Провадження № 2/161/3243/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

(заочне)

06 серпня 2014 року
Луцький міськрайонний суд Волинської
області

в складі: головуючого-судді -
Олексюка А.В.

при секретарі-
Шумиводі О.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Луцьку
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Загальноосвітнього навчального
закладу «Спеціалізована школа Славія»
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
Загальноосвітнього навчального
закладу «Спеціалізована школа Славія»
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди.

Свій позов мотивує тим, що 14.12.2012 року
уклав договір підготовки,
перепідготовки та підвищення
кваліфікації водіїв транспортних
засобів із школою водіїв «Славія»
Загальноосвітнього навчального
закладу «Спеціалізована школа Славія»
в особі Керівника Крошко І.В.

Згідно п. 3.1. умов договору школа
зобов'язується здійснювати підготовку
замовника за програмою «Підготовка,
перепідготовка і підвищення
кваліфікації водіїв транспортних
засобів категорії «В» у відповідності
ст.15 Закону України «Про дорожній рух».
Та за умови виконання замовником
повного курсу навчання та отримання
позитивних підсумкових та
екзаменаційних оцінок, видати
свідоцтво встановленого зразка про
закінчення навчання.

На виконання умов договору позивач
23.11.2012 року сплатив грошові кошти в
розмірі 1490,00 грн., 13.12.2012 року сплатив
кошти за пальне в розмірі 565,00 грн., що
підтверджується квитанціями № 76 та №
2603.847.1.

Проте, відповідач свої зобов'язання за
вищевказаним договором не виконав,
оскільки отримавши від позивача кошти
згідно умов договору, знаючи, що 08.06.2012
року Департаментом ДАІ МВС України
було анульовано сертифікат серії ДДАІ
№ 001965 від 08.06.2012 року про державну
акредитацію філії у м. Луцьку
підприємства Загальоосвітній
навчальний заклад «Спеціалізована
школа Славія» і не маючи права
здійснювати підготовку за програмою
«Підготовка, перепідготовка і
підвищення кваліфікації водіїв
транспортних засобів категорії «В» у
відповідності ст.15 Закону України «Про
дорожній рух», філією в м. Луцьку
здійснив навчання позивача та видав
свідоцтво серії НОМЕР_1 від 12.03.2013 про
закінчення закладу з підготовки,
перепідготовки і підвищення
кваліфікації водіїв, яке не є
документом, який надає право для
складання іспитів на право керування
транспортним засобом і отримання
посвідчення водія в ДАІ.

Просить суд стягнути з відповідача в
його користь грошові кошти в розмірі
2055,00 грн. за завдану майнову шкоду, суму
в розмірі 5000,00 грн. за завдану моральну
шкоду та понесені судові витрати по
справі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився з невідомих суду причин, хоча
вчасно та належним чином повідомлений
про час та місце розгляду справи, що
підтверджується матеріалами справи.
Про причини неявки суд не повідомив.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України.

Позивач в судове засідання не з'явився,
проте подав суду письмову заяву про
розгляд справи без його участі за
наявними матеріалами справи. Просив
суд позов задовольнити.

Дослідивши письмові докази у справі,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 14.12.2012 року між
сторонами укладено договір підготовки,
перепідготовки та підвищення
кваліфікації водіїв транспортних
засобів із школою водіїв «Славія»
Загальноосвітнього навчального
закладу «Спеціалізована школа Славія»
в особі Керівника Крошко І.В. (а.с. 7).

Згідно п. 3.1. умов договору школа
зобов'язується здійснювати підготовку
замовника за програмою «Підготовка,
перепідготовка і підвищення
кваліфікації водіїв транспортних
засобів категорії «В» у відповідності
ст.15 Закону України «Про дорожній рух».
Та за умови виконання замовником
повного курсу навчання та отримання
позитивних підсумкових та
екзаменаційних оцінок, видати
свідоцтво встановленого зразка про
закінчення навчання.

На виконання умов договору позивач
23.11.2012 року сплатив грошові кошти в
розмірі 1490,00 грн., 13.12.2012 року сплатив
кошти за пальне в розмірі 565,00 грн., що
підтверджується квитанціями № 76 та №
2603.847.1. (а.с. 10).

Згідно п. 1 ст. 526 ЦК України передбачено,
що зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Ст. 629 ЦК України передбачено, що
договір є обов'язковим для виконання
сторонами.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідач свої зобов'язання за
вищевказаним договором не виконав,
оскільки отримавши від позивача кошти
згідно умов договору, знаючи, що 08.06.2012
року Департаментом ДАІ МВС України
було анульовано сертифікат серії ДДАІ
№ 001965 від 08.06.2012 року про державну
акредитацію філії у м. Луцьку
підприємства Загальоосвітній
навчальний заклад «Спеціалізована
школа Славія» і не маючи права
здійснювати підготовку за програмою
«Підготовка, перепідготовка і
підвищення кваліфікації водіїв
транспортних засобів категорії «В» у
відповідності ст.15 Закону України «Про
дорожній рух», філією в м. Луцьку
здійснив навчання позивача та видав
свідоцтво серії НОМЕР_1 від 12.03.2013 про
закінчення закладу з підготовки,
перепідготовки і підвищення
кваліфікації водіїв, яке не є
документом, який надає право для
складання іспитів на право керування
транспортним засобом і отримання
посвідчення водія в ДАІ.

Відповідно до ч. 1 ст.901 Цивільного
кодексу України за договором про
надання послуг одна сторона
(виконавець) зобов'язується за
завданням другої сторони (замовника)
надати послуги, яка споживається в
процесі вчинення певної дії або
здійснення певної діяльності, а
замовник зобов'язується оплатити
виконавцеві зазначену послугу, якщо
інше не встановлено договором.

Згідно ч. 1 ст. 903 Цивільного
кодексу України якщо договором
передбачено надання послуг за плату,
змовник зобов'язаний оплатити надану
йому послугу в розмірі, у строки та в
порядку, що встановлені договором.

Отже, на підставі наведеного, суд
приходить до висновку, що позов слід
задовольнити та стягнути з відповідача
в користь позивача грошові кошти в
розмірі 2055,00 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Вирішуючи питання про стягання
моральної шкоди, суд прийшов до
висновку, про наявність підстав для
стягнення моральної шкоди, однак в
розмірі, що є значно меншим від
заявлених вимог, тобто в розмірі - 1000,00
грн., а в решті частини позовної вимоги
слід відмовити за безпідставністю.

Суд визначаючи розмір моральної
шкоди виходить з засад розумності,
виваженості та справедливості, та
враховує ту обставину, що відповідач
завдав шкоду позивачу, яка пов'язана з
позбавленням останнього можливості
розпоряджатись майном та коштами, що
спричинило моральні страждання,
порушення нормальних життєвих зв'язків
тощо.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача слід стягнути в користь
позивача суму в розмірі - 243,60 грн.
понесених витрат пов'язаних зі сплатою
судового збору.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 59, 60, 88, 213, 214, 215,
218, 224-226 ЦПК України, ст. 134 КЗпП України,
1191 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Загальноосвітнього
навчального закладу «Спеціалізована
школа Славія» на користь ОСОБА_1 - 2055
(дві тисячі п'ятдесят п'ять) грн. 00 коп.
сплачених коштів за навчання згідно
договору підготовки, перепідготовки та
підвищення кваліфікації водіїв
транспортних засобів від 14.12.2012 року та
суму в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00
коп. за завдану моральну шкоду.

В решті вимог відмовити.

Стягнути з Загальноосвітнього
навчального закладу «Спеціалізована
школа Славія» на користь ОСОБА_1 - 243
(двісті сорок три) грн. 60 коп. понесених
витрат пов'язаних зі сплатою судового
збору.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо
його не скасовано, набирає законної
сили після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду
А.В.
Олексюк