Справа №483/338/14-ц 23.06.2014 23.06.2014 23.06.2014
Провадження №22-ц/784/1728/14
Ухвала

Іменем України

23 червня 2014 року

м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого: Буренкової К.О.,

суддів: Галущенка О.І., Крамаренко Т.В.,

при секретарі судового засідання:
Богуславській О.М.,

за участю: ОСОБА_1 - представника
позивача, відповідача ОСОБА_2, її
представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Очаківського
міськрайонного суду від 29 квітня 2014
року, ухваленого за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_2 про повернення завдатку,

в с т а н о в и л а:

В лютому 2014 року ОСОБА_4 звернувся з
позовом до ОСОБА_2 про повернення
завдатку.

Позивач зазначав, що у 2007 році між ним
та відповідачкою була досягнута
домовленість щодо купівлі - продажу
житлового будинку АДРЕСА_1 за ціною у
3000 доларів США із розстроченням
платежу.

В рахунок вартості цього будинку 16
липня 2007 року він (позивач) передав
відповідачці 400 доларів США, 27 липня 2007
року - 700 доларів США, та 21 серпня 2007
року - 1300 доларів США, про що
відповідачка надала розписки. Решту
коштів він зобов'язався передати при
оформленні договору купівлі-продажу.

Посилаючись на те, що з вини
відповідачки договір купівлі-продажу
не був укладений, позивач на
підставі ст. 571 ЦК України просив
стягнути з неї 2400 доларів США
отриманого завдатку та 2400 доларів США
за невиконання зобов'язань.

В подальшому позивач уточнив позовні
вимоги та остаточно просив стягнути з
відповідачки 27960 грн. отриманого
завдатку та 27960 грн. за невиконання
зобов'язань.

Рішенням Очаківського міськрайонного
суду від 29 квітня 2014 року позов ОСОБА_4
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 в
рахунок повернення авансу 2400 доларів
США, що еквівалентно станом на 07 квітня
2014 року 27960 грн., та 243 грн. 60 коп.
судових витрат, а всього - 28203 грн. 60 коп.

Ухвалою цього ж суду від 07 травня 2014
року виправлена арифметична помилка в
резолютивній частині рішення.

Абзац третій резолютивної частини
рішення викладено в наступній
редакції: стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_4 в рахунок повернення авансу 2400
доларів США, що еквівалентно станом на
07 квітня 2014 року 27960 грн., та 279 грн. 60
коп. судових витрат, а всього - 28239 грн. 60
коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким відмовити ОСОБА_4 в
задоволенні позову. Відповідачка
посилається на те, що суд першої
інстанції не вірно визначився із
характером спірних правовідносин. На
її думку, спірна грошова сума є
завдатком, який відповідно до ч.1 ст. 571
ЦК України не підлягає стягненню з неї,
оскільки договір купівлі-продажу
будинку не було укладено з вини
позивача.

Колегія суддів вважає, що апеляційну
скаргу слід відхилити із наступних
підстав.

Судом встановлено, що у 2007 році між
ОСОБА_4 та ОСОБА_2 була досягнута
домовленість щодо купівлі - продажу
житлового будинку АДРЕСА_1 за ціною у 3000
доларів США із розстроченням
розрахунку.

На виконання домовленості 16 липня 2007
року ОСОБА_4 передав ОСОБА_2 400 доларів
США, 27 липня 2007 року - 700 доларів США та
21 серпня 2007 року - 1300 доларів США. Про
отримання вказаних коштів
відповідачка надала позивачу письмові
розписки від 16 липня 2007 року, від 27
липня 2007 року та від 21 серпня 2007 року,
які не оспорювала. Згідно копії
свідоцтва про шлюб від 09 вересня 2010
року відповідачка змінила прізвище із
ОСОБА_2 на ОСОБА_2.

Однак, в подальшому сторони договір
купівлі-продажу вказаного житлового
будинку не уклали, а отримані від
позивача кошти в сумі 2400 доларів США в
рахунок вартості цього будинку
відповідачка не повернула.

Наполягаючи на задоволенні позову,
ОСОБА_4 вважав, що сплачені ним в
рахунок вартості житлового будинку
грошові кошти є завдатком, який
підлягає стягненню з відповідачки на
його користь в подвійному розмірі,
оскільки договір купівлі-продажу не
відбувся з вини останньої.

Між тим, відповідно до ст. 570 ЦК України
завдатком є грошова сума або рухоме
майно, що видається кредиторові
боржником у рахунок належних з нього за
договором платежів, на підтвердження
зобов'язання і на забезпечення його
виконання.

Якщо не буде встановлено, що сума,
сплачена в рахунок належних з боржника
платежів, є завдатком, вона вважається
авансом.

Відповідно до ч. 1 ст.1212 ЦК України
особа, яка набула майно за рахунок
іншої особи (потерпілого) без
достатньої підстави (безпідставне
набуте майно), зобов'язана повернути
потерпілому це майно. Такий же
обов'язок виникає, коли підстава, на
якій придбано майно, згодом відпала.

Встановивши наведені обставини, суд
першої інстанції прийшов до
обґрунтованого висновку про те, що
отримані відповідачкою кошти в розмірі
2400 доларів США, що станом на 07 квітня 2014
року еквівалентно 27960 грн., є авансом,
сплаченим позивачем в рахунок
майбутніх платежів за договором
купівлі-продажу будинку, який
відповідно до положень ст. 1212
ЦК України підлягає стягненню на
користь останнього із відповідачки.

Доводи ОСОБА_2 про те, що отримана нею
від позивача сума грошових коштів є
завдатком, колегія суддів вважає
безпідставними, оскільки договір
купівлі-продажу у встановленому
законом порядку сторонами не
укладався, а тому відсутні підстави
вважати, що між ними виникли
зобов'язання, передбачені ст. 571 ЦК
України.

З врахуванням викладеного, колегія
суддів не вбачає підстав для
скасування рішення суду, ухваленого з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
рішення Очаківського міськрайонного
суду від 29 квітня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але протягом
двадцяти днів з цього часу може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді: