Справа № 743/1303/14-ц
Провадження № 2/743/351/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2014 року

Ріпкинський районний суд
Чернігівської області у
складі:головуючого-судді Сташківа
В.Б.,при секретаріНерус Н.І., за участю
ОСОБА_3, ОСОБА_4, її представника
Кушнеренка Є.Ю., ОСОБА_6, старшого
прокурора прокуратури Ріпкинського
району Чернігівської області Софієнка
В.В., прокурора прокуратури
Ріпкинського району Чернігівської
області Ковези І.А., представника
Замглайської селищної ради
Ріпкинського району Чернігівської
області Красківського С.В.,
представника Ріпкинської районної
державної адміністрації Чернігівської
області Савенко В.О., представника
Щорської районної державної
адміністрації Чернігівської області
Лихошерст С.П., представника Щорської
міської ради Чернігівської області
Климік О.О.,розглянувши у відкритому
судовому засіданні в смт. Ріпки в залі
суду справу

за позовомОСОБА_3до- прокуратури
Ріпкинського району Чернігівської
області, - Замглайської селищної ради
Ріпкинського району Чернігівської
областіпроповернення дитини,третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
на предмет спору на стороні
відповідача: - Ріпкинська районна
державна адміністрація Чернігівської
області,

за позовомОСОБА_4
доОСОБА_3пропозбавлення батьківських
прав,треті особи:- Ріпкинська районна
державна адміністрація Чернігівської
області, - Щорська районна державна
адміністрація Чернігівської
області,за участюЩорської міської ради
Чернігівської області,

за позовомОСОБА_6до- прокуратури
Ріпкинського району Чернігівської
області, - ОСОБА_4проповернення
дитини,третя особаЗамглайська селищна
рада Ріпкинського району
Чернігівської області

за
позовомОСОБА_4доОСОБА_6пропозбавлення
батьківських прав,треті особи:-
Ріпкинська районна державна
адміністрація Чернігівської області, -
Щорська районна державна
адміністрація Чернігівської області, -
Щорська міська рада Чернігівської
області, - Замглайська селищна рада
Ріпкинського району Чернігівської
області, - ОСОБА_3, - прокуратура
Ріпкинського району Чернігівської
області,

В С Т А Н О В И В :

17.07.2014 р. ОСОБА_3 звернулась до
Ріпкинського районного суду
Чернігівської області з позовом до
прокуратури Ріпкинського району
Чернігівської області про повернення
дитини.

В обґрунтування позову зазначила, що:

- рішенням Ріпкинського районного суду
Чернігівської області від 25 червня 2013р.
від неї відібрані без позбавлення
батьківських прав неповнолітня донька
ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітня
дитина ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2 (даної по
тексту - малолітня ОСОБА_14,
ІНФОРМАЦІЯ_2);

- ухвалюючи дане рішення суд помилково
спирався на прокурорські доводи, що
вона як мати дітей повністю
відсторонилась від виховання дітей,
зловживає спиртними напоями, не
створила належних умов для утримання
та розвитку дітей, на заходи впливу не
реагує. Хоча це не зовсім відповідало
дійсності. Так вийшло, що до розгляду
згадуваної справи в її житті відбулись
трагічні події пов'язані зі смертю
близьких людей, вона дуже болісно
переживала ці втрати, що пояснює те, що
вона визнала позов, оскільки не думала,
що в неї можуть реально відібрати
дітей;

- на даний час їй вдалося, оговтатись
від тих трагічних подій;

- старша донька ОСОБА_13, вже влаштувала
своє життя, їй надано повну цивільну
дієздатність, вона проживає власним
вже дорослим життям;

- але залишається інша, незагоєна рана в
її серці, це відсутність біля неї
малолітньої ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2, яку
було передано органу опіки та
піклування Замглайської селищної ради,
а далі до прийомної сім'ї в АДРЕСА_2,
оскільки вона не може жити без неї,
материнське серце не витримує розлуки;

- вона хоче повернути дитину для
виховання та піклування про неї,
оскільки має житлову квартиру, яка
розташована в АДРЕСА_1 та знаходиться в
нормальному стані, придатному для
проживання, веде нормальний спосіб
життя, спиртних напоїв чи психотропних
засобів не вживає, на даний час
перебуває на обліку в Ріпкинському
районному центрі зайнятості, як
безробітна, отримує допомогу по
безробіттю, намагається
працевлаштуватись на постійну роботу,
проживає із «цивільним» чоловіком
ОСОБА_6 в якого склалось доброзичливе
відношення до її доньки, він готовий
взяти на себе обов'язки по вихованню
дитини.

Посилаючись на наведе, на ч. 3 ст. 170
СК України, на те, що причини, які
перешкоджають належному вихованню
дитини, а також випадки передбачені п.
2-5 ч. 1 ст. 164 СК України відсутні, з
урахуванням заяви про уточнення
позовних вимог від 29.09.2014 р., просила
повернути їй доньку ОСОБА_14,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Ухвалою судді Ріпкинського районного
суду Чернігівської області СТАШКІВА
В.Б. від 17 липня 2014 р. в якості
співвідповідача була залучена
Замглайська селищна рада Ріпкинського
району Чернігівської області.

25.07.2014 р. ОСОБА_4 звернулась до
Ріпкинського районного суду
Чернігівської області з позовом до
ОСОБА_3 про позбавлення батьківських
прав відносно її малолітньої доньки, з
урахуванням заяви про уточнення
позовних вимог від 08.09.2014 р., ОСОБА_14,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування позову зазначила, що:

- рішенням Ріпкинського районного суду
Чернігівської області від 25.06.2013 р. від
ОСОБА_3 відібрана малолітня ОСОБА_14,
ІНФОРМАЦІЯ_2 без позбавлення
батьківських прав;

- розпорядженням Ріпкинської
райдержадміністрації від 19.07.2014 (хоча
насправді 2013) р. ОСОБА_14 було надано
статус дитини позбавленої
батьківського піклування;

- розпорядженням Щорської
райдержадміністрації від 21.08.2014 (хоча
насправді 2013) р. було створено прийомну
сім'ю в складі її (ОСОБА_4) та ОСОБА_16 і з
23.08.2014 (хоча насправді 2013) р. малолітню
ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2 без було передано
їм в прийомну сім'ю;

- фізичний та розумовий стан й
стан здоров'я малолітньої дитини з часу
передачі їм дитини і на даний час
набагато покращився, так як при
передачі дитини вказані стани були
незадовільними;

- ними, як прийомною сім'єю для
ОСОБА_14 було створені належні умови для
розвитку дитини, що забезпечують її
нормальний фізичний, духовний та
соціальний розвиток;

- за час проживання дитини в
прийомній сім'ї, ОСОБА_3 нецікавилась
долею дитини, не приїжджала на зустріч
з дитиною;

- службою у справах дітей Щорської
РДА готувались документи щодо
позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав
відносно малолітньої дитини та
планувалась їх передача за
територіальністю до аналогічної
служби Ріпкинської РДА;

- вказане, на її думку, свідчить
про ухилення ОСОБА_3 від виконання
обов'язків по утриманню та вихованню
своєї дитини та свідчить про
необхідність позбавлення батьківських
прав відповідачки.

Ухвалою судді Ріпкинського районного
суду Чернігівської області СТАШКІВА
В.Б. від 31 липня 2014 р. відкрито
провадження в справі № 743/1017/14-ц та
об'єднано справу № 743/1017/14-ц за позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про позбавлення
батьківських прав в одне провадження
зі справою № 743/950/14-ц за позовом ОСОБА_3
до прокуратури Ріпкинського району
Чернігівської області та Замглайської
селищної ради Ріпкинського району про
повернення дитини.

20.08.2014 року ОСОБА_6 подав до суду, в межах
даної справи, позов до прокуратури
Ріпкинського району Чернігівської
області та ОСОБА_4 про повернення
дитини.

В обґрунтування позову зазначив, що:

- рішенням Ріпкинського районного суду
Чернігівської області від 25.06.2013 року
за позовом прокурора Ріпкинського
району Чернігівської області у ОСОБА_3
було відібрано без позбавлення
батьківських прав малолітню ОСОБА_14,
ІНФОРМАЦІЯ_2, яка в подальшому була
передана в прийомну сім'ю ОСОБА_4 на
виховання;

- він тривалий час проживав (протягом 6
років) та проживає разом із ОСОБА_3 без
реєстрації шлюбу, а малолітня ОСОБА_14,
ІНФОРМАЦІЯ_2, є його дочкою, що
засвідчено внесеним актовим записом
про батька дитини до свідоцтва про
народження серії НОМЕР_3 від 30 липня 2014
року;

- він має житло, місце роботи та
необхідні матеріальні засоби для
забезпечення повноцінного виховання
та розвитку дитини, позитивно
характеризується за місцем проживання
тощо;

- жодні судові рішення по відношенню до
нього про відібрання дитини, або ж
позбавлення його батьківських прав не
виносились;

- на даний момент обставини які були
підставою для відібрання дитини в
матері відпали і суд має всі підстави
для повернення дитини для виховання в
сім'ю.

Посилаючись на ст.ст. 140, 171 СК України, з
урахуванням заяви про уточнення
позовних вимог від 29.09.2014 р., просив
повернути йому доньку ОСОБА_14,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

20.08.2014 року ОСОБА_4 звернулась до
Ріпкинського районного суду
Чернігівської області з позовом до
ОСОБА_6, про позбавлення батьківських
прав відносно його малолітньої доньки
ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2.

В обґрунтування позову зазначила, що:

- в свідоцтві про народження матір'ю
зазначена ОСОБА_3, а інформацію про
батька дитини було записано зі слів
матері, а саме: «ОСОБА_6»;

- даний позов нею подається як крайній
захід, що здійснюється в інтересах
малолітньої ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2;

- рішенням Ріпкинського районного суду
Чернігівської області від 25.06.2013 р. від
ОСОБА_3 відібрана малолітня ОСОБА_14,
ІНФОРМАЦІЯ_2, без позбавлення
батьківських прав та встановлено, що
ОСОБА_3 самоусунулась від виконання
батьківських обов'язків, зловживає
спиртними напоями, не створила
належних умов для утримання і розвитку
дітей та, як наслідок, діти були негайно
відібрані від матері;

- розпорядженням Ріпкинської
райдержадміністрації від 19.07.2013 р.
малолітній ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2 було
надано статус дитини позбавленої
батьківського піклування;

- розпорядженням Щорської
райдержадміністрації від 21.08.2013 р. було
створено прийомну сім'ю в складі її
(ОСОБА_4) та ОСОБА_16 і з 23.08.2013 р.
малолітню ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2 було
передано їм в прийомну сім'ю, де дитина
проживає і на даний час;

- коли дитину забирали від матері вона
мала незадовільний стан здоров'я, була
зовсім недоглянута, відставала в
своєму фізичному та розумовому
розвитку;

- за час проживання в їхній сім'ї
малолітня ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2 стала
добре себе почувати, має гарний стан
здоров'я, для неї було створено належні
умови проживання, що забезпечують
нормальний фізичний, духовний та
соціальний розвиток, їй приділяється
постійна увага, що свідчить про те, що
залишення дитини в їхній сім'ї
відповідає її дійсним інтересам та
сприятиме нормальному фізичному та
соціальному розвитку. Навпаки,
відібрання дитини від нашої сім'ї буде
ще одною психологічною травмою для неї.
Тим більше, що в світосприйнятті дитини
саме вони з ОСОБА_16 є її батьками;

- в ході слухання цивільної справи №
743/950/14-ц встановлено, що ОСОБА_3, коли в
неї судовим рішенням була відібрана
дитина, разом з ОСОБА_6 у ВДРАЦС
Ріпкинського РУЮ Чернігівської
області, за їх спільною заявою 30.07.2014
року, було внесено відомості про батька
малолітньої ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2 з «зі
слів матері», на «ОСОБА_6» та було
змінено прізвище дитини на ОСОБА_14;

- ОСОБА_6 вказує, що він є біологічним
батьком ОСОБА_14 та з самого початку
виховував та піклувався про малолітню
ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2;

- в ході розгляду справи ОСОБА_6 не зміг
пояснити причини зволікання в
юридичному оформленні дитини та
причини як він допустив те, що дитина
будучи позбавленою батьківського
піклування, перебувала 3 місяці у
лікарні, та в подальшому була відібрана
від матері;

- на її думку, не оформлення батьківства
дитини відбувалось лише з метою
отримання ОСОБА_3 допомоги від держави,
як одинокій матері;

- за час, як малолітня ОСОБА_14,
ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває у них, її
біологічний батько жодного разу не
цікавився своєю дитиною, навіть ніхто
не підозрював про його існування. Він
жодного разу до початку розгляду
цивільної справи не приїжджав до них,
при відсутності перешкод у
спілкуванні;

- формально «контакт» з дитиною мав
місце лише одного разу, 26.08.2014 року, коли
ОСОБА_6 разом з ОСОБА_3 приїздили до м.
Щорс. Однак фактично контакт не
відбувся, оскільки ОСОБА_6 сам не
підходив до дитини;

- всупереч того, що під час зустрічі
ОСОБА_6 та ОСОБА_3 пропонувалось
приїжджати до дитини ще без будь-яких
обмежень в кількості зустрічей,
вказані пропозиції останні
проігнорували;

- всупереч вимогам ст. ст. 150, 155 СК
України, ОСОБА_6, будучи батьком ці
вимоги ігнорував раніше та ігнорує на
даний час;

Ухвалою судді Ріпкинського районного
суду Чернігівської області ЖОВТКА Є.А.
від 15 вересня 2014 року відкрито
провадження у справі № 743/1175/14-ц за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про
позбавлення батьківських прав.

