Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2747/13-ц
Провадження №: 2/332/528/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2014 р.
м. Запоріжжя

Заводський районний суд міста
Запоріжжя у складі:

Головуючого - судді: Федоренка
О.І.;

при секретарі: Педак С.С.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод у користуванні власністю,
вселення, визначення порядку
користування будинком, зустрічний
позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
відшкодування здійснених витрат
поліпшення нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом в уточненому варіанті якого
зазначив, що на підставі рішення суду
йому належить на праві власності ?
будинку АДРЕСА_1 (надалі спірний
будинок), ОСОБА_2 ? частина спірного
будинку.

ОСОБА_2 фактично користується
будинком повністю, оскільки змінила
замки вхідних дверей, не надавши ОСОБА_1
ключів та вселила в будинок
квартирантів. Такі дії ОСОБА_2 стають
перешкодою для ОСОБА_1 в реалізації ним
права власності на належну йому частку
будинку. Оскільки жодні спроби
врегулювати дане питання не досягли
результату він змушений звернутися до
суду, просить зобов'язати ОСОБА_2 не
перешкоджати йому у реалізації права
власності на ? спірного будинку,
усунути перешкоди в реалізації ним
права власності, визначивши порядок
користування вищезазначеним житловим
будинком виділивши йому квартиру
АДРЕСА_1, яка складається з коридору 1-1,
площею 3,8 м2; прихожої 1-2, площею 8,9 м2;
кімнати 1-3, площею 6,3 м2; кімнати 1-4,
площею 7,5 м2; кімнати 1-5, площею 12,4 м2;
загальною площею 38,9 м2, жилою 26,2 м2,
вселивши його у вищезазначену
квартиру.

В свою чергу ОСОБА_2 звернулася до
суду з зустрічним позовом в якому
зазначила, що з 12.10.2003 року до 27.11.2012 року
- дня винесення судом рішення про
визнання за ОСОБА_1 права власності на ?
спірного будинку, вона була
одноособовим власником спірного
будинку, який придбала на підставі
договору купівлі продажу. Після
придбання будинку нею разом з
чоловіком за власні кошти був
зроблений ремонт цього будинку,
загальна вартість якого склала 99958,80
грн.

У зв'язку з тим, що на теперішній
час ОСОБА_1 є власником ? спірного
будинку, просить суд стягнути з нього
на свою користь ? від суми, витраченої
на ремонт будинку, що становить 74969,10
грн.

Ухвалою суду від 4 серпня 2014 року
обидва позови об'єднані в одне
провадження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та
його представник заявлені позовні
вимоги підтримали, з посиланням на
викладені в позові доводи і
обґрунтування, просили позов
задовольнити, щодо зустрічних позовних
вимог, їх не визнали, просили в
задоволенні відмовити як безпідставно
заявлених.

В судовому засіданні ОСОБА_2 та її
представник заявлені ними позовні
вимоги підтримали, з посиланням на
викладені в позові доводи і
обґрунтування просять задовольнити,
щодо позовних вимог ОСОБА_1, просять
відмовити, як недоведені.

Вислухавши пояснення,
перевіривши докази по справі, суд
встановив певні факти та відповідні до
них правовідносини.

Відповідно до ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60
ЦПК України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
або заперечень.

Згідно ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше, як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданих відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Як встановлено в судовому
засіданні й проти чого не заперечують
сторони на час розгляду справи ОСОБА_1
та ОСОБА_2 є співвласниками будинку
АДРЕСА_1, ОСОБА_1 - ? будинку, ОСОБА_2 - ?
будинку. Даний факт встановлений
рішенням Апеляційного суду
Запорізької області від 27.11.2012 року, яке
набуло чинності (а.с.5-6).

Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Тобто розмір частко в праві
власності на спірний будинок ОСОБА_1 - ?
частки та ОСОБА_2 - ? частки не
підлягають доказуванню.

Згідно ст.15 ЦПК України, суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод та інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин.

Згідно ч.1 ст.316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб.

Згідно ч.1 ст.317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпоряджання своїм
майном.

З пояснень ОСОБА_3 та її
представника, які з приводу позовних
вимог зазначили, що ОСОБА_1 не доведені
докази технічної можливості
визначення порядку користування
спірним будинком, суд робить висновок
про фактичне визнання ОСОБА_2 самого
факту перешкоджання ОСОБА_4 в
користуванні належною йому власністю,
тобто позовних вимог в частині
створення перешкод в реалізації ОСОБА_1
права власності, в даному випадку,
користування належною йому часткою
будинку. Також з пояснень ОСОБА_2 та її
представника суд зробив висновок, що
перешкодою виділення ОСОБА_4 певної
частини будинку в користування, на їх
думку є лише технічна сторона.

З даного приводу суд вважає
наступне. Згідно наданого технічного
паспорту на будинок АДРЕСА_1, станом на
14.12.2009 року спірний будинок складався з
двох самостійних квартир, з окремими
виходами (а.с.26-30). Жодних доказів
перепланування будинку суду сторонами
не надано, з чого суд робить висновок
про відповідність плану - будинок
складається з двох самостійних
квартир.

