АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 408/2467/12 22-ц/774/1781/К/14
Справа №408/2467/12
Провадження 22ц/774/1781/К/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Ляховської І.Є.,
Михайлів Л.В.,

при секретарі: Булах К.А.,

за участю: представника відповідача
Василевської Алли Сергіївни, позивачів
ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі апеляційну
скаргу комунального підприємства
Дніпропетровської обласної ради
«Криворізьке бюро технічної
інвентаризації» на рішення
Дзержинського районного суду м.Кривого
Рогу від 27 червня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до комунального
підприємства Дніпропетровської
обласної ради «Криворізьке бюро
технічної інвентаризації» про
стягнення матеріальних та моральних
збитків,-

В С Т А
Н О В И Л А :

У серпні 2011 року ОСОБА_3 звернулася
до суду з позовом до комунального
підприємства Дніпропетровської
обласної ради «Криворізьке бюро
технічної інвентаризації» (КП ДОР
«КБТІ») про стягнення матеріальної та
моральної шкоди. Уточнивши позовні
вимоги, в останній їх редакції позивачі
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 просили суд стягнути з
відповідача матеріальну шкоду у сумі
12000 грн. на користь ОСОБА_3 та моральну
шкоду у сумі по 14000 грн. кожній з
позивачів.

В обґрунтування позову ОСОБА_3 і ОСОБА_4
посилалися на те, що 18.10.2010 року вони
звернулися до КП ДОР " Криворізьке бюро
технічної інвентаризації" із заявою
про реєстрацію права власності на
квартиру АДРЕСА_1. Для реєстрації ними
була подана мирова угода, укладена між
сторонами у спорі, яка була затверджена
ухвалою Саксаганського районного суду
м.Кривого Рогу від 28.09.2010 року. Однак,
рішенням державного реєстратора від
03.11.2010 року їм було відмовлено у
здійсненні держаної реєстрації права
власності на нерухоме майно.

Постановою Дзержинського районного
суду м.Кривого Рогу від 14.04.2011 року дії
державного реєстратора щодо відмови у
здійсненні реєстрації права власності
на нерухоме майно - квартиру АДРЕСА_1
були визнані незаконними.

Внаслідок неправомірних дій
відповідача, позивачі вимушені були
витрачати свій час на звернення до
відповідача, органів прокуратури ,
суду, несли витрати на утримання житла,
хоча мали намір його продати.
Позивачеві ОСОБА_3 ці гроші були
потрібні на лікування доньки -інваліда
другої групи.

Діями відповідача позивачам було
спричинено моральну шкоду у зв'язку з
неможливістю розпорядитися житлом, яка
належало їм на законних підставах.

Рішенням Дзержинського районного суду
м.Кривого Рогу від 27 червня 2014 року
позов ОСОБА_3, ОСОБА_4 задоволено
частково.

Стягнуто з Комунального підприємства
Дніпропетровської обласної ради
«Криворізьке бюро технічної
інвентаризації» на користь ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди
по 1000 грн. на користь кожної, на користь
ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 8,50 грн., а
також витрати на інформаційно -
технічне забезпечення розгляду справи
в розмірі 120 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог.

Зокрема, апелянт посилається на те, що
судом не зазначено, з яких підстав
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивачів моральна шкода.

Посилання позивачів на те, що вони
морально страждали з приводу
неможливості розпорядитися житлом та
повинні були витрачати свій час на
звернення до відповідача (у вигляді
звичайних листів), органів прокуратури,
суду, на думку апелянта, є
безпідставними, оскільки вони мали
право звернутися до відповідача одразу
після отримання постанови
Дзержинського районного суду м.
Кривого Рогу від 14.04.2011 року про
зобов'язання КП ДОР «Криворізьке БТІ»
здійснити реєстрацію права власності
2/3 часток квартири за ОСОБА_3 та
постанови суду від 28.04.2011 року про
зобов'язання КП ДОР «Криворізьке БТІ»
здійснити реєстрацію права власності
1/3 частки квартири за ОСОБА_4 Позивачі
не надали жодних доказів щодо завдання
їм моральної шкоди.

Право власності позивачів на квартиру
було зареєстровано 23.07.2012 року і 26.11.2012
року вони продали її, тобто здійснили
своє законне право на розпорядження
власною нерухомістю.