Ухвалою Ріпкинського районного суду
Чернігівської області від 29 вересня 2014
року справу № 743/950/14-ц об'єднано в одне
провадження зі справою № 743/1175/14-ц за
позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про
позбавлення батьківських прав.

В судових засіданнях ОСОБА_3 підтримала
поданий нею позов про повернення
дитини та підтримала позов ОСОБА_6 до
ОСОБА_4, прокуратури Ріпкинського
району про повернення дитини та
просила повернути їм малолітню
ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2. Одночасно
заперечила проти задоволення позовів:
ОСОБА_4 до неї про позбавлення
батьківських прав та ОСОБА_4 до ОСОБА_6
про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування своєї позиції
зазначала, що малолітня ОСОБА_14,
ІНФОРМАЦІЯ_2 являється її донькою. При
її народженні, в органах РАЦС, з її слів
було записано в графі батько «ОСОБА_6».
Вказане було зроблено аби всі її діти
були під прізвищем «ОСОБА_6». Вказала,
що в 2013 р. у неї були складні життєві
обставини, через які вона зловживала
спиртними напоями. В травні-червні 2013 р.
вона лікувалась в ЧОПНЛ. Зазначає, що
рішенням Ріпкинського районного суду
Чернігівської області від 25.06.2013 р. від
неї відібрана малолітня ОСОБА_14
ІНФОРМАЦІЯ_2, разом з іншою донькою
ОСОБА_13, без позбавлення батьківських
прав. Вказала, що визнала вказаний
позов, але не розуміла наслідків його
визнання. Зазначає, що з часу
відібрання від неї дитини її образ
життя змінився, оскільки вона спиртні
напої не вживає, не будучи, при цьому
«закодованою». Разом з ОСОБА_6 провели
ремонт в квартирі за адресою: АДРЕСА_1,
придбали навісний електрообігрівач.
Зазначає, що за час розгляду справи
вона уклала з Чернігівобленерго
договір на постачання електричної
енергії. Вказувала, що стояла на обліку
в Ріпкинському РЦЗ, працювала в
с.Буянки у фермера, отримувала допомогу
по безробіттю. Як на час відібрання
дитини, так і на даний час, вона утримує
господарство на присадибній ділянці
батька в АДРЕСА_1, де проживає її син
ОСОБА_18, який є інвалідом. Зазначає, що в
серпні 2013 р. з останнім трапився
нещасний випадок. Всі сили та гроші
вона потратила аби поставити сина «на
ноги». Вказане пояснює її зволікання в
спілкуванні з донькою ОСОБА_14, яка була
у неї відібрана. Інший її син ОСОБА_19
працює в м.Москва на будівництві.
Старша донька ОСОБА_13 набула повну
цивільну дієздатність, народивши їй
онука ОСОБА_20. Зауважує, що ОСОБА_20,
ОСОБА_21, ОСОБА_13 хвилюються аби вони не
втратили зв'язок з сестрою малолітньою
ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2. Зазначає, що вона
неодноразово зверталась до служби у
справах дітей Ріпкинської РДА щодо
надання можливості спілкування з
дитиною. В той же час, начальник цієї
служби Савенко В.О. всіляко
унеможливлювала дану зустріч. До
розгляду справи вона не знала точне
місце перебування дитини. Під час
розгляду справи в суді, а саме 29 липня
2014 р. вона приїздила до м.Щорс на
зустріч з дитиною. Проте, прийомний
батько ОСОБА_16 повідомив, що малолітня
ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2 перебуває на
відпочинку з ОСОБА_4 поза межами
Чернігівської області. Вважає, що
малолітню ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2
прийомні батьки проти неї настроюють.
Показовим прикладом для цього є
зустріч з дитиною 26 серпня 2014 р., яка
відбулась в приміщенні ССД Щорської
РДА, в присутності прийомних батьків.
Малолітня ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2
впізнала її та ОСОБА_6. Вказує, що дійсно
вони накупили їй іграшок. Проте, не
вважає, що саме іграшками хотіли
привернути увагу дитини. Зазначає, що
донька при зустрічі була скута. Також
зазначає, що зустріч 29 серпня 2014 р. в
м.Щорс з прийомною сім'єю не відбулась
через об'єктивні причини, а саме через
те, що їх в той день затримали
працівники Щорського РВ УМВС, аби
перевірити повідомлення ОСОБА_4 про
погрози з їхнього боку. У зв'язку з цим,
вони запізнились на зустріч. Вважає, що
ОСОБА_4 мали можливість піти їм на
зустріч та незважаючи на запізнення,
організувати зустріч з дитиною. Вважає,
що дитина в прийомній сім'ї утримується
незаконно, так як у неї є батько.

В судових засіданнях ОСОБА_4 та її
представник Кушнеренко Є.Ю. не
підтримали позов ОСОБА_3 до
Замглайської селищної ради
Ріпкинського району, прокуратури
Ріпкинського району про повернення
дитини та заперечили проти позову
ОСОБА_6 до ОСОБА_4, прокуратури
Ріпкинського району про повернення
дитини. Підтримали подані ОСОБА_4
позови до ОСОБА_3 про позбавлення
батьківських прав та до ОСОБА_6 про
позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування своєї позиції
зазначали, що:

- рішенням Ріпкинського районного суду
Чернігівської області від 25.06.2013 р. від
ОСОБА_3 відібрана малолітня ОСОБА_14,
ІНФОРМАЦІЯ_2, без позбавлення
батьківських прав;

- розпорядженням Ріпкинської
райдержадміністрації від 19.07.2013 р.
малолітня ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2 було
надано статус дитини позбавленої
батьківського піклування;

- розпорядженням Щорської
райдержадміністрації від 21.08.2013 р. було
створено прийомну сім'ю в складі ОСОБА_4
та ОСОБА_16 і з 23.08.2013 р. малолітню
ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2 було передано в
прийомну сім'ю;

- під час передачі малолітньої
дитини в прийомну сім'ю її стан здоров'я
був незадовільним, остання мала
проблеми з носиком, були певні
неврологічні відхилення, відставала в
розвитку, були відсутні навички в
спілкуванні, в суспільному житті була
пасивна, погано розмовляла;

- ОСОБА_4 займалась з малолітньою
ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2, остання навчилась
писати, читати, знає вірші на пам'ять,
стала активна в суспільному житті,
розкута, зникли проблеми зі здоров'ям,
оскільки часто вона возить дитину на
відпочинок;

- малолітня ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2 була
похрещена;

- ОСОБА_16 та ОСОБА_4 всіляко проявляють
свою любов до дитини, а дитина всіляко
приділяє любов до них.

Таким чином, в сукупності з іншими
матеріалами справи, ОСОБА_4 вважає, що
малолітня ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2 за час
проведений в прийомній сім'ї значно
окріпла здоров'ям, досягла значних
успіхів в розвитку, адаптувалась в
прийомній сім'ї та залишення її в
прийомній сім'ї відповідає її
інтересам, а позбавлення батьківських
прав ОСОБА_3 та ОСОБА_6 відповідає
якнайкращим інтересам малолітньої
ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Також ОСОБА_4 та Кушнеренко Є.Ю. в
обґрунтування своєї позиції зазначали,
що:

- біологічний батько малолітньої
ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_6 з 13 серпня
2010 р. по 30 липня 2014 р. в органах РАЦС не
оформлював батьківство на себе;

- в ході розгляду справи ОСОБА_6 не зміг
пояснити причини зволікання в
юридичному оформленні дитини та
причини як він допустив те, що дитина
будучи позбавленою батьківського
піклування, перебувала 3 місяці у
лікарні та була відібрана від матері;

- поверненню дитини ОСОБА_3 та ОСОБА_6
заважає і те, що відсутній дозвіл РЕМ на
користування в квартирі за адресою:
АДРЕСА_1 електрообладнання, що є
небезпечним для дитини;

- протягом перебування малолітньої
ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2 в прийомній сім'ї і
до відкриття провадження по справі,
ОСОБА_3 жодного разу не робила спроб
вийти на контакт та поспілкуватись з
дитиною;

- з прийомною сім'єю виходила на контакт
старша сестра малолітньої ОСОБА_14,
ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_13;

- під час перебування справи в суді, 29
липня 2014 р. ОСОБА_3, будучи в м.Щорс,
дійсно виходила на контакт з ОСОБА_16,
однак ОСОБА_4 була з дитиною на
відпочинку в м. Одеса, у зв'язку з чим
контакт не відбувся;

- 26 серпня 2014 р. в приміщенні служби у
справах дітей Щорської РДА, в їхній
присутності, відбулась зустріч ОСОБА_3
та ОСОБА_6 з дитиною, що зафіксована
частинами на відеокамеру;

- дане спілкування негативно вплинуло
на психологічне здоров'я дитини та під
час тихого часу у дитини трапилась
істерика, вона не хотіла ОСОБА_4
відпускати;

- під час спілкування ОСОБА_6 не проявив
належної уваги до дитини, вона його не
впізнала;

- не вийшов контакт з малолітньою
ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2 і у ОСОБА_3, так як
остання робила акцент на привезених
іграшках;

- 29 серпня 2014 р. у дитини, в присутності з
прийомною сім'єю, мала відбутися
зустріч з ОСОБА_3 та ОСОБА_6. Однак
останні в обумовлений час не з'явились,
та враховуючи пізній час, зустріч не
відбулась.

Таким чином, ОСОБА_4 вважає, що ОСОБА_3 та
ОСОБА_6 ухиляються від своїх обов'язків,
передбачених ст.. 150 СК України, по
вихованню малолітньої ОСОБА_14,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

В судових засіданнях ОСОБА_6 підтримав
поданий ним позов до ОСОБА_4,
прокуратури Ріпкинського району про
повернення дитини, висловився про
підтримку позову ОСОБА_3 до
Замглайської селищної ради
Ріпкинського району, прокуратури
Ріпкинського району про повернення
дитини та просив повернути їм
малолітню ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Одночасно заперечив проти задоволення
позовів: ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про
позбавлення батьківських прав та
ОСОБА_4 до нього про позбавлення
батьківських прав.

