У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 рокум. КиївКолегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Луспеника Д.Д.,

суддів: Лесько А.О., Хопти С.Ф.,

Червинської М.Є., Черненко
В.А.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за заявою відкритого
акціонерного товариства
«Прикарпатське
монтажно-налагоджувальне управління»
про перегляд у зв'язку з нововиявленими
обставинами рішення Личаківського
районного суду м. Львова від 08
листопада 2011 року у справі за позовом
ОСОБА_3 до відкритого акціонерного
товариства «Прикарпатське
монтажно-налагоджувальне управління»
про стягнення заборгованості по
заробітній платі за касаційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Личаківського
районного суду м. Львова від 02 грудня 2013
року та ухвалу апеляційного суду
Львівської області від 06 березня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року відкрите
акціонерне товариство «Прикарпатське
монтажно-налагоджувальне управління»
звернулося до суду із заявою про
перегляд у зв'язку з нововиявленими
обставинами рішення Личаківського
районного суду м. Львова від 08
листопада 2011 року, посилаючись на те, що
рішенням Личаківського районного суду
м. Львова від 14 грудня 2012 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Львівської області
від 04 листопада 2013
року, визнано недійсними додатки до
контракту на управління підприємством,
укладені між ВАТ «ПМНУ» та ОСОБА_3 від 01
липня 2007 року та 01 серпня 2008
року, які були підставою для
розрахунку визначеного у рішенні суду
розміру заборгованості по заробітній
платі.

Рішенням
Личаківського районного суду м. Львова
від 02 грудня 2013 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Львівської
області від 06 березня 2014 року, заяву
задоволено. Рішення Личаківського
районного суду м. Львові від
08 листопада 2011 року скасовано та
ухвалено нове рішення про часткове
задоволення позову. Стягнуто з ВАТ
«Прикарпатське
монтажно-налагоджувальне управління»
на користь ОСОБА_3 заборгованість по
виплаті щомісячної грошової
винагороди за період з 01 липня 2007 року
по 01 вересня 2011 року у розмірі 17 541 грн. 87
коп. (без врахування податків і
обов'язкових платежів). Здійснено
поворот виконання рішення
Личаківського районного суду м. Львова
від 08 листопада 2011 року
та зобов'язано ОСОБА_3 повернути ВАТ
«Прикарпатське
монтажно-налагоджувальне управління»
кошти у розмірі 147 576 грн. 77
коп.

У касаційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати вказані судові
рішення та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні заяви.

Касаційна скарга підлягає частковому
задоволенню з таких підстав.

Задовольняючи заяву, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився й суд апеляційної інстанції,
виходив із того, що оскільки рішенням
Личаківського районного суду м. Львова
від 14 грудня 2012 року визнано недійсними
додатки до контракту від 1 липня 2007 року
та 1 серпня 2008 року, на підставі яких
визначався розмір заборгованості по
заробітній платі перед ОСОБА_3, і така
обставина є нововиявленою, тому
рішення Личаківського районного суду
м. Львова від 8 листопада 2011
року підлягає скасуванню та необхідно
здійснити поворот його виконання.

З такими висновками судів погодитись
не можна, оскільки ці висновки
суперечать вимогам закону та не
ґрунтуються на матеріалах справи.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону судові
рішення не відповідають.

Судом установлено, що у період з 01 липня
2006 року по 26 липня 2012 року
ОСОБА_3 перебував у трудових відносинах
із ВАТ «Прикарпатське
монтажно-налагоджувальне управління»,
працюючи на посаді голови правління.

Рішенням Спостережної
Ради товариства від 26 липня 2012 року
ОСОБА_3 було відкликано з посади
голови правління.

Трудові відносини між
сторонами регулювались умовами
контракту на управління підприємством
від 01 липня 2006 року, згідно якого була
передбачена винагорода (оклад) у
розмірі 1 800 грн. (а. с. 4-6).

Рішенням
Личаківського районного суду м. Львова
від 08 листопада 2011 року
позов ОСОБА_3 задоволено та стягнуто з
ВАТ «Прикарпатське
монтажно-налагоджувальне управління»
заборгованість по заробітній платі
станом на вересень 2011 року у розмірі 221
238 грн. (а. с. 46-47).

