Справа № 439/1024/14-ц
У Х В А Л А

про тимчасове обмеження боржника у
праві виїзду за межі України

23 червня 2014 р.
м. Броди

Бродівський районний суд Львівської
області

у складі:

головуючого-судді Петейчука
Б.М.

з участю секретаря

судового засідання Мандзя
Р.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання державного
виконавця ВДВС Бродівського РУЮ
Львівської області Дитюк О.Р. про
тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи у праві виїзду за межі
України,

в с т а н о в и в :

Державний виконавець ВДВС
Бродівського РУЮ Львівської області
звернувся в суд із поданням, у якому
просить суд тимчасово обмежити у праві
виїзду за межі України громадянина
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1.

У поданні державний виконавець ВДВС
Бродівського РУЮ Львівської області
вказує, що на виконанні у відділі ДВС
Бродівського РУЮ Львівської області в
четверте перебуває на виконанні:
вимога № ф-4 від 09.08.2013року видана УПФУ у
Бродівському районі Львівської
області про «Стягнути з ОСОБА_2 на
користь Управління Пенсійного фонду
України у Бродівському районі 4572,42 грн.
боргу».

Державним виконавцем 23.09.2013року,
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження, яку скеровано
боржнику для виконання, проте боржник
не відреагував на постанову про
відкриття виконавчого провадження. До
державного виконавця з»явилася
дружина боржника і повідомила, що борг
сплатять до кінця жовтня місяця 2013
року. Проте борг сплачено не було.

Державним виконавцем було здійснено
неодноразові виходи по місці
проживання боржника за адресою:
АДРЕСА_1, проте під час проведення
виконавчих дій було встановлено, що
двері будинку зачинені, зі слів сусідів
боржника було з»ясовано, що боржник
виїжджає за кордон, оскільки торгує
транспортними засобами, про що
свідчать акти державного виконавця від
22.11.2013р., 10.12.2013 р., 17.02.2014р.,04.03.2014р. У
процесі виконання виконавчого
документу, державним виконавцем
встановлено, що боржник відсутній за
адресою, яка зазначена у виконавчому
документі, оскільки перебуває за
кордоном.

15.01.2014 року державним виконавцем
накладено арешт на усе майно боржника,
про що свідчить витяг з державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно відомостей ВРЕР ДАІ від 28.01.2014
року за боржником зареєстровано
транспортні засоби.

Оскільки під час проведення виконавчих
дій 04.03.2014 року державним виконавцем не
було виявлено транспортних засобів по
місці проживання боржника, транспортні
засоби оголошено в розшук про що
свідчить постанова про розшук майна
боржника від 04.03.2014 року.

Державним виконавцем неодноразово
надсилались виклики боржнику, які
боржником отримано, про що свідчать
рекомендовані повідомлення від
04.04.2014р.,29.04.2014р., 07.06.2014р. на які боржник
не відреагував. Станом на сьогоднішній
день боржником борг не сплачено, до
боржника застосовано штрафні санкції в
розмірі 2 040,00грн. Крім цього, на
виконанні у відділі перебуває
постанова № АА 237367 від 07.02.2014 року
видана ВДАІ про стягнення з ОСОБА_2 510
грн. штрафу, де 18.03.2014 року відкрито
виконавче провадження.

22.07.2013року державним виконавцем було
надіслано повістку на адресу боржника,
боржник на виклик до державного
виконавця не з??явився, боржник явно
намагається уникнути виконання
виконавчого документу.

Державний виконавець, покликаючись на
ст. 377-1 ЦПК України та ст. 11 Закону
України "Про виконавче провадження",
просить подання задовольнити, оскільки
наведене дає підстави вважати, що
боржник свідомо ухиляється від
виконання виконавчого документа.

Дослідивши подання державного
виконавця ВДВС Бродівського РУЮ
Львівської області про тимчасове
обмеження боржника - фізичної особи у
праві виїзду за межі України,
перевіривши обставини, на які
покликається заявник, доказами, суд
приходить до висновку, що таке подання
є підставним та підлягає до
задоволення, виходячи із таких
міркувань.

Відповідно до ч. 3 п. 18 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець має право у разі
ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника-фізичної особи
або керівника боржника-юридичної особи
за межі України - до виконання
зобов'язання за рішенням.