В обґрунтування своєї позиції
зазначав, що він є біологічним батьком
малолітньої ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Зазначив, що він протягом тривалого
часу, в т.ч. з 13 серпня 2010 року мешкає
разом з ОСОБА_3. Зазначив, що він не
зареєстрував ОСОБА_14 на себе в органах
РАЦС через бажання ОСОБА_3 щоб усі її
діти були під одним прізвищем «ОСОБА_6».
Не зміг пояснити, чому він допустив те,
що у ОСОБА_3 дитина була відібрана в
судовому порядку в 2013 р.. Вказав, що в
силу своєї роботи (працює на особу, яка
займається купівлею-продажем зерна) та
частими відрядженнями, його часто не
буває дома. Вказує, що він отримує
достатньо доходу, аби утримувати
дружину та дитину. Зауважив, що
офіційно трудові відносини оформив з
ФОП ОСОБА_23 під час розгляду даної
справи. Зазначив, що з моменту
відібрання дитини, вони належним чином
оформили правову підставу проживання в
квартирі, він зареєструвався на
житлову площу, провели косметичний
ремонт в квартирі, купили меблі, купили
плазмовий телевізор,
електрообладнання, яке дозволяє
обігрівати кімнату, придбані іграшки.
Зазначає, що 30 липня 2014 р. він разом з
ОСОБА_3 подали спільну заяву про
визнання батьківства. Саме з цього
часу, він набув прав та обов'язків
батька. Саме з підстав відсутності
судових рішень про відібрання у нього
дитини, з підстав наявності в
провадженні суду даної справи, він
звернувся безпосередньо до
Ріпкинського районного суду
Чернігівської області про повернення
йому дитини, а не до органів опіки і
піклування і служб у справах дітей з
заявою про передачу дитини. Зазначає,
що начальник служби у справах дітей
Щорської РДА робила неможливим
написання ним вказаної заяви, вже під
час подачі позову до суду. Вказує, що
від нього дитину примусово не
відбирали, він не позбавлений
батьківських прав. Зазначає, що під час
розгляду даної справи ОСОБА_3
неодноразово робила спробу
спілкуватись з дитиною в телефонному
порядку. Вони 2 рази їздили в м.Щорс на
зустріч з дитиною. Вважає, що в один з
разів сім'єю ОСОБА_4 було створено
перешкоду в спілкуванні з дитиною,
оскільки в означений час вони не
зустрілись з дитиною через те, що їх
допитували в міліцейському відділку з
приводу повідомлення про вчиненнями
ними порушень закону за попередній раз.
Зазначає, що при зустрічі з дитиною, яка
відбулась 26 серпня 2014 р. в службі у
справах дітей Щорської РДА в їхній
присутності, було багато сторонніх
людей, тому дитина належним чином не
розкрилась. Вважає, що відеозапис
повністю суду не представлений, а на
диску наявні лише моменти, які потрібні
стороні ОСОБА_4. Вважає, що в разі коли
йому повернуть дитину, він разом з
дитиною буде проживати окремо від
ОСОБА_3, яка буде проживати разом з
своїм батьком та сином ОСОБА_18 в
приватному секторі.

В судових засіданнях старший прокурор
прокуратури Ріпкинського району
Чернігівської області ОСОБА_7 та
прокурор цієї ж прокуратури ОСОБА_8
заперечили проти позовів ОСОБА_3 до
Замглайської селищної ради
Ріпкинського району, прокуратури
Ріпкинського району про повернення
дитини та проти позову ОСОБА_6 до
ОСОБА_4, прокуратури Ріпкинського
району про повернення дитини.
Підтримали подані ОСОБА_4 позови: до
ОСОБА_3 про позбавлення батьківських
прав та до ОСОБА_6 про позбавлення
батьківських прав.

В обґрунтування своєї позиції
зазначали, що:

- позбавлення батьківських прав ОСОБА_3
та ОСОБА_6 відповідає якнайкращим
інтересам малолітньої дитини ОСОБА_14;

- за час проживання в прийомній сім'ї
ОСОБА_4 та ОСОБА_16 малолітній ОСОБА_14,
ІНФОРМАЦІЯ_2 створені належні умови для
проживання, так як у дитини окрема
кімната, дитина ходить в дитячий садок,
в якому працює її прийомна матір
ОСОБА_4;

- за час проживання в прийомній сім'ї
ОСОБА_4 та ОСОБА_16 у малолітньої ОСОБА_14,
ІНФОРМАЦІЯ_2 покращилось фізичне та
психологічне здоров'я;

- біологічний батько ОСОБА_6 з 13 серпня
2010 р. по 30 липня 2014 р. в органах РАЦС не
оформлював батьківство на себе;

- заяву про визнання батьківства він та
ОСОБА_3 подали 30 липня 2014 р. коли вже
було відкрито провадження по справі;

- в ході розгляду справи ОСОБА_6 не зміг
пояснити причини зволікання в
юридичному оформленні дитини та
причини як він допустив те, що дитина
будучи позбавленою батьківського
піклування, перебувала 3 місяці у
лікарні та була відібрана від матері;

- ОСОБА_3 не усунула підстави, що
слугували відібранню дітей, оскільки,
при відсутності перешкод у спілкуванні
з дитиною, остання з часу відібрання
дитини і до відкриття провадження по
справі особисто не робила спроб
поспілкуватись з дитиною та сім'єю
ОСОБА_16, всі спроби спілкування були
під час перебування справи в
провадженні суду;

- з відеозапису зустрічі між ОСОБА_6,
ОСОБА_3 з дитиною в присутності ОСОБА_4
видно, що таке спілкування негативно
вплинуло на психологічне здоров'я
малолітньої ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2,

- поверненню дитини ОСОБА_3 та ОСОБА_6
заважає і те, що квартира за адресою:
АДРЕСА_1 не готова для проживання
малолітньої дитини в осінньо-зимовий
період.

В судових засіданнях представник
Замглайської селищної ради
Ріпкинського району Чернігівської
області ОСОБА_9, при вирішенні позовів:
ОСОБА_3 до Замглайської селищної ради
Ріпкинського району, прокуратури
Ріпкинського району про повернення
дитини; ОСОБА_6 до ОСОБА_4, прокуратури
Ріпкинського району про повернення
дитини; ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про
позбавлення батьківських прав та
ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про позбавлення
батьківських прав поклався на розсуд
суду. При цьому, підтримав висновки
органу опіки і піклування про
доцільність позбавлення батьківських
прав ОСОБА_6, про не доцільність
позбавлення батьківських прав ОСОБА_3,
про не доцільність повернення
малолітньої ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2
матері ОСОБА_3, про не доцільність
повернення малолітньої ОСОБА_14,
ІНФОРМАЦІЯ_2 батьку ОСОБА_6.

В обґрунтування своєї позиції
зазначав, що влітку 2013 р. гостро постало
питання про самоусунення ОСОБА_3 від
виховання своїх дітей: ОСОБА_13 та
малолітньої ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2. Орган
опіки і піклування виконавчого
комітету селищної ради прийняв рішення
негайно відібрати дітей від матері. При
цьому, ними не ініційовано питання про
позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав,
у зв'язку з поведінкою ОСОБА_6, який на
той час не мав юридичних прав на
малолітню ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2.
Одночасно прокуратурою району було
ініційовано питання про відібрання
дітей в судовому порядку. Зазначає, що
рішенням Ріпкинського районного суду
Чернігівської області від 25.06.2013 р. від
ОСОБА_3 відібрані неповнолітня ОСОБА_13
та малолітня ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2, без
позбавлення батьківських прав. При
цьому, ОСОБА_14 була поміщена до лікарні.
В подальшому розпорядженням
Ріпкинської РДА та Щорської РДА, дитина
була влаштована в прийомну сім'ю в
м.Щорс. За період часу, що минув від
відібрання дітей, ОСОБА_3 дещо змінила
спосіб життя, стала не з'являтись в
громадських місцях в п'яному виді, з її
слів перестала вживати спиртні напої,
отримала ордер на проживання в
квартирі за адресою: АДРЕСА_1, ОСОБА_6
зареєструвався за вказаним адресом.
Крім того, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 зробили в
квартирі ремонт. В той же час, в
установленому порядку не отримано
дозволу РЕМ на встановлення
електрообладнання, не повністю
закінчені роботи по водопостачанню
квартири. У зв'язку з цим, житло в
осінньо-зимовий період не придатне для
проживання маленької дитини, що і
сталою підставою для дачі висновку про
недоцільність повернення дитини
ОСОБА_3, яке розглядалось на виконкомі
не один раз. Вказав, що ОСОБА_6
характеризується по селищній раді
позитивно, працював неофіційно. В той
же час, підставою для дачі висновку про
доцільність позбавлення його прав
стало виключно в інтересах малолітньої
ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2, якій в м.Щорс
створені відмінні умови проживання і
яка дуже прив'язалась до прийомних
батьків.

В судових засіданнях представник
Ріпкинської районної державної
адміністрації Чернігівської області
Савенко В.О. заперечила проти позовів
ОСОБА_3 до Замглайської селищної ради
Ріпкинського району, прокуратури
Ріпкинського району про повернення
дитини та проти позову ОСОБА_6 до
ОСОБА_4, прокуратури Ріпкинського
району про повернення дитини.
Підтримала подані ОСОБА_4 позови: до
ОСОБА_3 про позбавлення батьківських
прав та до ОСОБА_6 про позбавлення
батьківських прав.

В обґрунтування своєї позиції
зазначала, що рішенням Ріпкинського
районного суду Чернігівської області
від 25.06.2013 р. від ОСОБА_3 відібрані без
позбавлення батьківських прав
неповнолітня донька ОСОБА_13,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітня ОСОБА_14,
ІНФОРМАЦІЯ_2. Вважає, що орган опіки і
піклування Замглайської селищної ради
проявив не достатню принциповість при
вирішенні влітку 2013 р. питання про
самоусунення ОСОБА_3 від виховання
дітей, оскільки в тому разі повинно
було вирішуватись питання не про
відібрання дітей у матері без
позбавлення батьківських прав, а про
повноцінне позбавлення ОСОБА_3
батьківських прав. Зазначила, що
розпорядженням Ріпкинської районної
державної адміністрації Чернігівської
області від 19 липня 2013 р. надано
малолітній ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2 статус
дитини, позбавленої батьківського
піклування, а розпорядженням Щорської
районної державної адміністрації
Чернігівської області від 21 серпня 2013
р. створено прийомну сім'ю на базі сім'ї
ОСОБА_16 та ОСОБА_4 та влаштовано
малолітню ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2 до
прийомної сім'ї. Зауважила, що ОСОБА_3
зловживала спиртним напоями та
лікувалась в ЧОПНЛ з 29.05.2013 р. по 04.06.2013
р.. Зі слів мешканців АДРЕСА_1, і наразі
ОСОБА_3 зловживає спиртними напоями.
Вважає, що матеріально-побутові умови
сім'ї в квартирі за адресою: АДРЕСА_1
покращились в порівняні з тим, як
відбирали дитину. Проте, ОСОБА_3 не
отримала в РЕМ дозвіл на встановлення в
квартирі електрообладнання, що
унеможливлює безпечне проживання в
квартирі малолітньої дитини.
Зазначила, що ОСОБА_3 в центрі
зайнятості була зареєстрована
протягом не тривалого часу, на даний
час допомогу по безробіттю не отримує.
Вказує, що неповнолітня ОСОБА_13
відносно, якої також було прийнято
рішення про відібрання дитини, у
зв'язку з народженням дитини, за
розпорядженням Ріпкинської РДА, набула
повної цивільної дієздатності.
Зазначає, що інформацію про
перебування дитини в прийомній сім'ї
вона не приховувала від ОСОБА_3, так як
про нього вона повідомила її доньку
ОСОБА_13. Вважає, що саме ОСОБА_13 та сини
ОСОБА_19 та ОСОБА_18 настроюють мати на їх
возз'єднання, тобто це не її ініціатива.
Вказує, що неодноразово проводила
профілактичні бесіди з ОСОБА_3 та
роз'яснювала необхідність спілкування
з дитиною. Зазначає, що до неї, як до
начальника служби у справах дітей
Ріпкинської РДА з письмовими
зверненнями з приводу наявності
перепон у спілкуванні з дитиною ОСОБА_3
не зверталась. Зазначила, що ОСОБА_6, як
чоловік ОСОБА_3 та біологічний батько
малолітньої ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2
належним чином не контролював
поведінку ОСОБА_3, яка зловживала
спиртними напоями та ухилялась від
виховання дитини, що стало підставою
для відібрання у неї дитини. Зазначила,
що ОСОБА_6 в разі визнання батьківства,
в силу положень СК України, мав при
відібранні малолітньої ОСОБА_14,
ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_3 переважне право
на передачу йому дитини. В той же час,
ОСОБА_6 визнав батьківство не після
суду про відібрання дитини, а під час
даного судового розгляду. Тобто, своєю
бездіяльністю дозволив передачу
дитини в прийомну сім'ю. Таким чином і
ОСОБА_6 слід позбавити батьківських
прав. Вважає, що у такий спосіб ОСОБА_6
та ОСОБА_3 унеможливлюють перебування
малолітньої ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2 в
прийомній сім'ї ОСОБА_4, де їй створені
належні умови для проживання.
Зазначила, що після юридичного
оформлення батьківства ОСОБА_6
відносно малолітньої ОСОБА_14,
ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно з розпорядженням
Ріпкинської районної державної
адміністрації Чернігівської області
від 20 серпня 2014 р. малолітня ОСОБА_14,
ІНФОРМАЦІЯ_2 втратила статус дитини,
позбавленої батьківського піклування.
Як їй відомо, то розпорядженням
Щорської районної державної
адміністрації Чернігівської області
припинено перебування в прийомній
сім'ї ОСОБА_16 та ОСОБА_4 малолітньої
ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2 та залишено дитину
у вказаній сім'ї до прийняття рішення в
даній справі. Вказала, що в залежності
від прийнятого рішення судом буде
вирішена доля дитини, чи вона буде
передана батькам, чи буде влаштована в
центр с.Хмільниця. Просила врахувати
інтереси дитини при розв'язанні даного
спору.

