Відділ у справах громадянства,
імміграції, реєстрації фізичних осіб
Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України
Справа № 369/6580/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

26.09.2014 року Києво - Святошинський
районний суд Київської області в
складі:

головуючого судді
Дубас Т.В.,

при секретарі
Дідур М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя
особа: СГІРФО Києво-Святошинського РВ
УМВС України в Київській області про
визнання осіб, такими що втратили право
користування житловим приміщенням та
зобов'язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до
Києво-Святошинського районного суду
Київської області з даним позовом
мотивуючи його тим, що вона діюча за
довіреністю ОСОБА_4 від 12.10.2012 року, є
розпорядником житлового будинку, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. За
вказаною адресою прописані сини ОСОБА_4
- ОСОБА_3 та ОСОБА_2. Зазначені особи
довгий час ніде не працювали, пиячили, а
більше року тому поїхали на проживання
до своїх співмешканок, місце
проживання яких невідомо. Для вчинення
певних правочинів щодо будинку для
забезпечення потреб ОСОБА_4 необхідна
згода проживаючих в ньому осіб. Сини не
проживають з ОСОБА_4 та не допомагають
вести їй господарство, а їх прописка не
дозволяє розпоряджатися будинком на
власний розсуд та значно обмежує
законні права ОСОБА_4.

Актами Білогородської сільської ради
від 28.01.2013 року, 17.03.2013 року та 25.06.2013 року
встановлено, що відповідачі вже
тривалий термін не проживають в
будинку.

Тому позивач просила визнати такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_3
та ОСОБА_2. Зобов'язати СГІРФО
Києво-Святошинського РВ УМВС України в
Київській області зняти з
реєстраційного обліку за адресою:
АДРЕСА_1 ОСОБА_3 та ОСОБА_2.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала та просила позов
задоволити.

Відповідачі в судове засідання не
з'явились, про день час та місце
розгляду справи, були повідомлені
належним чином.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
перевіривши матеріали справи, та
зібранні в ній докази, знаходить, що
позов не підлягає задоволенню у
повному обсязі з таких підстав.

Згідно ч.4 ст.9 ЖК УРСР ніхто не може бути
виселений із займаного житлового
приміщення або обмежений у праві
користування жилим приміщенням інакше
як з підстав і в порядку, передбачених
законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

Згідно ст. 72 Житлового кодексу УРСР суд
визнає особу такою, що втратила право
користування житловим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені терміни.

П. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про деякі питання, що виникли
в практиці застосування судами
Житлового кодексу України» визначає що
у справах про визнання наймача або
члена його сім'ї таким, що втратив
право користування жилим приміщенням
(ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати
причини відсутності відповідача
понад встановлені строки. В разі їх
поважності (перебування у
відрядженні, у осіб, які потребують
догляду, внаслідок неправомірної
поведінки інших членів сім'ї тощо)
суд може продовжити пропущений строк.

Відповідно до свідоцтва про право
власності на нерухоме майно ОСОБА_4 є
власником домоволодіння в АДРЕСА_1 на
підставі рішення виконкому
Білогородської сільської ради від
19.02.2005 року.

Відповідно до довідки № 885 від 27.08.2013 р.
виданої Виконавчим комітетом
Білогородської сільської ради в
будинку в АДРЕСА_1 зареєстровані
ОСОБА_4, ОСОБА_3 ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_7

Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право на
захист свого інтересу, який не
суперечить загальним засадам
цивільного законодавства.

Стаття 16 ЦК України визначає що кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Способом захисту цивільних прав та
інтересів може бути визнання права.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа
має право в порядку, встановленому
цим Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Звертаючись до суду за захистом своїх
прав, позивач ОСОБА_1 не надала доказів
в чому саме полягає порушення,
невизнання або оспорювання її прав, з
боку відповідачів які зареєстровані в
домоволодінні власником якого є
ОСОБА_4

За статтею 60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, розглянувши справу в
межах заявлених позовних вимог,
дослідивши всебічно, повно,
безпосередньо та об'єктивно наявні у
справі докази, оцінив їх належність,
допустимість, достовірність,
достатність і взаємний зв'язок у
сукупності, з'ясувавши усі обставини
справи, на які сторони посилалися як на
підставу своїх вимог і заперечень, з
урахуванням того, що відповідно до ст.1
ЦПК України завданням цивільного
судочинства є справедливий,
неупереджений та своєчасний розгляд і
вирішення цивільних справ з метою
захисту порушених або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичної
особи, суд дійшов висновку про відмову
у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст.ст. 6, 15, 16, 328, ЦК
України, ст. 4, 71, 72 ЖК УРСР та керуючись
ст.ст. 1, 3, 10, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, третя
особа: СГІРФО Києво-Святошинського РВ
УМВС України в Київській області про
визнання осіб, такими що втратили право
користування житловим приміщенням та
зобов'язання вчинити певні дії -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Київської області
протягом десяти днів з дня його
оголошення.