Згідно ст.319 ЦК України власник
володіє, користується, розпоряджається
своїм майном на власний розсуд. Власник
має право вчиняти щодо свого майна
будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч.1 ст.321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст.391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

На підставі вищенаведеного суд
вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1,
обґрунтовані й підлягають задоволенню
у повному обсязі. Оскільки, щодо
усунення перешкод в реалізації права
власності на належне йому майно з
підстав фактичного визнання вимог в
цій частині ОСОБА_2

Щодо визначення ОСОБА_1 в
користування квартири АДРЕСА_1, яка
складається з коридору 1-1, площею 3,8 м2;
прихожої 1-2, площею 8,9 м2; кімнати 1-3,
площею 6,3 м2; кімнати 1-4, площею 7,5 м2;
кімнати 1-5, площею 12,4 м2; загальною
площею 38.9 м2, жилою 26,2 м2, з наступного.

ОСОБА_1 є власником ? спірного
будинку. Згідно технічного паспорту
загальна площа будинку становить 75,2 м2
(а.с.29), за розміром часток ОСОБА_1
власник ? частин, тобто формально йму
належить 50,1 м2. ОСОБА_1 просить виділити
йому в користування квартиру загальною
площею 38,9 м2, що менше ніж належна йому
площа квартири в частковому
розрахунку. Дані вимоги ОСОБА_1 не
порушують прав та законних інтересів
іншого співвласника квартири, тобто
також підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог ОСОБА_2 суд
вважає наступне.

За договором купівлі-продажу № 106
від 28.10.2010 року ОСОБА_2 придбала у ОСОБА_5
будинок АДРЕСА_1 (а.с.47). Рішенням
апеляційного суду Запорізької області
від 27.11.2012 року за ОСОБА_1 визнано право
власності на ? будинку АДРЕСА_1.
Рішення суду набуло чинності і, у
відповідності до ст.61 ЦПК України не
підлягають доведенню вставлені ним
факти.

В рішенні суду зазначено, що на
час укладання договору купівлі продажу
28.10.2010 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_5,
останній на підставі рішення суду від
5.6.2009 року, набув право власності на
спірний будинок, яке було
зареєстроване в ОП ЗМБТІ, тобто на час
укладання договору купівлі-продажу
28.10.2010 року він був власником будинку і,
на законних підставах розпорядився
спадковим майном, продавши будинок
28.10.2010 року ОСОБА_2 Рішення про визнання
права власності за ОСОБА_5 на спірний
будинок було скасоване лише 23.11.2011 року
і, цим же ж рішенням суду було
встановлено, що ОСОБА_1 прийняв за
правом представництва спадщину, тобто
після прийняття спадщини ОСОБА_5

Згідно ч.4 ст.390 ЦК України
добросовісний набувач (володілець) має
право залишити собі здійснені ним
поліпшення майна, якщо вони можуть бути
відокремлені від майна без завдання
йому шкоди. Якщо поліпшення не можуть
бути відокремлені від майна,
добросовісний набувач (володілець) має
право на відшкодування здійснених
витрат у сумі, на яку збільшилася його
вартість.

Як зазначає ОСОБА_2 під час, коли
вона була одноособовим власником
будинку, тобто добросовісним
набувачем, нею здійснено реконструкцію
та капітальний ремонт будинку,
вартістю в 99958,90 грн.

Судом не ставиться під сумнів
загальний розмір понесених витрат. В
даному випадку ОСОБА_3 не доведена
неможливість відокремлення поліпшення
без завдання шкоди майну, окрім того, не
конкретизовані позовні вимоги в
частини конкретики (розміру) понесених
витрат в контексті витрат по кожній
квартирі будинку. Оскільки за
позивачем визнано право користування
квартирою площею, яка значно менше, ніж
його частка у власності, а ОСОБА_3
заявлені вимоги в частковому вираженні
? від понесених витрат взагалі, разом з
тим, їй в користування залишилася
квартира площею більш ніж її частка в
праві власності, суд позбавлений
можливості самостійного проведення як
розрахунку, так і досліджень щодо
неможливості відокремлення
поліпшеного майна.

Згідно ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше, як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданих відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

На підставі вищенаведеного суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги ОСОБА_2 необґрунтовані і
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.316,3017,319,321,390,391 ЦК
України,
ст.ст.10,11,14,57-60,61,88,174,208-209,212-215,218,294 ЦПК
України,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити. Зобов'язати ОСОБА_2 не
перешкоджати ОСОБА_6 у реалізації права
власності на ? частини будинку АДРЕСА_1.
Усунути перешкоди в реалізації ОСОБА_7
права власності на ? частини будинку
АДРЕСА_1, визначивши порядок
користування вищезазначеним житловим
будинком виділивши ОСОБА_7 квартиру
АДРЕСА_1, яка складається з коридору 1-1,
площею 3,8 м2; прихожої 1-2, площею 8,9 м2;
кімнати 1-3, площею 6,3 м2; кімнати 1-4,
площею 7,5 м2; кімнати 1-5, площею 12,4 м2;
загальною площею 38.9 м2, жилою 26,2 м2,
вселивши ОСОБА_1 у вищезазначену
квартиру.

В задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя
О.І. Федоренко