В судових засіданнях представник
Щорської районної державної
адміністрації Чернігівської області
Лихошерст С.П. заперечила проти позовів
ОСОБА_3 до Замглайської селищної ради
Ріпкинського району, прокуратури
Ріпкинського району про повернення
дитини та проти позову ОСОБА_6 до
ОСОБА_4, прокуратури Ріпкинського
району про повернення дитини.
Підтримала подані ОСОБА_4 позови: до
ОСОБА_3 про позбавлення батьківських
прав та до ОСОБА_6 про позбавлення
батьківських прав.

В обґрунтування своєї позиції
зазначала, що розпорядженням
Ріпкинської районної державної
адміністрації Чернігівської області
від 19 липня 2013 р. надано малолітній
ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2 статус дитини,
позбавленої батьківського піклування,
а розпорядженням Щорської районної
державної адміністрації Чернігівської
області від 21 серпня 2013 р. створено
прийомну сім'ю на базі сім'ї ОСОБА_16 та
ОСОБА_4 та влаштовано 23 серпня 2013 р.
малолітню ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2 до
прийомної сім'ї. Вважає прийомну сім'ю
ОСОБА_4 найкращою прийомною сім'єю в
Щорському районі, так як жодних
нарікань до них з часу створення не
було, вони створили відмінні умови для
проживання, виховання дитини, стан її
здоров'я та рівень розвитку
покращились. Вказує, що дитина відвідує
дитячий садочок, де прийомна мати
ОСОБА_4 працює вихователем музики.
Вказала, що не дивлячись на те, що
будинок АДРЕСА_2, прийомній сім'ї не
належить, проте у дитини є власна
кімната, в якій створені належні умови
для розвитку. Вказує, що до розгляду
справи в Ріпкинському районному суді
ні мати ОСОБА_3, ні біологічний батько
ОСОБА_6 жодного разу з нею, як
начальником служби у справах дітей
Щорської РДА не зв'язувались.
Вказувала, що вона не чинила перешкод у
спілкуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_6 у
спілкуванні з малолітньою ОСОБА_14,
ІНФОРМАЦІЯ_2 під час перебування справи
в провадженні суду. Двічі ОСОБА_3 та
ОСОБА_6 приїздили до служби у справах
дітей Щорської РДА, з метою організації
зустрічі з прийомною сім'єю. Так, 26
серпня 2014 р. у її кабінеті була
організована зустріч між ОСОБА_3,
ОСОБА_6 та малолітньою ОСОБА_14,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в присутності прийомних
батьків ОСОБА_16 та ОСОБА_4. Вважає, що
батько дитини ОСОБА_6 належним чином
уваги при зустрічі з дитиною не
приділив, а до матері ОСОБА_3 дитина
була не прихильна, важко з нею йшла на
контакт. Визнала, що ОСОБА_3 та ОСОБА_6
привозили дитині іграшки. Визнала, що в
інший раз при приїзді ОСОБА_3, ОСОБА_6 в
м.Щорс зустріч між біологічною та
прийомною сім'ями не відбувся, у зв'язку
з тим, що ОСОБА_3, ОСОБА_6 запізнились на
зустріч. Зазначила, що після юридичного
оформлення батьківства ОСОБА_6
відносно малолітньої ОСОБА_14,
ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно з розпорядженням
Ріпкинської районної державної
адміністрації Чернігівської області
від 20 серпня 2014 р. малолітня ОСОБА_14,
ІНФОРМАЦІЯ_2 втратила статус дитини,
позбавленої батьківського піклування,
а розпорядженням Щорської районної
державної адміністрації Чернігівської
області від 19 вересня 2014 р. припинено з
22 вересня 2014 р. перебування в прийомній
сім'ї ОСОБА_16 та ОСОБА_4 малолітньої
ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2 та залишено дитину
у вказаній сім'ї до прийняття рішення в
даній справі.

В судовому засіданні, яке відбулось 20
серпня 2014 р. представник Щорської
міської ради Чернігівської області
ОСОБА_12 підтримала поданий ОСОБА_4
позов до ОСОБА_3 про позбавлення
батьківських прав.

В обґрунтування своєї позиції вказала,
що вона повністю підтримує висновок
органу опіки і піклування Щорської
міської ради Чернігівської області від
19.08.2014 р. № 03-06/568 про доцільність
позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав
відносно її малолітньої ОСОБА_14,
ІНФОРМАЦІЯ_2, що відповідає інтересам
дитини. Зазначає, що чіткої відповіді
щодо того, який орган опіки і
піклування повинен давати висновок про
доцільність / не доцільність
позбавлення дитини батьківських прав
за місцем проживання батьків, чи за
місцем перебування дитини в
законодавстві не має, тому суд повинен
оцінити висновки органів опіки і
піклування, як Щорської міської ради,
так і Замглайської селищної ради та
прийняти рішення в інтересах дитини.
Зазначила, що не підтримує позов ОСОБА_3
до Замглайської селищної ради
Ріпкинського району, прокуратури
Ріпкинського району про повернення
дитини та позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4,
прокуратури Ріпкинського району про
повернення дитини.

В поданій до суду заяві (в межах справи
№ 743/1175/14-ц) Щорський міський голова
підтримав позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про
позбавлення батьківських прав.

Заслухавши пояснення ОСОБА_3, ОСОБА_4, її
представника Кушнеренка Є.Ю., ОСОБА_6,
старшого прокурора прокуратури
Ріпкинського району Чернігівської
області Софієнка В.В., прокурора
прокуратури Ріпкинського району
Чернігівської області Ковези І.А.,
представника Замглайської селищної
ради Ріпкинського району
Чернігівської області Красківського
С.В., представника Ріпкинської районної
державної адміністрації Чернігівської
області Савенко В.О., представника
Щорської районної державної
адміністрації Чернігівської області
Лихошерст С.П., представника Щорської
міської ради Чернігівської області
Климік О.О., показання свідків ОСОБА_16,
ОСОБА_13, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26,
ОСОБА_27, ОСОБА_28 дослідивши матеріали
даної об'єднаної справи, суд приходить
до наступних висновків.

Встановлені обставини щодо народження
та походження малолітньої ОСОБА_14,
ІНФОРМАЦІЯ_2, перебування її в
біологічній сім'ї, відібрання її від
матері, влаштування її в прийомну сім'ю.

В актовому записі про народження
ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2 від 27 серпня 2010 р.
№ 15, вчиненому ВРАЦС Ріпкинського РУЮ:

- в графі «Відомості про матір» вказана
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянка
України;

- в графі «Відомості про батька», згідно
заяви ОСОБА_3 від 27.08.2010 р. та згідно ч. 1
ст. 135 СК України вказаний «ОСОБА_6»,
громадянин України.

В свідоцтві про народження ОСОБА_14,
ІНФОРМАЦІЯ_2 від 27 серпня 2010 р. (серія
НОМЕР_5), виданому ВРАЦС Ріпкинського
РУЮ:

- в графі «Батько», вказаний «ОСОБА_6»,
громадянин України;

- в графі «Мати» вказана ОСОБА_3,
громадянка України.

Рішенням Ріпкинського районного суду
Чернігівської області від 25.06.2013 р.
(справа № 743/926/13-ц), яке набрало чинності
08.07.2013 р. прийнято визнання ОСОБА_3
позову прокурора Ріпкинського району
Чернігівської області до неї про
відібрання дітей від матері, без
позбавлення батьківських прав та від
ОСОБА_3 відібрані без позбавлення
батьківських прав неповнолітня донька
ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітня
ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2, з передачею дітей
органу опіки і піклування Замглайської
селищної ради Ріпкинського району.

Слід зауважити, що суд при винесенні
рішення обставини справи не
досліджував, а лише перевірив, що
визнання позову не суперечить закону
та не порушує права свободи та інтереси
інших осіб. Крім того, суд в рішенні
вказав, що відсутнє волевиявлення
будь-яких осіб про передачу їм дітей,
тому діти передані органу опіки і
піклування Замглайської селищної ради
Ріпкинського району.

Згідно розпорядження Ріпкинської
районної державної адміністрації
Чернігівської області від 19 липня 2013 р.
№ 198 надано неповнолітній ОСОБА_13,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітній ОСОБА_14,
ІНФОРМАЦІЯ_2 статус дітей, позбавлених
батьківського піклування.

Згідно розпорядження Щорської
районної державної адміністрації
Чернігівської області від 21 серпня 2013
р. № 250 створено прийомну сім'ю на базі
сім'ї ОСОБА_16 та ОСОБА_4 (АДРЕСА_2) та
влаштовано 23 серпня 2013 р. до прийомної
сім'ї для виховання та спільного
проживання дитину, позбавлену
батьківського піклування ОСОБА_14,
ІНФОРМАЦІЯ_2, яка перебуває на
первинному обліку в службі у справах
дітей Ріпкинської районної державної
адміністрації Чернігівської області,
як дитина, позбавлена батьківського
піклування.

По справі встановлено, що ОСОБА_6 та
ОСОБА_3 30 липня 2014 р. подали до ВДРАЦС РС
Ріпкинського РУЮ, у відповідності до
ст. 126 СК України, заяву матері та
батька про визнання батьківства, де
вказали повні дані щодо батька та
матері та вказали про зміну прізвища
дитини на «ОСОБА_14».

30 липня 2014 р. ВДРАЦС РС Ріпкинського
РУЮ, на підставі цієї заяви, в актовому
записі про народження ОСОБА_14,
ІНФОРМАЦІЯ_2 від 27 серпня 2010 р. № 15
змінено:

- прізвище дитини з «ОСОБА_14» на
«ОСОБА_14»;

- відомості в графі «Відомості про
батька» та вказано, що батьком дитини
являється ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6,
громадянин України, АДРЕСА_1.