Відповідно до норм ЦПК України та
Закону України «Про порядок виїзду з
України та в'їзд в Україну громадян
України» (ст. 6 вказаного Закону) одним
із заходів забезпечення виконання
рішення може бути тимчасове обмеження
боржника у праві виїзду за межі України
з вилученням паспортного документа чи
без такого, причому таке обмеження
можливо на підставі судового рішення
за поданням державного виконавця лише
у разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням.

Згідно із ст. 377-1 ЦПК України питання
про тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, зазначене у частині
першій цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Як вбачається з матеріалів подання у
Державній виконавчій службі
Бродівського району перебуває на
виконанні: вимога № ф-4 від 09.08.2013року
видана УПФУ у Бродівському районі
Львівської області про «Стягнути з
ОСОБА_2 на користь Управління
Пенсійного фонду України у
Бродівському районі 4572,42 грн. боргу».

Державним виконавцем 23.09.2013року,
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження, яку скеровано
боржнику для виконання, проте боржник
не відреагував на постанову про
відкриття виконавчого провадження. До
державного виконавця з»явилася
дружина боржника і повідомила, що борг
сплатять до кінця жовтня місяця 2013
року. Проте борг сплачено не було.

Державним виконавцем було здійснено
неодноразові виходи по місці
проживання боржника за адресою:
АДРЕСА_1, проте під час проведення
виконавчих дій було встановлено, що
двері будинку зачинені, зі слів сусідів
боржника було з»ясовано, що боржник
виїжджає за кордон, оскільки торгує
транспортними засобами, про що
свідчать акти державного виконавця від
22.11.2013р., 10.12.2013 р., 17.02.2014р.,04.03.2014р. У
процесі виконання виконавчого
документу, державним виконавцем
встановлено, що боржник відсутній за
адресою, яка зазначена у виконавчому
документі, оскільки перебуває за
кордоном.

15.01.2014 року державним виконавцем
накладено арешт на усе майно боржника,
про що свідчить витяг з державного
реєстру речових прав на нерухоме майно.

Згідно відомостей ВРЕР ДАІ від 28.01.2014
року за боржником зареєстровано
транспортні засоби.

Оскільки під час проведення виконавчих
дій 04.03.2014 року державним виконавцем не
було виявлено транспортних засобів по
місці проживання боржника, транспортні
засоби оголошено в розшук про що
свідчить постанова про розшук майна
боржника від 04.03.2014 року.

Державним виконавцем неодноразово
надсилались виклики боржнику, які
боржником отримано, про що свідчать
рекомендовані повідомлення від
04.04.2014р.,29.04.2014р., 07.06.2014р. на які боржник
не відреагував. Станом на сьогоднішній
день боржником борг не сплачено, до
боржника застосовано штрафні санкції в
розмірі 2 040,00грн. Крім цього, на
виконанні у відділі перебуває
постанова № АА 237367 від 07.02.2014 року
видана ВДАІ про стягнення з ОСОБА_2 510
грн. штрафу, де 18.03.2014 року відкрито
виконавче провадження.

Слід зазначити, що чинне законодавство
не містить визначення поняття
«ухилення» і практика Конституційного
Суду України щодо його офіційного
тлумачення відсутня.

У сучасній українській мові слово
«ухилення» тлумачиться так: -
відступати, відхилятися, вивертатися; -
намагатися не робити чого-небудь, не
брати участі в чомусь; уникати; -
навмисно не давати відповіді на
запитання або говорити про щось інше.

Отже, з погляду значення
словосполучення «ухилення від
виконання зобов'язань, покладених
судовим рішенням, рішенням іншого
органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч.
1 ст. 6 Закону № 3857-ХІІ та у п. 18 ч. 3 ст. 11
Закону № 606-ХІV, означає з об'єктивної
сторони такі діяння (дії чи
бездіяльність) особи боржника, які
полягають у навмисному чи іншому
свідомому невиконанні нею зазначених
обов'язків. У зв'язку з цим і
здійснюється примусове виконання. Це
також є підставою для звернення з
поданням до суду щодо вирішення
питання про застосування до такої
особи тимчасового обмеження у праві
виїзду за межі України.

На думку суду, особа, яка має невиконані
зобов'язання, не може вважатися винною
в ухиленні, поки не буде доведено
протилежне.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 10 ЦПК
наявність умислу та обставини, які є
предметом посилання суб'єкта подання
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України як на підставу його
вимог, підлягають доведенню. Зокрема,
задоволення такого подання можливе
лише за умови «доведення факту
ухилення боржника від виконання
зобов'язання».

