Справа № 157/1111/14-ц
Провадження №2/157/276/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2014 рокумісто
Камінь-Каширський
Камінь-Каширський районний суд
Волинської області

в складі: головуючого - судді
Гамули Б.С.,

при секретарі
Семенюк О.В.,

з участю: позивача
ОСОБА_1,

відповідача
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики,

встановив:

4 серпня 2014 року ОСОБА_1 звернувся
в суд з позовом до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики.

Свої вимоги обґрунтував тим, що 23
березня 2013 року ОСОБА_2 взяла у нього в
борг 3000 грн., які зобов'язалась
повернути в травні 2013 року. Договір
позики в такому розмірі було укладено в
усній формі. Після спливу зазначеного
строку відповідач відмовилась
добровільно повертати кошти.

Посилаючись на викладені
обставини, просить суд стягнути з
відповідача на його користь борг за
договором позики в сумі 3000 грн., а також
понесені судові витрати по справі.

Позивач ОСОБА_1 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
повністю з підстав, викладених у заяві.
Пояснив, що ОСОБА_3 добровільно
повертати кошти відмовляється, тому
змушений звернутися до суду за
захистом своїх прав.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги
визнала повністю. Пояснила, що не
повернула борг через скрутне
матеріальне становище. Суму боргу в
розмірі 3000 грн. визнає та
зобов'язується повернути.

Заслухавши пояснення сторін,
проаналізувавши матеріали справи, суд
вважає позов підставним і таким, що
підлягає до повного задоволення.

Згідно із ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

Судом встановлено, що 23 березня 2013
року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в усній
формі був укладений договір позики,
згідно якого позивач зобов'язався
надати відповідачу грошові кошти
(позику) в сумі 3000 грн. на строк до
травня 2013 року. ОСОБА_2 у свою чергу
прийняла дані кошти та зобов'язалася
повернути їх у вказаний строк.

Укладення між сторонами договору
позики на вказаних вище умовах
підтверджується матеріалами
перевірки, проведеної працівниками
Камінь-Каширського РВ УМВС України в
Волинській області за заявою ОСОБА_1
рім того, дана обставина визнана
відповідачкою в судовому засіданні, а
тому в силу ч. 1 ст. 61 ЦПК України
доказуванню не підлягає.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події.

Позивач у відповідності до ч. 1 ст.
1046 ЦК України свої зобов'язання виконав
у повному об'ємі та передав кошти в сумі
3000 грн. відповідачу, що підтверджуються
наведеними вище доказами. ОСОБА_2 у свою
чергу порушила строк повернення
коштів, тобто умов договору не
виконала.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Таким чином, борг відповідача за
договором позики на даний час
становить 3000 грн., які підлягають
стягненню з неї на корить позивача.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
на підставі ст. 88 ЦПК України стягує з
відповідача в користь позивача
сплачений ним судовий збір у розмірі 243
грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 174, 209, 212-215
ЦПК України, ст.ст. 526, 530, 611, 1046, 1049, 1050 ЦК
України, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 борг за договором позики в сумі
3000 (три тисячі) гривень та 243 (двісті
сорок три) гривні 60 копійок судового
збору.

Рішення може бути оскаржене до
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Волинської області
через Камінь-Каширський районний суд
шляхом подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня отримання
копії рішення.

Головуючий: Б. С. Гамула