30 липня 2014 р. ВДРАЦС РС Ріпкинського РУЮ
видав повторне свідоцтво про
народження (серія НОМЕР_3) ОСОБА_14,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в якому вказано:

- в графі «Батько» вказаний: «ОСОБА_6,
громадянин України»;

- в графі «Мати» вказана: «ОСОБА_3,
громадянка України».

На підставі свідоцтва про народження
(серія НОМЕР_3) від 30 липня 2014 р.,
Ріпкинською районною державною
адміністрацією Чернігівської області
видано розпорядження від 20 серпня 2014 р.
№ 360, згідно якого малолітня ОСОБА_14,
ІНФОРМАЦІЯ_2 вважається такою, що
втратила статус дитини, позбавленої
батьківського піклування.

На підставі розпорядження Ріпкинської
районної державної адміністрації
Чернігівської області від 20 серпня 2014
р. № 360 та на підставі заяви ОСОБА_4 та
ОСОБА_16, Щорською районною державною
адміністрацією Чернігівської області
було видано розпорядження від 19
вересня 2014 р. № 255, згідно якого:

- припинено з 22 вересня 2014 р.
перебування в прийомній сім'ї ОСОБА_16
та ОСОБА_4 (АДРЕСА_2) малолітньої ОСОБА_14,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у зв'язку з втратою нею
статусу дитини, позбавленої
батьківського піклування;

- припинено дію розпорядження Щорської
районної державної адміністрації
Чернігівської області від 21 серпня 2013
р. № 250 «Про створення прийомної сім'ї
та влаштування дитини» в частині
влаштування малолітньої ОСОБА_14,
ІНФОРМАЦІЯ_2;

- договір № 1 «Про влаштування дитини на
виховання та спільне проживання у
прийомну сім'ю», укладений 23 серпня 2013
року між Щорською районною державною
адміністрацією та прийомними батьками
ОСОБА_16 і ОСОБА_4 визнано таким, що
втратив чинність;

- призупинено з 22 вересня 2014 року
функціонування прийомної сім'ї ОСОБА_16
і ОСОБА_4, у зв'язку з вибуттям з неї
прийомної дитини до моменту
влаштування в сім'ю іншої дитини;

- малолітню ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2,
визнано такою, що вибула з прийомної
сім'ї, та залишено дитину проживати в
родині ОСОБА_4 до прийняття рішення
Ріпкинським районним судом по
цивільним справам щодо повернення
дитини батьку, позбавлення його
батьківських прав, поновлення в
батьківських правах матері,
позбавлення її батьківських прав.

Встановлені обставини щодо умов
проживання ОСОБА_3, її поведінки після
відібрання у неї дитини в судовому
порядку.

З комісійного акту обстеження
матеріально-побутових умов ОСОБА_3 в
складі Замглайського селищного голови
Красківського О.С., депутата селищної
ради Сусло А.В., працівника з
благоустрою селища ОСОБА_39 від 1 липня
2014 р. вбачається, що ОСОБА_3 проживає
разом з ОСОБА_6 в АДРЕСА_1 в
однокімнатній квартирі, житловою
площею 11,8 кв.м., в якому зроблений
косметичний ремонт (поклеєні шпалери,
пофарбовано), в якому немає опалення,
взимку обігріваються
електрообігрівачем, будинок
обладнаний централізованим
водопостачанням та водовідведенням,
санітарний стан приміщення
задовільний.

З характеристики Замглайської
селищної ради на ОСОБА_3 від 01.07.2014 р.
вбачається, що:

- остання має двох дорослих синів та
двох неповнолітніх доньок ОСОБА_13,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітню ОСОБА_14,
ІНФОРМАЦІЯ_2, які відібрані у неї в
судовому порядку;

- остання характеризується позитивно,
оскільки зі слів сусідів, в останній
час веде нормальний спосіб життя,
перестала вживати алкогольні напої;

- до адміністративної відповідальності
за порушення громадського порядку не
притягувалась;

- компрометуючі дані на ОСОБА_3
відсутні.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3:

- не перебуває на обліку в
диспансерному відділенні
Чернігівської ОПНЛ;

- з 29.05.2013 р. по 04.06.2013 р. перебувала на
стаціонарному лікуванні в
Чернігівській ОПНЛ з діагнозом:
«Психічні та поведінкові розлади
внаслідок вживання алкоголю..».

Судом встановлено, що:

- ОСОБА_3 звернулась до Ріпкинського
районного центру зайнятості 4 червня 2014
р.;

- згідно наказу Ріпкинського РЦЗ №
НТ140605 від 5 червня 2014 р. ОСОБА_3 надано
статус безробітної з 4 червня 2014 р.;

- згідно наказу Ріпкинського РЦЗ №
НТ140611 від 11 червня 2014 р. ОСОБА_3
призначено допомогу по безробіттю з 11
червня 2014 р. по 5 липня 2014 р. та розпочато
з 11 червня 2014 р. її виплату;

- згідно наказу Ріпкинського РЦЗ №
НТ140723 від 23 липня 2014 р. ОСОБА_3 припинено
з 22 липня 2014 р. виплату допомоги по
безробіттю, у зв'язку з
працевлаштуванням безробітної;

- ОСОБА_3 повторно звернулась до
Ріпкинського районного центру
зайнятості 4 серпня 2014 р. для отримання
консультацій;

- згідно наказу Ріпкинського РЦЗ №
НТ140807 від 7 серпня 2014 р. ОСОБА_3 надано
статус безробітної з 5 серпня 2014 р.;

- згідно наказу Ріпкинського РЦЗ №
НТ140812 від 12 серпня 2014 р. ОСОБА_3
призначено допомогу по безробіттю з 12
серпня 2014 р. по 26 червня 2014 р. та
скорочено виплату допомоги по
безробіттю, у зв'язку зі звільненням
безробітної з останнього місця роботи
за власним бажанням без поважних
причин на строк 90 календарних днів з 12
серпня 2014 р. по 9 листопада 2014 р.;

- за червень-липень 2014 р. виплачено 731
грн. 17 коп. допомоги по безробіттю.

Судом встановлено, що 22 липня 2014 р. між
ОСОБА_33 та ОСОБА_3 укладено Трудовий
договір між працівником і фізичною
особою, яка використовує найману працю,
який був зареєстрований в Ріпкинському
РЦЗ 22 липня 2014 р. за № 6, на строк з
22 липня 2014 р. по 31 липня 2014 р., за умовами,
якого остання була зобов'язана
виконувати підсобну та допоміжну
роботу з прополки с/г культур, з
заробітною платою 1220 грн. (за фактично
відпрацьований час), а вже 23 липня 2014
вказаний трудовий договір було
розірвано сторонами за ст. 38 КУпАП (за
власним бажанням), з зняттям договору з
реєстрації з 23 липня 2014 р..

Згідно рішення виконавчого комітету
Замглайської селищної ради
Ріпкинського району від 21 листопада 2013
р. № 54 «Про надання дозволу на
проживання та реєстрацію за місцем
проживання» надано ОСОБА_3 та її дітям:
малолітній ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_7, ОСОБА_21,
ІНФОРМАЦІЯ_8, ОСОБА_20, ІНФОРМАЦІЯ_9
надано дозвіл на проживання та
реєстрацію за місцем проживання за
адресою: АДРЕСА_1.

На підставі цього рішення, вказаним
особам та ОСОБА_6 28 січня 2014 р. видано
ордер № 304 на проживання в цій квартирі,
який дійсний до 30.05.2014 р..

3 вересня 2014 р. між ОСОБА_3 та ПАТ
«Чернігівобленерго», в особі директора
Ріпкинського РЕМ Терешенка М.М. було
укладено договір № 747/554-1 про
користування електричною енергією за
адресою: АДРЕСА_1 та угоду про внесення
доповнень до нього.

Встановлені обставини щодо умов
проживання ОСОБА_6 та його
працевлаштованості.

З комісійного акту обстеження
матеріально-побутових умов ОСОБА_6 в
складі Замглайського селищного голови
Красківського О.С., депутата селищної
ради Рекун Л.М., провідного спеціаліста
Ріпкинського ЦСССДМ Антонік Г.В. від 2
серпня 2014 р. вбачається, що ОСОБА_6
проживає разом з ОСОБА_3 в АДРЕСА_1 в
однокімнатній квартирі, житловою
площею 11,8 кв.м., в якому зроблений
косметичний ремонт (поклеєні шпалери,
пофарбовано), в якому немає опалення,
взимку обігріваються
електрообігрівачем, будинок
обладнаний централізованим
водопостачанням та водовідведенням,
санітарний стан приміщення
задовільний, в кімнаті поставлено
пластикове вікно, в кухні нова газова
плита, у ванній кімнаті встановлений
бойлер.

По справі встановлено, що ОСОБА_6
позитивно характеризується
Замглайською селищною радою, до
адміністративної відповідальності за
порушення громадського порядку не
притягувався та компрометуючі дані
щодо нього відсутні.

Судом встановлено, що 6 серпня 2014 р. між
ОСОБА_23 та ОСОБА_6 укладено Трудовий
договір між працівником і фізичною
особою, яка використовує найману працю,
який був зареєстрований в Ріпкинському
РЦЗ 6 серпня 2014 р. за № 8,
безстроково, за умовами якого, останній
зобов'язаний виконувати роботу
продавця на ринку, з заробітною платою
610 грн., а 7 серпня 2014 р. укладено додаток
між ними до вказаного договору.

Встановлені обставини щодо умов
перебування дитини в прийомній сім'ї
ОСОБА_4 та матеріально-побутових умов
проживання прийомної сім'ї ОСОБА_4, щодо
стану здоров'я та розвитку малолітньої
ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2.

З Висновку про стан здоров'я, фізичний
та розумовий розвиток малолітньої
ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2 від 2 вересня 2013 р.
ЛКК Щорської ЦРЛ вбачається, що остання
здорова.

З Висновку про стан здоров'я, фізичний
та розумовий розвиток дитини
малолітньої ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2 від 27
березня 2014 р. ЛКК Щорської ЦРЛ
вбачається, що остання здорова.

По справі встановлено, що малолітня
ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходиться під
наглядом дитячої консультації КУ
«Щорського районного ЦПМСД» з 27.08.2013 р.
по 23.07.2014 р. та що прийомна мати ОСОБА_4
постійно проявляла увагу та своєчасно
зверталась до лікувальної установи.

По справі встановлено, що малолітня
ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2 знаходиться під
наглядом ЛОР-лікаря Щорської ЦРЛ з
02.10.2013 р. по 23.07.2014 р. з приводу
хронічного риніту, зверталась 20 липня
2014 р. до лікаря психіатра після
спілкування з ОСОБА_3 та їй був
встановлений діагноз тривожний розлад
внаслідок очкування розлуки.