На сьогоднішній день, КП ДОР
«Криворізьке БТІ» не має відношення до
реєстрації, визнання чи оспорювання
прав власності на об'єкти нерухомого
майна, підприємство займається
питаннями технічної інвентаризації та
не є стороною правовідносин, які
склалися між позивачами та
відповідачем у 2011 році.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених позовних вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 08.09.2010 року між
ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в особі їх
представників за довіреностями була
укладена мирова угода, згідно умов якої
сторони визнали право власності на 2/3
частини квартири за адресою: АДРЕСА_1,
за ОСОБА_3 та на 1/3 частину цієї квартири
за ОСОБА_4 та домовились про наступний
продаж цієї квартири за взаємною
згодою в найстислійший термін за
взаємним погодженням ціни продажу.

Ухвалою Саксаганського районного суду
м.Кривого Рогу від 28.09.2010 року зазначена
мирова угода була затверджена.

Рішеннями державного реєстратора КП
ДОР " Криворізьке БТІ" Тертілової С.В.
від 03.11.2010 року було відмовлено
позивачам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у
здійсненні державної реєстрації права
власності на об"єкт нерухомості
квартиру АДРЕСА_1 з тих підстав, що
право власності на спадкове майно
визнано представниками сторін, а не
судом, що суперечить нормам чинного
законодавства.

Матеріалами справи встановлено, що у
зв"язку із отриманою відмовою у
здійсненні реєстрації права власності,
позивачі змушені були звертались до
керівництва КП ДОР "КБТІ", Міністерства
юстиції України та прокуратури
м.Кривого Рогу, у зв'язку з чим вони
переживали моральні страждання.

Постановою Дзержинського районного
суду м.Кривого Рогу від 14.04.2011 року
адміністративний позов ОСОБА_3 до КП
ДОР «Криворізьке БТІ» задоволений,
визнані незаконними дії КП ДОР
"Криворізьке БТІ" про відмову у
реєстрації прав власності на нерухоме
майно, яке визнане за ОСОБА_3 відповідно
до мирової угоди, затвердженої ухвалою
Саксаганського районного суду
м.Кривого Рогу 28.09.2010 року та
відповідача зобов"язано здійснити
реєстрацію права власності.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 29.11.2011 року постанова Дзержинського
районного суду м. Кривого Рогу від
14.04.2011 року залишена без змін.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_3 і
ОСОБА_4 посилалися на те, що незаконними
діями посадових осіб КП ДОР «КБТІ» їм
спричинено моральну шкоду та завдано
матеріальні збитки.

Задовольняючи частково позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з
недоведеності позовних вимог про
відшкодування матеріальної шкоди та
наявності правових підстав для
стягнення з відповідача на користь
позивачів моральної шкоди.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Згідно положень ст.16 ЦК України кожна
особа має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та
інтересів можуть бути, зокрема,
визнання незаконними рішення, дій чи
бездіяльності органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування, їхніх посадових і
службових осіб.

Положеннями ст. 56 Конституції України
передбачено, що кожен має право на
відшкодування за рахунок держави чи
органів місцевого самоврядування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої незаконними рішеннями, діями
чи бездіяльністю органів державної
влади, органів місцевого
самоврядування, їх посадових і
службових осіб при здійсненні ними
своїх повноважень.

Згідно зі ст. 1174 ЦК України шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
незаконними рішеннями, діями чи
бездіяльністю посадової або службової
особи органу державної влади, органу
влади Автономної Республіки Крим або
органу місцевого самоврядування при
здійсненні нею своїх повноважень,
відшкодовується державою, Автономною
Республікою Крим або органом місцевого
самоврядування незалежно від вини цієї
особи.

Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України
моральна шкода,завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Як вбачається з матеріалів справи,
08.09.2010 року між ОСОБА_3, ОСОБА_5 та ОСОБА_4
в особі їх представників за
довіреностями була укладена мирова
угода, згідно умов якої сторони визнали
право власності на 2/3 частини квартири
за адресою: АДРЕСА_1, за ОСОБА_3 та на 1/3
частину цієї квартири за ОСОБА_4 та
домовились про наступний продаж цієї
квартири за взаємною згодою в
найстислійший термін за взаємним
погодженням ціни продажу.

Ухвалою Саксаганського районного суду
м.Кривого Рогу від 28.09.2010 року зазначена
мирова угода була затверджена.