Згідно зі ст. 361 ЦПК України підставами
для перегляду рішення, ухвали суду чи
судового наказу у зв'язку з
нововиявленими обставинами є, зокрема,
істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

У п. 3 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами» від 30
березня 2012 року № 4 (далі - Постанова)
судам роз'яснено, що нововиявлені
обставини - це юридичні факти, які мають
істотне значення для розгляду справи
та існували на час розгляду справи, але
не були і не могли бути відомі заявнику,
а також обставини, які виникли після
набрання судовим рішенням законної
сили та віднесені законом до
нововиявлених обставин (ч. 2 ст. 361 ЦПК
України).

Для визначених пунктами 3, 4 ч. 2 ст. 361 ЦПК
України нововиявлених обставин
необхідними умовами є те, що вони
існували на час розгляду справи, але
підстави виникли після ухвалення
рішення у справі (зокрема, шляхом
скасування судового рішення, яке стало
підставою для його ухвалення),
спростовують обставини, встановлені
судом на час розгляду справи, та мають
важливе значення для її розгляду.

Нововиявлені обставини мають
підтверджуватися фактичними даними
(доказами), що в установленому порядку
спростовують факти, покладені в основу
судового рішення. Суд має право
скасувати судове рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами лише за
умови, що ці обставини можуть вплинути
на юридичну оцінку обставин, здійснену
судом у судовому рішенні, що
переглядається.

При вирішенні питання про перегляд
судового рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами суд має
виходити з визначених ч. 2 ст. 361 ЦПК
України підстав, перелік яких є
вичерпним і розширеному тлумаченню не
підлягає, та дотримання заявником умов,
що містяться у ст. ст. 362, 364 ЦПК України.

Судове рішення не може переглядатись у
зв'язку з нововиявленими обставинами у
разі якщо обставини, передбачені ч. 2 ст.
361 ЦПК України, відсутні, а є підстави
для перегляду судового рішення в
апеляційному чи касаційному порядку
або Верховним Судом України, а також
якщо обставини, визначені ч. 2 ст. 361 ЦПК
України, були або могли бути відомі
заявникові на час розгляду справи.

Як на новивиявлену обставину у своїй
заяві ВАТ «Прикарпатське
монтажно-налагоджувальне управління»
послався на рішення Личаківського
районного суду м. Львова від 14 грудня 2012
року, яке було залишене без змін
ухвалою апеляційного суду Львівської
області від 04 листопада 2013 року, та яким
зустрічний позов ВАТ «Прикарпатське
монтажно-налагоджувальне управління»
задоволено, визнано недійсними додатки
до контракту від 1 липня 2007 року та
1 серпня 2008 року (а. с. 107-110, 113-114).

Суди, посилаючись на вказане рішення,
як на нововиявлену обставину, дійшли
висновку, що на підставі вищевказаних
додатків до контакту нараховувалася
заборгованість по заробітній платі
ОСОБА_3, яка була стягнута на користь
останнього рішенням Личаківського
районного суду м. Львова від 08
листопада 2011 року, тому є правові
підстави для скасування даного рішення
та вирішення на підставі ч. 2 ст. 382 ЦПК
України питання про поворот його
виконання.

При цьому, суди не звернули уваги, що
рішенням Личаківського районного суду
м. Львова від 08 листопада 2011 року було
стягнуто заборгованість по заробітній
платі ОСОБА_3 у сумі 221 238 грн., що включає
у себе не лише виплату винагороди,
передбаченої додатками до контракту
від 1 липня 2007 року та 1 серпня 2008 року, а
й заробітну плату по штатному розкладу
відповідно до самого контракту (а. с. 2,
46-47).

Також не звернули уваги, що рішення
Личаківського районного суду
м. Львова від 08 листопада 2011 року ВАТ
«Прикарпатське
монтажно-налагоджувальне управління»
у судовому порядку не оскаржило,
контракт був предметом судового
дослідження і позов про його
недійсність у ході розгляду цієї
справи не заявлявся.

Суди на вказані обставини справи уваги
не звернули, неправильно розтлумачили
норми ст. 361 ЦПК України та дійшли
передчасного висновку про задоволення
заяви.

За таких обставин, судові рішення судів
попередніх інстанцій підлягають
скасуванню, а питання щодо розгляду
заяви про перегляд у зв'язку з
нововиявленими обставинами рішення
Личаківського районного суду м. Львова
від 08 листопада 2011 року та вирішення
питання про поворот виконання
вказаного рішення направленню на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 333, 338, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Личаківського районного суду
м. Львова від 02 грудня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 06 березня 2014 року скасувати, справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
Д.Д. Луспеник

Судді:
А.О. Лесько

С.Ф. Хопта

М.Є. Червинська

В.А. Черненко