З листа начальника Щорського районного
центру соціальних служб сім'ї, дітей та
молоді від 24 липня 2014 р. № 245, з картки №
2 здійснення супервізій прийомної сім'ї
ОСОБА_4, з характеристик на малолітню
ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2 з ДНЗ № 1 (м.Щорс)
та з показань свідка ОСОБА_26, яка
здійснює соціальне супроводження
прийомної сім'ї ОСОБА_4, показань свідка
ОСОБА_27, як психолога-вихователя ДНЗ № 1
(м.Щорс), з показань свідка ОСОБА_28 та з
відеозаписів зустрічі ОСОБА_3 та
психічного стану дитини після зустрічі
з біологічними батьками вбачається, що:

- малолітня ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2
відвідує ДНЗ № 1 (м.Щорс) з вересня 2013 р.,
де характеризується позитивно;

- на момент прийняття малолітня ОСОБА_14,
ІНФОРМАЦІЯ_2 до вказаного ДНЗ дитина
була психічно неврівноважена,
відставала в розвитку, були відсутні
навички в спілкуванні, неохайна була в
їжі, майже не розмовляла, неадекватно
реагувала на зауваження, в суспільному
житті була пасивна;

- в прийомній сім'ї ОСОБА_4 для дівчинки
створені всі належні умови, для
виховання та проживання, вона має
необхідні засоби гігієни, повноцінне
збалансоване харчування, забезпечена
взуттям та одягом, має багато
різноманітних іграшок та розвиваючих
ігор, має окрему затишну кімнату, ліжко,
письмовий стіл;

- за час функціонування прийомної
родини ОСОБА_4 конфліктних ситуацій та
проблем, з якими б не могли впоратись
прийомні батьки, не виникало;

- ОСОБА_4 та ОСОБА_16 в ході соціального
супроводження прийомної сім'ї тісно
співпрацювали з спеціалістами Центру,
прислухалися де їх порад;

- в результаті дитина дуже швидко
адаптувалася до умов прийомної родини
та дуже прив'язалася до прийомних
батьків;

- за час проживання в прийомній родині в
розвитку малолітньої ОСОБА_14,
ІНФОРМАЦІЯ_2 відбулися значні
позитивні зміни, у дівчинки активно
почала розвиватись мова, вона стала
комунікабельною, завжди весела,
відкрита, адаптувалась до дитячого
садка, бере участь у всіх заходах,
позитивно спілкується з однолітками;

- під час спілкування ОСОБА_3 та ОСОБА_6 з
малолітньою ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2, яка
відбулась 26 серпня 2014 р. остання не
проявляла великої радості та
повноцінний контакт не вийшов, а після
спілкування у останньої був
пригнічений настрій.

По справі встановлено, що ОСОБА_4 та
ОСОБА_16. на обліку у лікаря психіатра та
лікаря нарколога не перебувають,
позитивно характеризуються по місцю
проживання, ОСОБА_4 позитивно
характеризується по місцю роботи в ДНЗ
№ 1 (м.Щорс).

По справі встановлено, що ОСОБА_4
працюючи в ДНЗ № 1 (м.Щорс) за
січень-червень 2014 р. отримала заробітну
плату в сумі 16 191 грн. 57 коп..

За даними Щорського відділення
Корюківської ОДПІ ОСОБА_16, будучи
приватним підприємцем, з 01.01.2014 р. по
30.06.2014 р. отримав дохід в сумі 84 930 грн..

Актом обстеження житлових умов ОСОБА_4
від 9 вересня 2014 р. Щорської міської
ради, актом обстеження умов проживання
служби у справах дітей Щорської РДА та
наявними фотографіями доводиться, що
ОСОБА_4, ОСОБА_16, разом з малолітньою
ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2 та батьком ОСОБА_4 -
ОСОБА_37 та дружиною останнього ОСОБА_38
проживають в належному ОСОБА_37, на
праві власності, житловому будинку
АДРЕСА_2, житловою площею 69,6 кв.м., який
має 1 поверх, 4 кімнати, 2 передні, кухня,
ванна, 3 коридори, котельня, тамбур,
мансарда, дві комори. В будинку наявний
водопровід, газ та каналізація.

Суд вважає за необхідне, з урахуванням
встановлених вище обставин, з
урахуванням відмінностей в предметах
спорів, з урахуванням складу учасників
справ, дати правовий аналіз кожній з
позовних вимог по об'єднаній справі
окремо, а саме:

- позовним вимогам ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про
позбавлення батьківських прав;

- позовним вимогам ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про
позбавлення батьківських прав;

- позовним вимогам ОСОБА_3 до
прокуратури Ріпкинського району про
повернення дитини та ОСОБА_6 до
прокуратури Ріпкинського району про
повернення дитини;

- позовним вимогам ОСОБА_3 до
Замглайської селищної ради
Ріпкинського району про повернення
дитини;

- позовним вимогам ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про
повернення дитини;

Щодо позовних вимог ОСОБА_4 до ОСОБА_3
про позбавлення батьківських прав, суд
враховує наступне.

Статтею 150 СК України передбачено, що
батьки зобов'язані:

- виховувати дитину в дусі поваги до
прав та свобод інших людей, любові до
своєї сім'ї та родини, свого народу,
своєї Батьківщини;

- піклуватися про здоров'я дитини, її
фізичний, духовний та моральний
розвиток;

- забезпечити здобуття дитиною повної
загальної середньої освіти, готувати
її до самостійного життя;

- поважати дитину.

Вказаною статтею передбачено, що
передача дитини на виховання іншим
особам не звільняє батьків від
обов'язку батьківського піклування
щодо неї.

Згідно п. 2, 4 ч.1 ст. 164 СК України
мати, батько можуть бути позбавлені
судом батьківських прав, якщо вона, він
ухиляються від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини та є
хронічними алкоголіками або
наркоманами.

Матеріали справи не свідчать, а ОСОБА_4,
всупереч ст.ст. 10, 58-60 ЦПК України, не
довела належними та допустимими
доказами той факт, що ОСОБА_3 страждає
на хронічний алкоголізм, хворобу, при
якій у людини з'являється неймовірний
потяг до спиртних напоїв,
спостерігаються симптоми астенії і
абстиненції та інші алкогольні
розлади.

В п. 18 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 30.03.2007 р. N 3 «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав» вказано,
що ухилення батьків від виконання
своїх обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного догляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток як складову
виховання; не спілкуються з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загальновизнаних норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти. Зазначені
фактори, як кожен окремо, так і в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення від виховання дитини лише за
умови винної поведінки батьків,
свідомого нехтування ними своїми
обов'язками.

Європейський Суд з прав людини в п. 52
рішення від 7 серпня 1996 року в справі
"Йохансен проти Норвегії" висловив
правову позицію за якою взаємне право
батьків та їхньої дитини жити однією
сім'єю становить фундаментальний
принцип сімейного життя і заходи
національних органів, які
перешкоджають здійсненню такого
права, є втручанням у таке право,
гарантоване статтею 8 Конвенції про
захист прав людини та основоположних
свобод, яка як і рішення цього Суду є
частиною національного законодавства.

В рішенні Європейського суду з прав
людини у справі «Гаазе проти
Німеччини» вказано, що після передання
дитини на піклування ретельного
розгляду вимагає питання стосовно
подальших обмежень з боку органів
влади, зокрема обмежень батьківських
прав та їхнього права доступу до дітей,
і стосовно будь-яких правових гарантій,
розрахованих на те, аби забезпечити
ефективний захист прав батьків та
дітей на повагу до сімейного життя.
Такі подальші обмеження можуть
спричинити небезпеку того, що сімейні
зв'язки між батьками та маленькою
дитиною фактично припиняються.
Інтереси дитини, при вирішенні питання
щодо побачення батьків з дитиною, яка
передана під опіку, залежно від їх
характеру та серйозності, можуть бути
вищими, ніж інтереси батьків,

Як визначається у рішеннях
Європейського суду з прав людини,
поміщення дитини у спеціалізовану
установу не повинне остаточно
припинити стосунки у рамках
біологічної сім'ї (справа «В. і W. проти
Сполученого Королівства»), а держава
має сприяти побаченням з метою
гармонійного розвитку стосунків у
сім'ї (справа «Еріксон проти Швеції»).

За таких обставин, в світлі вказаних
рішень Європейського суду з прав
людини, при відсутності в Сімейному
кодексі України положень, якими
забороняється спілкування матері від
якої відібрано дитину без позбавлення
її батьківських прав з дитиною, яка
перебуває в прийомній сім'ї, суд робить
однозначний висновок, що ОСОБА_3 мала
право, без будь-яких обмежень,
спілкуватись з малолітньою ОСОБА_14,
ІНФОРМАЦІЯ_2 і ні служби у справах дітей
Щорської та Ріпкинської районних
державних адміністрацій, ні прийомна
сім'я ОСОБА_16 та ОСОБА_4 не мають право
цьому перешкоджати.

За наявності чинного рішення суду про
відібрання у ОСОБА_3 дитини, без
позбавлення батьківських прав, у
зв'язку з тим, що вона самоусунулась від
виконання батьківських обов'язків, не
створила належних умов для утримання і
розвитку дитини, та тим, що дитина
влаштована в прийомну сім'ю, виходячи з
предмету доказування по даній
категорії справ, суд вважає, що ОСОБА_3
зобов'язана була спростувати підстави,
що стали підставою для відібрання у неї
дитини без позбавлення батьківських
прав шляхом вчинення дій передбачених
в п. 18 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 30.03.2007 р. N 3 «Про
практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
усиновлення і про позбавлення та
поновлення батьківських прав».

Проаналізувавши встановлені вище по
справі обставини, за своїм внутрішнім
переконанням, давши оцінку показанням
допитаних в якості свідків:
неповнолітньої ОСОБА_13 в частині
створення прийомною сім'єю перешкод
ОСОБА_3 та ОСОБА_6 у спілкуванні з
малолітньою ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2, в
частині того, що саме вона йшла з
прийомною сім'єю на контакт з осені 2013
р. та в частині змін, які відбулись у
ОСОБА_3 в житті; ОСОБА_24, яка є сестрою
цивільного чоловіка ОСОБА_13 щодо
обставин спілкування ОСОБА_3 Та ОСОБА_13
з прийомною сім'єю; ОСОБА_26 щодо причин,
що сприяли не проведенню зустрічі між
ОСОБА_3 та прийомною сім'єю 29 серпня 2014
р.; ОСОБА_16 щодо того, що протягом
перебування малолітньої ОСОБА_14,
ІНФОРМАЦІЯ_2 в прийомній сім'ї і до
відкриття провадження по справі,
ОСОБА_3 жодного разу не робила спроб
вийти на контакт та поспілкуватись з
дитиною, щодо того, що з ними виходила
на контакт старша сестра малолітньої
ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2 - ОСОБА_13, щодо
обставин не проведення зустрічей між
ОСОБА_3 та дитиною 29 липня 2014 р., в
сукупності з поясненнями представника
Ріпкинської районної державної
адміністрації Савенко В.О.,
представника Щорської районної
державної адміністрації Лихошерст С.П.,
з поясненнями ОСОБА_3, ОСОБА_6, ОСОБА_4, в
сукупності з листом начальника
Щорського районного центру соціальних
служб сім'ї, дітей та молоді від 24 липня
2014 р. № 245, з листом начальника служби у
справах дітей Щорського РДА від 23 липня
2014 р. № 249, суд робить висновок, що:

- відсутні належні та допустимі докази
на підтвердження того, що ОСОБА_3
самостійно робила спроби зв'язатись з
прийомною сім'єю ОСОБА_4 до 17 липня 2014 р.
(відкриття провадження про справі за
позовом ОСОБА_3);

- знайшло своє підтвердження, що
неповнолітня ОСОБА_13, через службу у
справах дітей Ріпкинської районної
державної адміністрації та Щорський
РЦСССДМ, зв'язувалась з сім'єю ОСОБА_4
про спілкування з малолітньою ОСОБА_14,
ІНФОРМАЦІЯ_2, однак їй було відмовлено в
такому спілкуванні, так як у прийомній
сім'ї було відсутнє підтвердження
родинних зв'язків між сестрами.

Суд зауважує, що по справі не
встановлено, що ОСОБА_13 мала намір
спілкуватись з своєю сестрою
малолітньою ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2, саме
в інтересах їхньої матері.

По справі відсутні належні докази, що
унеможливлювали спілкування ОСОБА_3 з
дитиною після її відібрання, а саме
отримання ОСОБА_18 інвалідності, з
приводу участі ОСОБА_3 у відновленні
сина.

По справі відсутні письмові звернення
ОСОБА_3 до відповідних органів про те,
що представники служб у справах дітей
Щорської та Ріпкинської районних
державних адміністрацій та прийомна
сім'я ОСОБА_16 та ОСОБА_4 чинять їй
перешкоди в спілкуванні з малолітньою
ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2.