Оскільки, відповідно до ч. 2 ст. 377-1 ЦПК
України, згадане подання розглядається
судом негайно, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб, за участю
державного виконавця, то саме на
останнього покладається тягар
доказування. Тим паче, що особа,
стосовно обмеження права якої внесено
подання, фактично позбавлена
можливості довести суду, що нею було
вжито усіх залежних від неї заходів
щодо належного виконання зобов'язання.

Законом передбачено юридичні санкції у
вигляді тимчасового обмеження у праві
виїзду не за наявність факту
невиконання зобов'язань, а за ухилення
від їх виконання. У зв 'язку з цим з
метою всебічного і повного з'ясування
всіх обставин справи, встановлення
дійсних прав та обов'язків учасників
спірних правовідносин, суду належить
з'ясувати, чи дійсно особа свідомо не
виконувала належні до виконання
зобов'язання в повному обсязі або
частково.

Ухилення боржника від виконання своїх
зобов'язань є оціночним поняттям.
Теоретично їх невиконання може бути
зумовлене об'єктивними причинами,
наприклад, внаслідок відсутності
майна, роботи, незадовільного
фінансового стану, тривалого
відрядження, важкої хвороби тощо. Однак
воно може мати й принципово інше
походження, суб'єктивне, коли боржник
свідомо ухиляється від виконання - має
змогу виконати зобов'язання у повному
обсязі або частково, але не робить
цього без поважних причин.

Саме невиконання боржником самостійно
зобов'язань протягом певного строку не
може свідчити про ухилення боржника
від виконання покладених на нього
рішенням обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням
факт ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, повинен вже відбутися і бути
об'єктивно наявним та вбачатися з
матеріалів виконавчого провадження.

У зв'язку із цим про ухилення боржника
від виконання покладених на нього
рішенням обов'язків у виконавчому
провадженні може свідчити невиконання
ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6
ст. 12 Закону № 606-ХІV, зокрема, утримання
від вчинення дій, які унеможливлюють чи
ускладнюють виконання рішення; надання
у строк, встановлений державним
виконавцем, достовірних відомостей про
свої доходи та майно, у тому числі про
майно, яким він володіє спільно з
іншими особами, про рахунки у банках чи
інших фінансових установах; своєчасна
явка за викликом державного виконавця;
письмове повідомлення державному
виконавцю про майно, що перебуває в
заставі або в інших осіб, а також про
кошти та майно, належні боржникові від
інших осіб.

Звертаючись до суду з поданням
державний виконавець надав суду копію
вимоги № ф-4 від 09.08.2013року виданої УПФУ
у Бродівському районі Львівської
області, копії постанов про відкриття
виконавчого провадження, копії актів
державного виконавця від 22.11.2013р., 10.12.2013
р., 17.02.2014р.,04.03.2014р., копію постанови в
справі про адміністративне
правопорушення серія АА2 № 237367, копії
викликів державного виконавця та копії
поштових повідомлень, чим
стверджується факт одержання ОСОБА_2
копій постанов про відкриття
виконавчого провадження.

Таким чином, державним виконавцем
надано докази, які, на думку суду,
свідчать про те, що боржнику відомо про
наявність у нього невиконаних
зобов?язань, які виникли на підставі,
вимоги № ф-4 від 09.08.2013року виданої УПФУ
у Бродівському районі Львівської
області, а також, що боржник ухиляється
від виконання зобов'язання, покладених
на нього згідно вказаного рішення.

Керуючись ст. 377-1 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Подання державного виконавця ВДВС
Бродівського РУЮ Львівської області
про тимчасове обмеження боржника -
ОСОБА_2 у праві виїзду за межі України, -
задовольнити.

Тимчасово обмежити громадянина
України, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, код
НОМЕР_1, що зареєстрований за адресою
АДРЕСА_1 у праві виїзду за межі України
до моменту фактичного погашення у
повному обсязі заборгованості, яка
виникла під час виконання вимоги № ф-4
від 09.08.2013року виданої УПФУ у
Бродівському районі Львівської
області про стягнення з ОСОБА_2 на
користь Управління Пенсійного фонду
України у Бродівському районі 4572,42 грн.
боргу..

Ухвала набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Бродівський районний суд Львівської
області протягом п'яти днів з дня її
проголошення та іншими
заінтересованими особами протягом
п'яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя: Б. М. Петейчук