Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі :

головуючого судді
- Шимківа С.С.

суддів:
- Бондаренко Н.В., Демянчук С.В.,

секретар судового засідання
- Пиляй І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 на рішення
Сарненського районного суду
Рівненської області від 14 серпня 2014
року в цивільній справі за позовом
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7
про встановлення порядку користування
квартирою, -

в с т а н о в
и л а :

Рішенням Сарненського районного
суду Рівненської області від 14 серпня
2014 року у задоволенні позову ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 до ОСОБА_7 про
встановлення порядку користування
квартирою відмовлено.

Вважаючи рішення суду таким, що
постановлене з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
позивачі оскаржили його в апеляційному
порядку.

В апеляційній скарзі вказують, що
судом, при винесенні рішення, не були
враховані обставини, що мають значення
для справи і висновки суду не
відповідають обставинам справи.

Зазначають, що запропонований ними
варіант встановлення порядку
користування квартирою АДРЕСА_1 в м.
Сарни, а саме закріплення за ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 кімнату № 6,
площею 19,1 кв. м., та кімнату № 10, площею
14,3 кв. м., а за ОСОБА_7 - кімнату № 9,
площею 9,7 кв. м., відповідно до
технічного плану вищезазначеної
квартири, не порушує право ОСОБА_7 на
користування квартирою і не зменшує
розмір його частки житлової площі в
спірній квартирі.

Додають, що відповідач здійснював
оплату за комунальні послуги в той
період часу, коли вони жили однією
сімєю, а на сьогодні останню оплату за
комунальні послуги здійснила позивач -
ОСОБА_3.

Просять суд скасувати оскаржуване
рішення та ухвалити нове рішення по
суті позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи,
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції у межах доводів
апеляційної скарги, заслухавши
пояснення учасників процесу, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково, виходячи з
наступного.

________________________________________________________________________

Справа № 572/1395/14-ц

Головуючий в суді І інстанції -
Березень Ю.В.

Провадження № 22-ц/787/1966/2014

Суддя-доповідач - Шимків С.С.

Судом встановлено, що відповідно
до свідоцтва про право власності на
нерухоме майно, серія САА № 086869 від 9
квітня 2003 року, виданого виконавчим
комітетом Сарненської міської ради,
сторони даного спору є співвласниками
рівних часток квартири АДРЕСА_1.

ОСОБА_3 та ОСОБА_7 перебували у
зареєстрованому шлюбі до лютого 2014
року та є батьками ОСОБА_4, ОСОБА_5 та
ОСОБА_6.

Постановляючи рішення про відмову у
задоволення позову про встановлення
порядку користування квартирою, суд
першої інстанції виходив з того, що
доводи позивачів про технічну
можливість виділення співвласникам у
володіння та користування житлових
приміщень у квартирі пропорційно до
належних їм ідеальних часток є
недоведеними, оскільки не було
проведено технічну експертизу, яка б
дала можливість вирішити це питання.

З таким висновком місцевого суду
колегія суддів апеляційного суду
погодитися не може.

Позивачі надали до суду технічний
паспорт, план та технічну
характеристику квартири АДРЕСА_2,
виготовлені та видані комунальним
підприємством "Рівненське обласне бюро
технічної інвентаризації" Рівненської
обласної ради 20 березня 2003 року,
реєстраційний № 637544, які підтверджують
площу кімнат та їх ізольованість. Отже,
відповідно до наданої документації,
яка підтверджує технічну
характеристику квартири, відведення у
користування сторонам окремих,
визначених кімнат, не призведе до
штучного погіршення їх житлових умов,
оскільки кімнати є окремими
ізольованими приміщеннями, з житловою
площею, яка в цілому відповідає їх
часткам у праві власності на квартиру.

За змістом ст.ст. 21, 24, 41 Конституції
України, ст.ст. 319, 358 ЦК України всі
громадяни є рівними у своїх правах,
усім власникам забезпечуються рівні
умови здійснення цих прав, у тому числі
щодо захисту права спільної часткової
власності.

Правовий режим спільної часткової
власності визначається гл. 26 ЦК України
з урахуванням інтересів усіх її
учасників. Володіння, користування і
розпорядження частковою власністю
здійснюється за згодою всіх
співвласників, а за відсутності згоди
спір вирішується судом.

Відповідно до п. 2 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22 грудня 1995
року № 20 "Про судову практику у справах
за позовами про захист права приватної
власності" судовий захист права
приватної власності громадян
здійснюється шляхом розгляду справ,
зокрема, за позовами про визначення
порядку володіння, користування і
розпорядження майном, що є спільною
власністю.

У даному випадку позивачами було
обрано саме такий порядок захисту їх
права власності, як пред'явлення позову
про встановлення порядку користування
квартирою.

Згідно зі ст. 55 Конституції України
права та свободи людини і громадянина
захищаються судом. Кожна особа має
право в порядку, встановленому законом,
звернутися за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст. 3 ЦПК
України).

Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України
власник має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування й розпорядження своїм
майном.

Суд першої інстанції, вирішуючи позов,
на зазначене уваги не звернув.

Ураховуючи те, що судом неповно
з'ясовано фактичні обставини справи,
висновки суду не відповідають
обставинам справи, судом неправильно
застосовано норми матеріального права,
постановлене ним рішення, в частині
відмови у задоволенні позову про
встановлення порядку користування
квартирою, підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про
задоволення позову в цій частині.

Відмовляючи у задоволенні вимоги
позивачів про зобов'язання КП
"Житлосервіс" відкрити окремі особові
рахунки, суд першої інстанції
посилався на те, що дане зобов'язаня
стосується особи, яка не є стороною
спору, а тому суд позбавлений
можливості залучати до участі в справі
вказану особу як співвідповідача з
власної ініціативи.

Такий висновок суду відповідає вимогам
ЦПК України, а саме статті 33.

На підставі ст.ст. 319, 358 ЦК України,
керуючись п. 2 ч.1 ст. 307, ст. 309, ст. 313-314,
ст. 316-317 ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 задовольнити частково.

Рішення Сарненського районного суду
Рівненської області від 14 серпня 2014
року в частині відмови у задоволенні
позову про встановлення порядку
користування квартирою скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 до ОСОБА_7 задовольнити
частково.

Встановити порядок користування
квартирою АДРЕСА_1 в м. Сарни
Рівненської області наступним чином:

1. ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6
виділити у користування ізольовані
житлові кімнати № 6, площею 19, 1 кв. м. та
№ 10, площею 14,3 кв. м., відповідно до
технічного плану вищезазначеної
квартири, виготовленого та виданого
комунальним підприємством "Рівненське
обласне бюро технічної інвентаризації"
Рівненської обласної ради 20 березня 2003
року, реєстраційний № 637544;

2. ОСОБА_7 виділити у користування
ізольовану житлову кімнату № 9, площею
9,7 кв.м., відповідно до технічного плану
вищезазначеної квартири,
виготовленого та виданого комунальним
підприємством "Рівненське обласне бюро
технічної інвентаризації" Рівненської
обласної ради 20 березня 2003 року,
реєстраційний № 637544;

3. Усі інші приміщення у квартирі
залишити у спільному користуванні
сторін.

У решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів із дня
набрання ним чинності.

Головуючий-суддя
Шимків С.С.

Судді:
Бондаренко Н.В.

Демянчук С.В.