По справі встановлено, підтверджується
показаннями свідка ОСОБА_26,
відповідним відеозаписом,
роздруківкою «виклики за поточний
місяць» абонентського номеру НОМЕР_4
(ОСОБА_4) мобільного оператора
«Київстар» за липень місяць 2014 р., за
період з 0.108.2014 р. по 18.08.2014 р., та
фактично не заперечується сторонами,
що після відкриття провадження по
справі (з 17 липня 2014 р.) та під час
судового розгляду справи, ОСОБА_3
робила спроби поспілкуватись в
телефонному режимі з малолітньою
ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2, через ОСОБА_4 (29, 30,
31 липня 2014 р., 2, 3, 6 серпня 2014 р.) та, що 29
липня 2014 р., 26 та 29 серпня 2014 р. ОСОБА_3
разом з ОСОБА_6 приїжджали до м.Щорс до
Щорського РЦССССДМ та в службу у
справах дітей Щорської РДА та 26 серпня
2014 р. спілкувалась з дитиною.

Судом встановлено, що 29 липня 2014 р.
контакт в м.Щорс між ОСОБА_3 та її
донькою малолітньою ОСОБА_14,
ІНФОРМАЦІЯ_2 не відбувався, так як
остання разом з ОСОБА_4 перебували на
відпочинку.

Судом встановлено, що 29 серпня 2014 р.
контакт в м.Щорс між ОСОБА_3 та її
донькою ОСОБА_14 не відбувався, так як
ОСОБА_3 запізнились на зустріч з ОСОБА_4.

За таких обставин, коли до відкриття
провадження по даній справі ОСОБА_3
жодного разу безпосередньо не
поцікавилась долею дитини, а під час
розгляду даної справи ОСОБА_3, не йдучи
на контакт з прийомною сім'єю ОСОБА_4
щодо визначення графіку побачень з
дитиною, зробила 3 спроби
поспілкуватись з дитиною, одна з яких
була позитивною, суд вважає, що ОСОБА_3
своїми неактивними діями продовжує
ухилятись від виконання своїх
обов'язків, передбачених ст.. 150 СК
України, по вихованню дитини.

У Декларації прав дитини, прийнятій
Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада
1959 р. (принцип 6), проголошено, що дитина
повинна, якщо це можливо, зростати під
опікою і відповідальністю своїх
батьків.

Частиною 1 статті 9 Конвенції про права
дитини, прийнятої 44-ю сесією
Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада
1989 р. (набрала чинності для України 27
вересня 1991 р.), передбачено, що
Держави-учасниці забезпечують те, щоб
дитина не розлучалася з батьками
всупереч їх бажанню, за винятком
випадків, коли компетентні органи
згідно з судовим рішенням, визначають
відповідно до застосовуваного закону і
процедур, що таке розлучення
необхідне в якнайкращих інтересах
дитини, яке може бути необхідним у тому
чи іншому випадку, наприклад, коли
батьки жорстоко поводяться з дитиною
або не піклуються про неї.

Системний правовий аналіз вказаних
міжнародних актів свідчить про те, що
застосування позбавлення батьківських
прав, як заходу впливу на неналежну
поведінку батьків може мати місце лише
у виключних (крайніх) випадках, і при
умові коли таке розлучення необхідне в
якнайкращих інтересах дитини.

У зв'язку з цим, в силу ст.19 СК
України суд погоджується з висновком
органу опіки і піклування виконавчого
комітету Щорської міської ради
Чернігівської області від 19.08.2014 р. №
03-06/568 про доцільність позбавлення
ОСОБА_3 батьківських прав відносно
малолітньої ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2 та не
погоджується з висновком органу опіки
і піклування виконавчого комітету
Замглайської селищної ради
Ріпкинського району Чернігівської
області від 02.09.2014 р. про відсутність
підстав позбавлення ОСОБА_3
батьківських прав відносно
малолітньої ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2

Враховуючи наведене в сукупності,
поведінку ОСОБА_3, беручи до уваги те, що
позбавлення батьківських прав
відповідачки необхідне в якнайкращих
інтересах дитини, суд приходить до
висновку про необхідність позбавлення
ОСОБА_3. батьківських прав відносно
малолітньої ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2, з
підстав ухилення від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини,
передбачених п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України.

Щодо позову ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про
позбавлення батьківських прав, то суд
враховує наступне.

Згідно ст. 121 Сімейного кодексу України
права та обов'язки матері, батька і
дитини ґрунтуються на походженні
дитини від них, засвідченому органом
державної реєстрації актів цивільного
стану в порядку, встановленому
статтями 122 та 125 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 125 СК України якщо мати та
батько дитини не перебувають у шлюбі
між собою, походження дитини від батька
визначається:

- за заявою матері та батька дитини;

- за рішенням суду.

Згідно ч. 1 ст. 126 СК України походження
дитини від батька визначається за
заявою жінки та чоловіка, які не
перебувають у шлюбі між собою. Така
заява може бути подана як до, так і
після народження дитини до органу
державної реєстрації актів цивільного
стану.

Виходячи з правового аналізу даних
норм можна стверджувати, що
законодавець передбачив, що обов'язки
батька щодо виховання та розвитку
дитини, в разі якщо він не перебуває у
шлюбі з її матір'ю, ґрунтуються на
походженні дитини від батька,
засвідченому органом державної
реєстрації актів цивільного стану.

Судом встановлено та з матеріалів
справи вбачається, що ОСОБА_6 набув
статусу батька по відношенню до
малолітньої ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2, лише
30 липня 2014 р., що підтверджується
повторним свідоцтвом про народження
(серія НОМЕР_3), виданим 30 липня 2014 р.
ВДРАЦС РС Ріпкинського РУЮ.

Таким чином, саме з 30 липня 2014 р. ОСОБА_6
зобов'язаний, як батько виконувати свої
обов'язки по вихованню дитини ОСОБА_14,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

При цьому, судом враховується, що
провадження в даній справі (по позову
ОСОБА_3) відкрито 17 липня 2014 р., а ОСОБА_4
пред'явила позов до ОСОБА_6 про
позбавлення батьківських прав 8
вересня 2014 р..

Отже, суд повинен давати оцінку діям
ОСОБА_6 по вихованню дитини саме в
період з 30 липня 2014 р., тобто під час
розгляду даної справи.

Стаття 164 СК України містить вичерпний
перелік підстав позбавлення
батьківських прав.

Тривале не вчинення ОСОБА_6 дій по
засвідченню в органах державної
реєстрації актів цивільного стану
походження дитини від нього, не
виконання ним, як біологічним батьком
обов'язків по належному вихованню
дитини до 29 липня 2014 р. включно не є
підставами для позбавлення
батьківських прав.

Враховуючи в сукупності те, що на
час ухвалення рішення по даній справі
минуло лише 2 місяці з моменту
засвідчення походження малолітньої
ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2 від нього в
органах державної реєстрації актів
цивільного стану, те, що дитина
перебувала в прийомній сім'ї ОСОБА_16 та
ОСОБА_4 в м.Щорс Чернігівської області
та залишена в ній вказаним вище
розпорядженням Щорської районної
державної адміністрації Чернігівської
області від 19 вересня 2014 р. № 255 до
прийняття рішення в цій справі, те, що
за цей час ОСОБА_6 один раз (26 серпня 2014
р.) зустрічався в приміщенні служби у
справах дітей Щорської РДА з своєю
дитиною, те, що позбавлення
батьківських прав є крайнім заходом,
суд вважає передчасним пред'явлення
позову до ОСОБА_6 про позбавлення його
батьківських прав відносно
малолітньої ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2 за
ухилення від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини.

З цих підстав та на підставі ст. 19
СК України, суд не погоджується з
висновками органу опіки і піклування
Замглайської селищної ради від 26
вересня 2014 р. та Щорської міської ради
Чернігівської області від 09.09.2014 р. №
03-05/621 про доцільність позбавлення
ОСОБА_6 батьківських прав відносно
малолітньої ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Виходячи з цього, в задоволенні позову
ОСОБА_4 до ОСОБА_6 про позбавлення
батьківських прав слід відмовити.

Щодо позовних вимог ОСОБА_3 до
прокуратури Ріпкинського району про
повернення дитини та щодо позовних
вимог ОСОБА_6 до прокуратури
Ріпкинського району Чернігівської
області про повернення дитини, то суд
враховує наступне.

Згідно ч. 3 ст. 170 СК України якщо
відпадуть причини, які перешкоджали
належному вихованню дитини її
батьками, суд за заявою батьків може
постановити рішення про повернення їм
дитини.

За змістом ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна
особа має права на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорення.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України, ст. 16 ЦК
України кожна особа має право у
встановленому цим Кодексом порядку
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 26 ЦПК України у
справах позовного провадження особами,
які беруть участь у справі, є сторони,
треті особи, представники сторін та
третіх осіб.

Сторонами в цивільному процесі,
відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, є
позивачі і відповідач.

Згідно з положеннями цивільного
процесуального законодавства
відповідач - це особа, яка має
безпосередній зв'язок зі спірними
матеріальними правовідносинами та, на
думку позивача, порушила, не визнала
або оспорила його права, свободи чи
інтереси і тому притягується до участі
у цивільній справі для відповіді за
пред'явленими вимогами.

Статтею 45 ЦПК України та статтею
36-1 Закону України «Про прокуратуру»
передбачена участь, в певних випадках,
прокурора в цивільному процесі.

Ст. 170 СК України не передбачає
участі в якості відповідачів по
справам про повернення дітей органів
прокуратури.

Виходячи з наведеного, прокуратура
Ріпкинського району Чернігівської
області не є належним відповідачем по
справам про повернення дітей, оскільки
вона не має зв'язок зі спірними
матеріальними правовідносинами.

За таких обставин, в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_3 до прокуратури
Ріпкинського району про повернення
дитини та позовних вимог ОСОБА_6 до
прокуратури Ріпкинського району
Чернігівської області про повернення
дитини слід відмовити.

В силу ст.ст. 34-36 ЦПК України
прокуратура Ріпкинського району
Чернігівської області не може бути
третьою особою і по позову ОСОБА_4 до
ОСОБА_6 про позбавлення батьківських
прав.

Щодо позовних вимог ОСОБА_3 до
Замглайської селищної ради
Ріпкинського району про повернення
дитини, то суд враховує наступне.

Як вже зазначалось вище, рішенням
Ріпкинського районного суду
Чернігівської області від 25 червня 2013
р. від ОСОБА_3 відібрана малолітня
ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2 та передана органу
опіки і піклування Замглайської
селищної ради Ріпкинського району.

Влаштування дітей, які залишились без
батьківського піклування, дітей-сиріт
та дітей, позбавлених батьківського
піклування здійснюється з дотриманням
Порядку провадження органами опіки та
піклування діяльності, пов'язаної із
захистом прав дитини, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 24 вересня 2008 р. № 866.

Виходячи з правового аналізу даного
Порядку та Закону України "Про
забезпечення організаційно-правових
умов соціального захисту дітей-сиріт
та дітей, позбавлених батьківського
піклування" можна зробити висновок, що
передача дитини органу опіки та
піклування Замглайської селищної ради
є тимчасовим, короткостроковим
заходом, спрямованим на забезпечення
подальшого її влаштування у: притулок
для дітей служби у справах дітей; центр
соціально-психологічної реабілітації
дітей; соціально-реабілітаційний
центр; заклад для дітей-сиріт та дітей,
позбавлених батьківського піклування;
сім'ї громадян.

Як вже зазначалось, малолітня ОСОБА_14,
ІНФОРМАЦІЯ_2, згідно розпорядження
Щорської районної державної
адміністрації Чернігівської області
від 21 серпня 2013 р. № 250, влаштована до
прийомної сім'ї ОСОБА_16 та ОСОБА_4 з 23
серпня 2014 р..

Враховуючи те, що передача малолітньої
ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2 органу опіки та
піклування Замглайської селищної ради
було тимчасовим, короткостроковим
заходом, в подальшому дитина
влаштована в прийомну сім'ю ОСОБА_16 та
ОСОБА_4, то суд вважає, що Замглайська
селищна рада Ріпкинського району
втратила безпосередній зв'язок зі
спірними матеріальними
правовідносинами, тому не є належним
відповідачем по вимогам ОСОБА_3 про
повернення дитини.

