Номер провадження 4-с/754/129/14
У Х В А Л А

Іменем України

11.09.2014 Деснянський районний суд м. Києва
в складі:

головуючого суддіСаламон О.Б.з
участю секретаряСолодухіної Н.С.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Києві скаргу
ОСОБА_3 на неправомірні дії державних
виконавців Відділу державної
виконавчої служби Деснянського
районного управління юстиції та
скасування арешту, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду з
вимогами щодо:

- визнання неправомірними дій
державного виконавця ВДВС
Деснянського районного управління
юстиції Аввакумової Ю.О. в частині
винесення постанови про повернення
виконавчого документу від 10.12.2013 без
вирішення питання про зняття арешту з
майна та заборони на його відчуження;

- скасування арешту, накладеного
постановою державним виконавцем ВДВС
Деснянського районного управління
юстиції Аввакумовою Ю.О.;

- зобов'язання державного
виконавця ВДВС Деснянського районного
управління юстиції Черухи О.М. зняти
арешт та заборону на його відчуження та
виключити запис з Єдиного реєстру
заборон відчужень об'єктів рухомого
майна щодо накладення арешту та
заборону на його відчуження.

Вимоги мотивовані
порушенням державним виконавцем вимог
ч. 2 ст. 50 Закону України «Про виконавче
провадження», п. 3.17 Наказу МУЮ від 02.04.2012
№ 512/5 «Про затвердження Інструкції з
примусового виконання рішень»; розділ
4.10 Наказу МУЮ від 15.12.1999 № 745 «Про
затвердження Інструкції про
проведення виконавчих дій».

Представник заявника в
судовому засіданні скаргу підтримав,
просив її задовольнити.

Державний виконавець Аввакумова Ю.О. в
судовому засіданні заперечувала щодо
задоволення скарги, посилаючись на те,
що постанова винесена у відповідності
до чинного законодавства, при цьому
державним виконавцем виконавче
провадження завершено на підставі п. 7
ст. 47 Закону України «Про виконавче
провадження», якою не передбачено
наслідків зняття арешту з майна
боржника, оскільки не відбулося
фактичного виконання рішення таабо
дане рішення не скасоване судом.

Представник ПАТ КБ
«Надра» до суду не з»явився, однак про
розгляд справи повідомлявся належним
чином.

Заслухавши пояснення сторін,
оглянувши матеріали виконавчого
провадження, судом встановлено
наступне.

05 липня 2012 року постановою державного
виконавця ВДВС Деснянського районного
управління юстиції Малиш Т.О. відкрито
виконавче провадження на підставі
виконавчого листа № 2-2875, виданого
04.04.2012 щодо стягнення з ОСОБА_3 на
користь ПАТ «Надра» коштів у розмірі
23264,23 грн.

26 листопада 2012 року на підставі
виконавчого листа № 2-2875, виданого
04.04.2012, постановою державного виконавця
ВДВС Деснянського районного
управління юстиції Аввакумовою Ю.О.
накладено арешт на майно боржника.

24 жовтня 2013 року на підставі судового
наказу № 2н-2758, виданого 03.10.2011 щодо
стягнення з ОСОБА_3 коштів на користь КП
«Житлорембудсервіс» 4 673,40 грн. та
виконавчого листа № 2-662810, виданого
29.11.2012 щодо стягнення з ОСОБА_3 у
солідарному порядку з іншими на
користь ПАТ «ПриватБанк» 236 099,59 грн.,
постановами державного виконавця ВДВС
Деснянського районного управління
юстиції Аввакумовою Ю.О. накладено
арешти як на кошти, так і на майно
боржника та оголошення заборони на
його відчуження.

10 грудня 2013 року на підставі п. 7 ч. 1 ст.
47, ст. 50 Закону України «Про виконавче
провадження» постановами державного
виконавця ВДВС Деснянського районного
управління юстиції Аввакумовою Ю.О.
виконавчі документи (виконавчий лист №
2-2875, виданий 04.04.2012 та виконавчий лист
№ 2-662810, виданий 29.11.2012) повернуто
стягувачеві.

Статтею 50 Закону України «Про
виконавче провадження» чітко
визначено підстави для зняття арешту з
майна боржника, а саме закінчення
виконавчого провадження, що випливає з
повного фактичного виконання
виконавчого документа та сплати
виконавчого збору та витрат, пов'язаних
з проведенням виконавчих дій або
скасування рішення, що підлягало
виконанню, судом.

Натомість, державним виконавцем
виконавче провадження завершено на
підставі п. 7 ст. 47 цього ж Закону, а саме
боржник - фізична особа чи майно
боржника, розшук яких здійснювався
органами внутрішніх справ, не виявлені
протягом року з дня оголошення розшуку.

Зазначеною статтею не передбачено
наслідків зняття арешту з майна
боржника, оскільки не відбулося
фактичного виконання рішення таабо
дане рішення не скасоване судом.

Заявник також посилається
також на п. 3.17 Наказу МУЮД від 02.04.2012 №
512/5 «Про затвердження Інструкції з
примусового виконання рішень», ст.ст. 37,
40, 40-1 Закону «Про виконавче
провадження», однак дані норми не є
чинними.

З огляду на викладене, у
державного виконавця відсутні
підстави для зняття чи скасування
арешту на майно боржника, оскільки не
вчинено жодних дій щодо повного
фактичного виконання рішення суду,
сплати виконавчого збору та витрат на
проведення виконавчих дій, а стаття за
якою завершено виконавче провадження
не тягне за собою наслідків у вигляді
зняття арешту з майна боржника.

Виходячи з наведеного,
сукупність зібраних доказів в
матеріалах справи свідчать про те, що
рішення державного виконавця
відповідають вимогам чинного
законодавства.

Керуючись ст.387 ЦПК України,
ст.ст. 22-26 Закону України „Про
виконавче провадження", суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні скарги ОСОБА_3 на
неправомірні дії державних виконавців
Відділу державної виконавчої служби
Деснянського районного управління
юстиції, скасування арешту, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду м. Києва шляхом
подання через Деснянський районний суд
м. Києва протягом п'яти днів з дня її
проголошення, апеляційної скарги.

Суддя Деснянського районного суду м.
Києва О.Б. Саламон