська
Дніпропетровської області, згідно
рішення Вільногірського міського суду
Дніпропетровської області у цивільної
справі № 2-752/06 від 23.11.2006 року у розмірі
1/4 частки його щомісячного доходу на
утримання сина, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
шляхом збільшення розміру зазначених
аліментів з 1/4 частки щомісячного
доходу платника аліментів до 1/3 частку
його щомісячного доходу.

Судові витрати у справі в виді судового
збору - 243.60 грн., покласти за рахунок
Державного бюджету України,
враховуючи, що позивачі, які подають
позов про стягнення аліментів,
звільнені від сплати судового збору.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення через
Вільногірський міський суд,
Дніпропетровської області. Особи, які
приймали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні, мають
право подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з часу отримання копії
рішення.

Головуючий суддя
Г.І. Шаповал