Враховуючи з пред'явлення позову
ОСОБА_3 про повернення дітей до
неналежних відповідачів (прокуратури
Ріпкинського району та Замглайської
селищної ради), зважаючи на те, що
задоволення позову ОСОБА_4 про
позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав
відносно малолітньої ОСОБА_14,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 виключає
повернення їй дитини, в порядку,
передбаченому ч. 3 ст. 170 СК України,
приймаючи до уваги висновок органу
опіки і піклування селищної ради від 26
вересня 2014 р. про не доцільність
повернення малолітньої малолітньої
ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2 матері ОСОБА_3, у
зв'язку з непідготовленістю житла для
проживання в осінньо-зимовий період,
суд вважає, що в задоволенні позову
ОСОБА_3 про повернення дитини слід
відмовити.

Щодо позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_4
про повернення дитини, суд враховує
наступне.

По справі встановлено, що ОСОБА_6
засвідчив походження малолітньої
ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2 в органах
державної реєстрації актів цивільного
стану 30 липня 2014 р., коли вже було
відкрито провадження по справі за
позовом ОСОБА_3 про повернення дитини
та коли 29 липня 2014 р. на адресу
Ріпкинського районного суду
Чернігівської області надійшов позов
ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про позбавлення
батьківських прав, який датований 25
липня 2014 р..

З позовної заяви ОСОБА_6 та з його
пояснень в судових засіданях по даній
справі вбачається, що саме з підстав
відсутності судових рішень про
відібрання у нього дитини, з підстав
наявності в провадженні суду даної
справи, він звернувся безпосередньо до
Ріпкинського районного суду
Чернігівської області про повернення
йому дитини, а не до органів опіки і
піклування і служб у справах дітей з
заявою про передачу дитини.

Суд фактично погоджується з висновком
органу опіки і піклування Замглайської
селищної ради Ріпкинського району від 2
вересня 2014 р. про недоцільність
розгляду питання про повернення
малолітньої ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2
батькові ОСОБА_6, в порядку,
передбаченому ч. 3 ст. 170 СК України, та з
аналогічними позиціями представників
Щорської РДА Лихошерст С.П.,
Ріпкинської РДА Савенко В.О.,
Замглайської селищної ради
Красківського О.С., адвоката Кушнеренка
Є.Ю., прокурорів Софієнка В.В. та Ковези
І.А., оскільки малолітня ОСОБА_14,
ІНФОРМАЦІЯ_2 не була відібрана від
ОСОБА_6 в судовому порядку, стосовно неї
він не був позбавлений батьківських
прав.

Отже з підстав, передбачених ч. 3 ст. 170
СК України малолітня дитина ОСОБА_14,
ІНФОРМАЦІЯ_2 не може бути повернута
батькові ОСОБА_6.

В той же час судом враховується
наступне.

Рішенням Конституційного суду України
щодо офіційного тлумачення статей 55, 64,
124 Конституції України визначено, що
частину першу ст. 55 Конституції України
треба розуміти так, що кожному
гарантується захист прав і свобод у
судовому порядку. Суд не може відмовити
у правосудді, якщо громадянин України,
іноземець, особа без громадянства
вважають, що їх права і свободи
порушені або порушуються, створено або
створюються перешкоди для їх
реалізації або мають місце інші
ущемлення прав та свобод.

Виходячи з принципу верховенства
права, положень ст.ст. 21, 22 Конституції
України щодо непорушності
конституційних прав особи на судовий
захист, ст. 6 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод, яка
гарантує права особи на доступ до суду
і справедливий розгляд його справи
судом, а також правил ст. ст. 3, 15 ЦК
України, ст. ст. 1, 3, 4 ЦПК України щодо
права особи на судовий захист
цивільного права та інтересу, слід
дійти висновку про пріоритетність
права особи на судовий захист
цивільних прав і інтересів.

За таких обставин, суд вважає, що
пред'явлення позову ОСОБА_6 про
повернення йому малолітньої дитини
безпосередньо до суду, без дотримання
Порядку провадження органами опіки та
піклування діяльності, пов'язаної із
захистом прав дитини, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 24 вересня 2008 р. № 866, є правомірним.

Крім того, судом враховується наступне.

Згідно ч. 1 ст. 163 СК України батьки мають
переважне право перед іншими особами
на те, щоб малолітня дитина проживала з
ними.

Як зазначено в рішенні Європейського
суду з прав людини "К.А. проти Фінляндії"
сам той факт, що дитина може бути
поміщена в середовище, більш
сприятливе для її виховання, не
виправдовує примусового відібрання її
від батьків.

Як зазначено в рішенні Європейського
суду з прав людини «E.P. проти Італії»
передання дитини на піклування
зазвичай має вважатися тимчасовим
заходом, який має бути припинено, як
тільки дозволять обставини, і будь-які
заходи щодо здійснення тимчасового
піклування мають відповідати кінцевій
меті возз'єднання біологічних батьків
та дитини.

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_6, в
силу закону, має переважне право на те,
щоб малолітня дитина ОСОБА_14,
ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала з ними перед
іншими особами, в т.ч. перед прийомною
сім'єю ОСОБА_16 та ОСОБА_4, які створили
для дитини відмінні умови життя, що
встановлено судом та детально описано
вище.

Тим більше, малолітня ОСОБА_14,
ІНФОРМАЦІЯ_2 залишена в прийомній сім'ї
ОСОБА_16 та ОСОБА_4 в м.Щорс
Чернігівської області згідно
розпорядженням Щорської районної
державної адміністрації Чернігівської
області від 19 вересня 2014 р. № 255 до
прийняття рішення в цій справі.

Як вже зазначалось вище, суд прийшов до
висновку про доцільність задоволення
позову ОСОБА_4 про позбавлення ОСОБА_3
батьківських прав відносно
малолітньої ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Статтею 167 СК України та Порядком
провадження органами опіки та
піклування діяльності, пов'язаної із
захистом прав дитини, затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
від 24 вересня 2008 р. № 866 регламентовано
питання влаштування дитини, батьки
якої позбавлені батьківських прав.

Згідно ч. 3 ст. 167 СК України дитина за
бажанням другого з батьків може бути
передана йому.

Враховуючи те, що ОСОБА_6 пред'явивши
позов про повернення йому малолітньої
ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2, фактично виявив
бажання про передачу саме йому
малолітньої дитини, в розумінні ч. 3 ст.
167 СК України, і в разі позбавлення
матері батьківських прав відносно
дитини, саме він, як батько у якого
дитини відібрана в судовому порядку не
була, його не було позбавлено
батьківських прав відносно дитини, має
право на проживання з ним дитини, суд
вважає за необхідне задовольнивши
позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про
повернення дитини захистити його права
з дотриманням положень ст. ст. 55, 124
Конституції України та ст. 13 Конвенції
про захист прав людини і
основоположних, відповідно до яких
свобод кожна особа має право на
ефективний засіб правового захисту, не
заборонений законом, зокрема таким, що
відповідає змісту порушеного права,
характеру його порушення та наслідкам,
спричиненим цим порушенням.

За таких обставин, суд вважає, що
малолітню ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2 слід
повернути ОСОБА_6 шляхом її передачі з
сім'ї ОСОБА_16 та ОСОБА_4.

Згідно ч. 1 ст. 167 СК України якщо дитина
проживала з тим із батьків, хто
позбавлений батьківських прав, суд
вирішує питання про можливість їхнього
подальшого проживання в одному
житловому приміщенні.

По справі встановлено, що ОСОБА_3 та
ОСОБА_6 зареєстровані та разом
проживають за адресою: АДРЕСА_1.

В судовому засіданні ОСОБА_3 та ОСОБА_6
вказували про можливість проживання
ОСОБА_6 з дитиною за адресою: АДРЕСА_1, а
ОСОБА_3 разом з своїм батьком та своїм
сином ОСОБА_18 за іншою адресою в
приватному секторі АДРЕСА_1.

В той же час, по справі відсутні належні
та допустимі докази наявності у ОСОБА_3
іншого житла, у яке вона може
поселитися.

За таких обставин задоволення позову
ОСОБА_4 про позбавлення ОСОБА_3
батьківських прав відносно
малолітньої ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2
виключає можливість проживання дитини
з батьком ОСОБА_6 в одному житловому
приміщенні за адресою: АДРЕСА_1, з
ОСОБА_3.

При цьому, суд вважає за неприпустимо, в
межах даної справи, вирішувати питання
про виселення ОСОБА_3 з даного
житлового приміщення.

Виходячи з приписів ст. 88 ЦПК України, у
зв'язку з повним задоволенням позову
ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про позбавлення
батьківських прав, з останньої на
користь ОСОБА_4 слід стягнути судовий
збір в розмірі 243 грн. 60 коп..

Виходячи з приписів ст. 88 ЦПК України, у
зв'язку з задоволенням позовних вимог
ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про повернення дитини
та відмовою в задоволені позовних
вимог до прокуратури Ріпкинського
району, з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 слід
стягнути судовий збір в розмірі 121 грн.
80 коп..

Керуючись, ст.ст. 10, 11, 57, 60, 209, 212, 215, 218 ЦПК
України, ст. ст. 19, 121, 125, 126, 150, 151, 163, п. 2 ч.
1 ст. 164, ст.ст. 165, 167, 169, 170 СК України,
ст.ст. 9, 12 Конвенції про права дитини,
принципом 6 Декларації про права
дитини, ст. 8 Конвенції про захист прав
людини та основоположних свобод, п.п. 15,
16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 30.03.2007 р. N 3 «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про усиновлення і про
позбавлення та поновлення
батьківських прав», суд,

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_3 до
прокуратури Ріпкинського району
Чернігівської області, Замглайської
селищної ради Ріпкинського району
Чернігівської області про повернення
дитини - відмовити.

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про позбавлення
батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_12,
зареєстровану та проживаючу за
адресою: АДРЕСА_1, батьківських прав
відносно малолітньої доньки ОСОБА_14,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІНФОРМАЦІЯ_12,
зареєстрованої та проживаючої за
адресою: АДРЕСА_1, реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1) на користь ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_15,
зареєстрованої в АДРЕСА_2,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_2) судовий збір
в розмірі 243 грн. 60 коп. (двісті сорок три
гривні шістдесят копійок).

Позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про
повернення дитини - задовольнити.

Малолітню доньку ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2,
яка згідно розпорядження Щорської
районної державної адміністрації
Чернігівської області від 19 вересня 2014
р. № 255, до прийняття рішення судом в
даній справі, залишена проживати в
сім'ї ОСОБА_16 та ОСОБА_4 (АДРЕСА_2) шляхом
передачі повернути ОСОБА_6,
(ІНФОРМАЦІЯ_6, який зареєстрований та
проживає за адресою: АДРЕСА_1).

Стягнути з ОСОБА_4 (ІНФОРМАЦІЯ_15,
зареєстрованої в АДРЕСА_2,
реєстраційний номер облікової картки
платника податків НОМЕР_2) на користь
ОСОБА_6, (ІНФОРМАЦІЯ_6, зареєстрованого
та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1)
судовий збір в розмірі 121 грн. 80 коп. (сто
двадцять одна гривня вісімдесят
копійок).

На підставі ч. 1 ст. 167 СК України,
визнати неможливим проживання
малолітньої ОСОБА_14, ІНФОРМАЦІЯ_2 в
одному житловому приміщенні з ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_12, яка зареєстрована та
проживає за адресою: АДРЕСА_1, яка
позбавлена батьківських прав відносно
малолітньої дитини.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 до
прокуратури Ріпкинського району
Чернігівської області про повернення
дитини - відмовити.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_6
про позбавлення батьківських прав -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Чернігівської області через
Ріпкинський районний суд
Чернігівської області шляхом подання в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги - особами,
які брали участь, і були присутніми в
судовому засіданні під час
проголошення рішення, або протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення - особами, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
рішення.

Головуючий
В.Б.Сташків