Справа № 242/1553/14-ц
Провадження № 2/242/570/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

07 жовтня 2014 року
м. Селидове

Селидівський міський суд Донецької
області у складі головуючого - судді
Моцного О.С., при секретарі Відоновій
О.О., позивача ОСОБА_1, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Селидове цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору: Селидівська
державна нотаріальна контора,
Селидівське бюро технічної
інвентаризації про визнання права
власності на частку в спільному майні
придбаному під час шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 08.05.2014 року, звернувся до
суду із позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання права власності на частку в
спільному майні придбаному під час
шлюбу, в якому зазначив, що в період з 1963
року по 14.12.1987 року він перебував в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 Від
шлюбу в них народилися діти ОСОБА_2 1966
року народження та ОСОБА_3 1964 року
народження. В період знаходження в
шлюбі на ім'я дружини біло оформлено
право власності на житловий будинок з
надвірними будівлями та спорудами, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1. 14.12.1987
року шлюб між позивачем та ОСОБА_4 було
розірвано, але подружжя фактично не
припиняло шлюбних відносин, вони мали
спільний бюджет, позивач здійснював
поточний ремонт домоволодіння, а саме:
відремонтував дах, налагодив
каналізацію, укріпив погріб, побудував
сарай для тварин та виконував інші
роботи з метою утримання будинку та
прилеглих споруд у належному стані.
Після смерті дружини, доньки позивача
почали заявляти свої претензій на
набуття права власності в порядку
спадкування на все домоволодіння, в той
самий час не визнаючи право власності
ОСОБА_1 на 1/2 його частку в праві
спільної сумісної власності. Просив
суд визнати за ним право власності на 1/2
частку у спільній сумісній власності,
яким є житловий будинок надвірними
будівлями та спорудами, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1, та
знаходиться на земельній ділянці
площею 1103 кв.м., право власності на який
набуто за договором купівлі-продажу,
посвідченого Селидівською державною
нотаріальною конторою 10.09.1987 року
зареєстрованого в реєстрі за № 2137 під
час шлюбу з ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1
підтримав заявлені вимоги, та просив
задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явилася, про місце, день та час
розгляду справи повідомлена належним
чином. Надала суду заяву в якій позовні
вимоги визнала, просила суд
задовольнити їх у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явилася, про місце, день та час
розгляду справи повідомлена належним
чином.

Третя особа - Селидівська державна
нотаріальна контора - в судове
засідання не з'явилася, про місце, день
та час розгляду справи повідомлена
належним чином.

Третя особа - Селидівське бюро
технічної інвентаризації контора - в
судове засідання не з'явилася, про
місце, день та час розгляду справи
повідомлена належним чином. Надали
суду клопотання про слухання справи
без участі їх представника, проти
задоволення позовних вимог не
заперечували.

Вислухавши пояснення позивача,
вивчивши матеріали справи і дослідивши
надані докази, суд у межах заявлених
позовних вимог (стаття 11 ЦПК України)
встановив наступне.

Відповідно до договору купівлі -
продажу від 10.09.1987 року, посвідченого
Селидівською державною нотаріальною
конторою та зареєстрованим за
реєстровим № 2137, домоволодіння за
адресою: м АДРЕСА_1, придбала: ОСОБА_4 у
ОСОБА_1.

Згідно свідоцтва серія НОМЕР_1 від
відділу ЗАГСу м. Селидове Донецької
області, шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було
розірвано 14.12.1987 року, про що в книзі
реєстрації актів про розірвання шлюбу
зроблено актовий запис за № 423.

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_2,
виданого 09.04.2014 року відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Селидівського
міського управління юстиції у
Донецькій області, ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно п. 4 «Прикінцевих та перехідних
положень» ЦК України (в ред. 2004 року),
Цивільний кодекс України
застосовується до цивільних відносин,
що виникли після набрання ним чинності.
Щодо цивільних відносин, які виникли до
набрання чинності Цивільним кодексом
України, положення цього Кодексу
застосовуються до тих прав і
обов'язків, що виникли або продовжують
існувати після набрання ним чинності.

Відповідно до ст. 368 ЦК України спільна
власність двох або більше осіб без
визначення часток кожного з них у
праві власності є спільною сумісною
власністю. Майно, набуте в результаті
спільної праці та за спільні грошові
кошти членів сім'ї, є їхньою спільною
сумісною власністю, якщо інше не
встановлено договором, укладеним у
письмовій формі.