Рішеннями державного реєстратора КП
ДОР " Криворізьке БТІ" Тертілової С.В.
від 03.11.2010 року було відмовлено
позивачам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у
здійсненні державної реєстрації права
власності на об"єкт нерухомості
квартиру АДРЕСА_1 з тих підстав, що
право власності на спадкове майно
визнано представниками сторін, а не
судом, що суперечить нормам чинного
законодавства.

Постановою Дзержинського районного
суду м.Кривого Рогу від 14.04.2011 року
адміністративний позов ОСОБА_3 до КП
ДОР «Криворізьке БТІ» задоволений,
визнані незаконними дії КП ДОР
"Криворізьке БТІ" про відмову у
реєстрації прав власності на нерухоме
майно, яке визнане за ОСОБА_3 відповідно
до мирової угоди, затвердженої ухвалою
Саксаганського районного суду
м.Кривого Рогу 28.09.2010 року та
відповідача зобов"язано здійснити
реєстрацію права власності.

Ухвалою Дніпропетровського
апеляційного адміністративного суду
від 29.11.2011 року постанова Дзержинського
районного суду м. Кривого Рогу від
14.04.2011 року залишена без змін.

Внаслідок незаконних дій КП ДОР
«Криворізьке БТІ» позивачі змушені
були звертатись до керівництва КП ДОР
"КБТІ", Міністерства юстиції України та
прокуратури м.Кривого Рогу, у зв'язку з
чим вони переживали моральні
страждання, витрачали свій час, що
призвело до порушення їх звичного
ритму життя, на відновлення якого
потрібні певні зусилля та час.

На підставі наведеного, на думку
колегії суддів, суд першої інстанції
правильно встановив характер спірних
правовідносин, з*ясував всі обставини
справи, дослідив всі докази, дав їм
належну правову оцінку та дійшов
правильного висновку про наявність та
доведеність факту спричинення
позивачам моральної шкоди у зв'язку з
незаконними діями посадових осіб КП
ДОР «КБТІ».

Однак, при визначенні розміру суми
відшкодування моральної шкоди, на
думку колегії суддів, суд першої
інстанції не в повній мірі врахував
положення пунктів 3, 9 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 року № 4 «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» (зі змінами та
доповненнями), якими передбачено, що
під моральною шкодою слід розуміти
втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

При визначенні розміру відшкодування
враховуються вимоги розумності і
справедливості.

Вирішуючи спір, суду слід звернути
увагу, що розмір відшкодування
моральної (немайнової) шкоди
визначається залежно від характеру та
обсягу страждань (фізичних, душевних,
психічних тощо), яких зазнав позивач,
характеру немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення
тощо) та з урахуванням інших обставин.
Зокрема, враховуються стан здоров*я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
час та зусилля, необхідні для
відновлення попереднього стану.

Тому, враховуючи характер і
тривалість моральних страждань
позивачів, спричинених незаконними
діями посадових осіб КП ДОР «КБТІ», їх
неодноразове звернення до
Міністерства юстиції України та
прокуратури м.Кривого Рогу з цього
приводу, що спричиняло їм моральні
страждання, конкретних обставин по
справі і наслідків, що наступили для
позивачів, колегія суддів вважає, що
сума моральної шкоди, яка підлягає
стягненню з КП ДОР «КБТІ» на користь
позивачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 повинна бути
зменшена з 1 000 грн. на користь кожної до
200 грн. на користь кожної.

За таких обставин, апеляційна скарга
КП ДОР «Криворізьке БТІ» підлягає
частковому задоволенню, а рішення суду
- зміні, відповідно до положень п.3 ч.1 ст.
309 ЦПК України в частині розміру суми
моральної шкоди, стягнутої з
комунального підприємства
Дніпропетровської обласної ради
«Криворізьке бюро технічної
інвентаризації» на користь ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, який підлягає зменшенню з 1000
грн. на користь кожної до 200 грн. на
користь кожної.

Керуючись ст.ст. 303, 307, ст.309, 313, 314,
316 ЦПК України, колегія суддів,-

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу комунального
підприємства Дніпропетровської
обласної ради «Криворізьке бюро
технічної інвентаризації»
задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду
м.Кривого Рогу від 27 червня 2014 року
змінити в частині розміру суми
моральної шкоди, стягнутої з
комунального підприємства
Дніпропетровської обласної ради
«Криворізьке бюро технічної
інвентаризації» на користь ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, зменшивши його з 1000 грн. на
користь кожної до 200 (двохсот) грн. на
користь кожної.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: