Справа № 1321/1713/12
Головуючий у 1 інстанції: Пахут С.О.
Провадження № 22-ц/783/5208/14
Доповідач в 2-й інстанції: Бакус В. Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області у
складі:

головуючого: судді Бакуса В.Я.,

суддів: Гірник Т.А., Левика Я.А.,

секретаря: Глинського О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
ухвалу Сокальського районного суду
Львівської області від 22 травня 2014 року
у справі за позовом ОСОБА_2 до Держави
Україна в особі Державної
казначейської служби України, третя
особа - Олендер Ігор Ярославович, про
відшкодування моральної шкоди, -

встановила:

ухвалою Сокальського районного суду
Львівської області від 22 травня 2014 року
закрито провадження у справі за
вищезгаданим позовом.

Ухвалу суду оскаржив ОСОБА_2, просить її
скасувати, а справу направити до суду
першої інстанції для продовження
розгляду по суті, посилаючись на те, що
ухвала підлягає скасуванню, оскільки
судом неповно з'ясовані обставини, що
мають значення для справи та має місце
порушення та неправильне застосування
норм матеріального та процесуального
права, внаслідок чого судом не виконано
норми Конституції України, норми
Постанов Пленуму Верховного Суду
України № 9 від 01 листопада 1996 року, № 7
від 30 травня 1997 року. Крім того, апелянт
зазначає, що районний суд зобов'язаний
був керуватися ч.6 ст.1176 ЦК України та
захистити його конституційні права,
гарантовані ст.56 Конституції України, і
задовольнити позов або на підставі ст.40
Конституції України зазначити в
ухвалі, що його права не порушувались і
не порушуються, однак цього зроблено не
було.

Сторони по справі у судове засідання не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомлені про час та місце розгляду
справи, що підтверджується
рекомендованими повідомленнями про
вручення поштового відправлення щодо
часу та місця розгляду справи.

За таких обставин, у відповідності до
ч.2 ст.305 ЦПК України, їх неявка не
перешкоджає розглядові справи, а
відповідно до ст.197 ЦПК України
фіксація судового засідання з
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалась.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши
матеріали та обставини справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість оскаржуваної ухвали,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення з
наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, у
вересні 2011 року ОСОБА_2 звернувся із
позовом до Держави Україна в особі
Державної казначейської служби
України, третя особа - суддя Олендер
І.Я., про відшкодування моральної шкоди,
заподіяної в результаті протиправних
дій судді Львівського апеляційного
адміністративного суду Олендера І.Я.,
які виразились у порушені строків
розгляду його справи.

Ухвалою Сокальського районного суду
Львівської області від 28 вересня 2011
року, яка залишена без змін ухвалою
Апеляційного суду Львівської області
від 21 листопада 2011 року, відмовлено у
відкритті провадження у справі (а.с.1, 32).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 11 квітня 2012 року
задоволено касаційну скаргу ОСОБА_2,
вищевказані ухвали Сокальського
районного суду Львівської області та
Апеляційного суду Львівської області
скасовані з передачею до суду першої
інстанції для вирішення питання про
відкриття провадження у справі 9а.с.54,
55).

Ухвалою судді Сокальського районного
суду Львівської області від 11 червня 2012
року відкрито провадження за вказаним
вище позовом ОСОБА_2 (а.с.62).

Ухвалою Сокальського районного суду
Львівської області від 22 травня 2014 року
закрито провадження у справі за
вказаним вище позовом ОСОБА_2 (а.с.138, 139).

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до змісту ст.15 ЦПК України
суди розглядають у порядку цивільного
судочинства справи щодо: захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин; інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства. Законом
може бути передбачено розгляд інших
справ за правилами цивільного
судочинства.

Процесуальні дії судді щодо порядку та
строків розгляду адміністративної
справи регулюються Кодексом
адміністративного судочинства
України, а відтак дії судді на вчинення
та по вчиненню таких є процесуальними
діями і вони пов'язані з розглядом
справи, тобто із здійсненням
правосуддя.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 13 червня 2007 р. № 8 «Про
незалежність судової влади»
передбачено, що виключне право
перевірки законності та
обґрунтованості судових рішень має
відповідний суд згідно з процесуальним
законодавством. Оскарження у будь-який
спосіб судових рішень, діяльності
судів і суддів щодо розгляду та
вирішення справи поза передбаченим
процесуальним законом порядком у
справі не допускається, і суди повинні
відмовляти у прийнятті позовів та заяв
із таким предметом.

У розумінні положень частини першої
статті 2, пунктів 1, 7 і 9 статті 3, статті
17, частини третьої статті 50 КАС України
та ст. 56 Конституції України суди та
судді при розгляді ними цивільних,
господарських, кримінальних,
адміністративних справ та справ про
адміністративні правопорушення не є
суб'єктами владних повноважень, які
здійснюють владні управлінські
функції.

Відтак, рішення суду і відповідно до
цього дії або бездіяльність судів у
питаннях здійснення правосуддя,
пов'язаних з підготовкою, розглядом
справ у судових інстанціях тощо, можуть
оскаржуватись у порядку, передбаченому
процесуальними законами.

Чинним законодавством, зокрема ст.62
Конституції України, передбачено
випадки відшкодування моральної та
матеріальної шкоди, заподіяна при
здійсненні правосуддя.

Статтею 56 Конституції України
передбачено право громадян на
відшкодування за рахунок держави чи
органів місцевого самоврядування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої незаконними рішеннями, діями
чи бездіяльністю органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їх посадових і
службових осіб при здійсненні ними
своїх повноважень.

Як зазначена стаття Конституції, так і
ч.6 ст.1176 ЦК України передбачають
відшкодування шкоди у випадку коли
предметом позову є інші дії чи
бездіяльність суду (судді), які не
пов'язані зі здійсненням правосуддя,
відправленням судочинства.

Як роз'яснено Вищим спеціалізованим
судом України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у листі № 6-182/0/4-12
від 13.02.2012 року розгляд судом позовних
вимог, незалежно від їх викладення та
змісту, предметом яких є, по суті,
оскарження процесуальних дій судді
(суду), пов'язаних із розглядом справи
(від стадії відкриття провадження у
справі до розгляду по суті, перегляду
судових рішень у передбачених
процесуальним законом порядках і їх
виконання), нормами ЦПК України чи
іншими законами України не
передбачено. Таким чином, у відкритті
провадження у такій справі слід
відмовити на підставі пункту 1 частини
другої статті 122 ЦПК України, а у разі
відкриття провадження у справі його
слід закрити на підставі пункту 1
частини першої статті 205 ЦПК України.

Таким чином, постановляючи оскаржувану
ухвалу районний суд врахував мотиви,
викладені в ухвалі Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 11 квітня 2012 року та
вищенаведене, а тому вірно прийшов до
висновку, що предметом позову є
оскарження процесуальних дій судді,
пов'язаних з розглядом конкретної
справи, а тому правомірно закрив
провадження у справі.

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що ухвала постановлена з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права, а тому
апеляційну скаргу слід відхилити, а
ухвалу суду першої інстанції залишити
без змін.

Керуючись ст.ст.303, 305, п.1 ч.2 ст. 307, п.1 ч.1
ст. 312, 313, п.4 ч.1 ст.314, 317ЦПК України,
колегія суддів,-

ухвалила:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Сокальського районного суду
Львівської області від 22 травня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ухвалою законної сили.

Головуючий :
Бакус В.Я.

Судді:
Гірник Т.А.

Левик Я.А.