Справа № 500/5104/14-ц
Провадження № 2/500/2405/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2014 року Ізмаїльський
міськрайонний суд Одеської області в
складі:

головуючого - судді Пащенко Т.П.

при секретарі - Топтигіній О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ізмаїлі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Ізмаїльської
міської ради Одеської області про
встановлення факту постійного
проживання, визнання права власності
на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2014 року представник позивача
ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до Ізмаїльської міської ради
Одеської області, в якому просив
встановити факт постійного проживання
ОСОБА_1 з померлим ОСОБА_3 за адресою:
садове товариство №12, садовий будинок
АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини
після смерті ОСОБА_3, а саме, на
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, а також, визнати за
нею як спадкоємцем за законом право
власності на садовий будинок АДРЕСА_1,
садове товариство №12, мотивуючи тим, що
нотаріальною конторою їй відмовлено у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом, у зв'язку із тим, що
необхідно було протягом шести місяців
із дня смерті спадкодавця подати до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини, заява не була
подана.

В судовому засіданні представник
позивача - ОСОБА_2 позовні вимоги
підтримав в повному обсязі та
наполягав на їх задоволенні.

В судовому засіданні представник
Ізмаїльської міської ради Одеської
області - ОСОБА_4 не заперечувала проти
задоволення позову в повному обсязі.

Вислухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача,
перевіривши матеріали справи, суд
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності до того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Згідно до ст. 1216 ЦК України -
спадкування є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 належав
садовий будинок АДРЕСА_1, на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом серії АВА №989317 від 30.06.1999 року,
що також підтверджується відповіддю КП
«Ізмаїльське міжміське бюро технічної
інвентаризації» №959 від 13.08.2014 року.
(а.с.19, 36)

Відповідно до свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1 від 27.12.2013 року, виданого
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Ізмаїльського міськрайонного
управління юстиції в Одеській області,
ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року (а.с. 4).

Отже, після смерті ОСОБА_3 згідно ст.1220
ЦК України відкрилася спадщина на
спадкове майно, до якої входить садовий
будинок АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_3
на підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом від 30.06.1999 року,
зареєстрованого з реєстрі за № 2-2835,
посвідченого Ізмаїльською державної
нотаріальної конторою (а.с. 19).

За життя спадкодавець заповіту не
залишив, що підтверджено витягом зі
спадкового реєстру (заповіти/спадкові
договори) № 37850909 від 11.07.2014 року, згідно
якого, інформація про заповіт,
складений та посвідчений від імені
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 відсутня (а.с. 12).

Відповідно ст. 1268 ЦК України -
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України
передбачено, що спадкоємець, який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Листом приватного нотаріуса
Ізмаїльського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 №258/01-16 від 11.07.2014 року
представнику позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину за законом, у зв'язку
із тим, що згідно ст. 1270 ЦК України
заявнику необхідно було протягом шести
місяців з дня смерті спадкодавця
подати в нотаріальну контору заяву про
прийняття спадщини, заява ОСОБА_1 не
була подана, тому немає можливості
видати свідоцтво про право на спадщину
на спадкове майно, яке належало
померлому ОСОБА_3 (а.с. 11).

Листами Ізмаїльської державної
нотаріальної контори від 20.08.2014 року
№1971/01-16 та приватного нотаріуса
Ізмаїльського міського нотаріального
округу ОСОБА_5 повідомлено, що після
смерті ОСОБА_3 спадкова справа не
заведена, заяв від спадкоємців до
контори не надходило (а.с. 36, 37).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на час
відкриття спадщини проживала разом із
спадкодавцем ОСОБА_3, що підтверджено
свідченнями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7,
тобто вважається такою, що фактично
прийняла спадщину відповідно до вимог
ст. 1268 ЦК України.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про
судову практику у справах про
спадкування», встановлено, що якщо
постійне проживання особи зі
спадкодавцем на час відкриття спадщини
не підтверджено відповідними
документами, у зв'язку із чим нотаріус
відмовив особі в оформленні спадщини,
спадкоємець має право звернутися в суд
із заявою про встановлення факту
постійного проживання зі спадкодавцем
на час відкриття спадщини.

У відповідності до роз'яснень п. 24 ч.3
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 2 від 12 червня 2009 року «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» у разі визнання
відповідачем позову, яке має бути
безумовним, і якщо таке визнання не
суперечить закону й не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб (не
відповідача), суд ухвалює рішення про
задоволення позову, обмежившись у
мотивувальній частині рішення
посиланням на визнання позову без
з'ясування і дослідження інших
обставин справи.

За таких обставин, заслухавши
пояснення представника позивача,
представника відповідача, свідків,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню, оскільки
відповідач визнав позов і обставини
визнані сторонами не підлягають
доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1
ЦПК України. Судом не виявлено
обставин, що суперечать закону або
порушують права, свободи чи інтереси
інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 4, 10, 11, 57-61, 174, 209, 212, 214, 215, 218 ЦПК
України, ст.ст. 1216, 1220, 1222, 1268 ЦК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Ізмаїльської міської
ради про встановлення факту постійного
проживання, визнання права власності
на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт постійного проживання
ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на час відкриття
спадщини, станом на 25 грудня 2013 року.

Визнати право власності за ОСОБА_1 на
садовий будинок АДРЕСА_1, який належав
померлому ОСОБА_3 на підставі свідоцтва
про право на спадщину за законом серії
АВА №989317 від 30 червня 1999 року та
зареєстрованого в реєстрі за №2-2835.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через
Ізмаїльський міськрайонний суд
Одеської області шляхом подачі в 10-ти
денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя
Т.П.Пащенко