Згідно ст. 370 ЦК України співвласники
мають право на виділ у натурі частки із

майна, що є у спільній сумісній
власності. У разі виділу частки із
майна, що є у спільній сумісній
власності, вважається, що частки
кожного із співвласників у праві
спільної сумісної власності є рівними,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними, законом або рішенням суду.

Частиною 2 ст. 372 ЦК України закріплено,
що у разі поділу майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки співвласників у праві спільної
сумісної власності є рівними, якщо інше
не встановлено домовленістю між ними
або законом.

Згідно ст. 60 СК України вважається, що
кожна річ, набута за час шлюбу, крім
речей індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя. Якщо майно
придбане під час шлюбу, то реєстрація
прав на нього (на транспортний засіб,
житловий будинок чи іншу нерухомість)
лише на ім'я одного із подружжя не
спростовує презумпції належності його
до спільної сумісної власності
подружжя.

Відповідно до 5 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 20 від 20.12.1995
року «Про судову практику у справах за
позовами про захист права приватної
власності» Розглядаючи позови,
пов'язані з спільною власністю
громадян, суди повинні виходити з того,
що відповідно до чинного
законодавства спільною сумісною
власністю є: майно, нажите подружжям
за час шлюбу (ст.16 Закону «Про
власність», ст. 22 Кодексу про шлюб та
сім'ю України; майно, придбане
внаслідок спільної праці членів сім'ї
чи майно, що є у власності осіб, які
ведуть селянське (фермерське)
господарство, якщо письмовою угодою
відповідно між членами сім'ї чи членами
селянського (фермерського)
господарства не передбачено інше або
майно, придбане внаслідок спільної
праці громадян, що об'єдналися для
спільної діяльності, коли укладеною
між ними письмовою угодою визначено,
що воно є спільною сумісною
власністю (п.1 ст. 17, ст. 18, п. 2 ст. 17
Закону «Про власність»); квартира
(будинок), кімнати в квартирах та
одноквартирних будинках, передана при
приватизації з державного житлового
фонду за письмовою згодою членів
сім'ї наймача у їх спільну сумісну
власність (ст. 8 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду. В інших випадках спільна
власність громадян є частковою. Якщо
розмір часток у такій власності не
було визначено і учасники спільної
власності при надбанні майна не
виходили з рівності їх часток, розмір
частки кожного з них визначається
ступенем його участі працею й коштами
у створенні спільної власності.

Судом встановлено, що після розірвання
шлюбу позивач ОСОБА_1 продовжував
сімейні відносними з померлою ОСОБА_4,
вони мали спільний бюджет, позивач
здійснював поточний ремонт
домоволодіння, а саме: відремонтував
дах, налагодив каналізацію, укріпив
погріб, побудував сарай для тварин та
виконував інші роботи з метою
утримання будинку та прилеглих споруд
у належному стані.

Проаналізувавши надані сторонами
докази у їх сукупності, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги позивача
обґрунтовані та підлягають
задоволенню у повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись
Постановою Пленуму Верховного суду
України № 20 від 20.12.1995 року «Про судову
практику у справах за позовами про
захист права приватної власності», п. 4
«Прикінцевих та перехідних положень»
ЦК України, ст. ст. 368, 370, 372, 357, 361 ЦК
України, ст. ст. 10, 11, 60, 212-218 ЦПК України,
суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3
про визнання права власності на частку
в спільному майні придбаному під час
шлюбу - задовольнити.

Визнати за визнати за ОСОБА_1 право
власності на 1/2 частку у спільній
сумісній власності, яким є житловий
будинок загальною площею 76,5 кв. м.,
житловою площею 44,8 кв. м., надвірними
будівлями та спорудами, що
розташований за адресою: АДРЕСА_1, та
знаходиться на земельній ділянці
площею 1103 кв.м., право власності на який
набуто за договором купівлі-продажу,
посвідченого Селидівською державною
нотаріальною конторою 10.09.1987 року
зареєстрованого в реєстрі за № 2137 під
час шлюбу з ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається Апеляційному суду Донецької
області через Селидівський міський суд
Донецької області протягом десяти днів
з дня його проголошення, а особами, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя