РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 285/2360/14-ц

провадження у справі № 2/0285/927/14

17 липня 2014 року
м.
Новоград-Волинський

Новоград-Волинський міськрайонний суд
Житомирської області в складі:

головуючої судді…………….……Савицької
Л.Й.

при секретарі……………………....Дуяновій
Г.Г.

розглянувши заочно у відкритому
судовому засіданні в залі суду
цивільну справу

за позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_3

про стягнення аліментів на
неповнолітніх дітей,-

ВСТАНОВИВ:

18.06.2014 року позивачка звернулась до
суду з позовом до відповідача, в якому
просила стягнути з нього на її користь
аліменти на утримання їх неповнолітніх
дітей: ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі 1/3 частини його
заробітку щомісячно.

В обґрунтування позову зазначила, що з
відповідачем спільно не проживають,
він ухиляється від надання
матеріальної допомоги на дітей, які
повністю знаходяться на її утриманні.
Відповідач здоровий та працездатний і
може утримувати своїх дітей.

Сторони в судове засідання не прибули.

До суду надіслали письмові заяви, в
яких просили справу розглянути у їх
відсутності, позивачка позовні вимоги
підтримала, проти чого відповідач не
заперечив.

Дослідивши надані докази по справі, суд
дійшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Обов'язок батьків щодо утримання своїх
дітей є одним з головних
конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51
Конституції України) і традиційно
закріплюється в сімейному
законодавстві.

Судом встановлено, що сторони
перебувають у зареєстрованому шлюбі з
02.10.2004 року /а.с.2/ та є батьками
неповнолітніх дітей: ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
/а.с. 3, 4/, які проживають разом з
позивачкою та знаходяться на її
утриманні /а.с.5/.

Згідно зі ст. 27 Конвенції про права
дитини від 20.11.1989 pоку, батько або (і)
інші особи, що виховують дитину, несуть
основну відповідальність за
забезпечення в межах своїх здатностей
і фінансових можливостей умов життя,
необхідних для розвитку дитини. Це
положення відбите в українському
законодавстві. Зміст глави 15 СК України
вказує на обов'язок кожного з батьків
утримувати дитину. Таке утримання є
безумовним, оскільки Закон не
передбачає будь-яких спеціальних умов
для виникнення обов'язку батьків з
утримання своїх дітей, та не передбачає
звільнення батьків від утримання
незалежно від того, чи є батьки
працездатними, та чи є в них кошти,
достатні для утримання.

Способи виконання обов'язку утримувати
дитину визначені статтею 181 СК України,
за змістом якої, кошти на утримання
дитини (аліменти) за рішенням суду
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

В пункті 17 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006
року «Про практику застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
роз'яснено, що вирішуючи питання щодо
розміру аліментів, суд повинен
урахувати: стан здоров'я, матеріальне
становище дитини і платника аліментів;
наявність в останнього інших
неповнолітніх дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх
дочки, сина; інші обставини, що мають
істотне значення.

Як вбачається з матеріалів справи і
встановлено в судовому засіданні,
відповідач - здоровий та працездатний,
має постійне місце роботи та сталий
заробіток ( займає посаду вчителя у
відділі освіти Новоград-Волинської
РДА), інших утриманців не має, будь-яких
поважних причин, що унеможливлюють
надання ним матеріальної допомоги
своїм дітям, на момент розгляду справи
не існує, позовні вимоги визнав,
заперечення проти позову не подав, а
тому суд приходить до висновку, що він
спроможний сплачувати аліменти в
розмірі, зазначеному в позові, що буде
відповідати, як інтересам самих дітей,
зокрема забезпечить належне їх
утримання, так і матеріальному
становищу та стану здоров'я платника
аліментів.

На думку суду, визначена судом сума
аліментів є реальною, не
перевищуватиме 50 % від заробітку
відповідача, дає змогу забезпечити
мінімальні життєві потреби дітей і
матеріальний стан відповідача, навіть
з відрахуванням аліментів, буде
задовільним та стабільним, що в свою
чергу не тільки не звільняє його від
обов'язку утримувати своїх сина та
доньку, а навіть дозволяє йому
виконувати свої зобов'язання щодо
оплати аліментів у розмірі,
визначеному судом.

Також суд стягує з відповідача в дохід
держави судовий збір в сумі 243 грн. 60
коп.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 57-60, 88, 209, 212-215
ЦПК України, ст.ст. 141, 180-184, 191 Сімейного
кодексу України суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, на
користь ОСОБА_2 аліменти на утримання
неповнолітніх дітей: ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 1/3 частини його заробітку
(доходів) щомісячно, але не менше, ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дітей
відповідного віку, починаючи стягнення
з 18 червня 2014 року до повноліття сина
ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_4 року, та доньки
ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_5 року.

Стягнути з відповідача ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь держави 243 грн. 60
коп. судового збору.

Рішення суду в частині стягнення
аліментів у розмірі суми платежу за
один місяць допустити до негайного
виконання.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Житомирської
області через Новоград-Волинський
міськрайонний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня його проголошення або з дня
отримання його копії.

Головуюча
Л.Й.Савицька