Справа № 740/3337/14 Провадження №
22-ц/795/1995/2014 Категорія
-цивільнаГоловуючий у I інстанції
-Кобилецький І. Ф. Доповідач - Онищенко
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого - суддіОнищенко
О.І.,суддів:Скрипки А.А., Шевченка
В.М.,при секретарі:Позняк О.М.,за
участю:представника відповідача Рожка
С.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_6 на заочне
рішення Ніжинського міськрайонного
суду Чернігівської області від 02
вересня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_6 до Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
"ПриватБанк" про відшкодування витрат
на правову допомогу, -

в с т а н о в и в:

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить
заочне рішення Ніжинського
міськрайонного суду Чернігівської
області від 02 вересня 2014 року скасувати
та ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог,
посилаючись на його незаконність,
необґрунтованість, порушення норм
матеріального та процесуального права.

Заочним рішенням Ніжинського
міськрайонного суду Чернігівської
області від 02 вересня 2014 року ОСОБА_6
відмовлено в задоволенні позову до ПАТ
КБ «ПриватБанк» про відшкодування
витрат на правову допомогу.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що відповідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК
України правова допомога може
надаватися адвокатами або іншими
фахівцями у галузі права у порядку і
випадках, установлених законом.

ОСОБА_7 є фахівцем у галузі права, який
надавав йому правову допомогу по
цивільній справі за його позовом до ПАТ
КБ «ПриватБанк» про захист прав
споживача банківських послуг як під
час судових засідань, так і поза межами
суду: готуючи для позивача всі
необхідні документи, проводячи
консультації, розрахунки, готуючи
запити, позовну заяву та інші
процесуальні документи.

Апелянт зазначає, що письмовий договір
про надання правової допомоги та
засвідчені копії документів про те, що
ОСОБА_7 є фахівцем в галузі права були
додані до матеріалів справи. Крім того,
розрахунок та акт надання правової
допомоги проведений з урахуванням
вимог Закону України «Про граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних та
адміністративних справах». При цьому
апелянт зазначає, що судом не були
враховані положення п.2 ч.3 статті 79; ч.1
статті 84; ч.1 статті 88 ЦПК України.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача Рожка С.М.,
дослідивши матеріали справи,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
апеляційний суд приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України,
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Таким вимогам відповідає рішення суду
першої інстанції.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог про відшкодування витрат на
правову допомогу, суд першої інстанції
виходив з того, що в матеріалах справи
відсутні будь-які належні докази, як
підтверджують право ОСОБА_7 за законом
на надання правової допомоги.

З таким висновком районного суду
погоджується апеляційний суд, оскільки
він ґрунтується на матеріалах справи
та відповідає вимогам чинного
законодавства.

Статтею 19 Закону України «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність»
встановлені види адвокатської
діяльності, зокрема, надання правової
інформації, консультацій і роз'яснень з
правових питань, правовий супровід
діяльності юридичних і фізичних осіб,
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування, держави;
складання заяв скарг, процесуальних та
інших документів правового характеру,
а також представництво інтересів
фізичних і юридичних осіб у судах під
час здійснення цивільного,
господарського, адміністративного та
конституційного судочинства.

Виходячи з системного аналізу положень
ч. 1 ст. 38, ст.ст. 40, 56 ЦПК України, адвокат
в цивільному процесі може бути як
представником сторони, так і особою,
яка надає правову допомогу і яку згідно
положень ч. 1 ст. 47 ЦПК України віднесено
до інших учасників цивільного процесу,
крім осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 56 ЦПК України
правову допомогу може надавати особа,
яка є фахівцем у галузі права і за
законом має право на надання правової
допомоги; така особа має право:
знайомитися з матеріалами справи,
робити з них витяги, знімати копії
долучених до справи документів, бути
присутнім у судовому засіданні; така
особа допускається ухвалою суду за
заявою особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до п. 11 роз'яснень постанови
Пленуму Верховного Суду України від 12
червня 2009 року № 2 «Про застосування
норм цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції» особа, яка надає
правову допомогу, не є особою, яка бере
участь у справі, а належить до інших
учасників цивільного процесу, тому
вона не може замінювати в процесі
особу, якій надає правову допомогу, та
бути її представником, і вході розгляду
справи має лише ті права, які зазначені
в ч. 2 ст. 56 ЦПК України.

Як вбачається з протоколу судового
засідання ОСОБА_7 виступав
представником позивача, проте у
матеріалах справи відсутні будь-які
належні докази, які підтверджують
право особи за законом на надання такої
допомоги.

Крім того, згідно договору про надання
правової допомоги від 16 січня 2013 року
(а.с.146), фахівець в галузі права - ФОП
ОСОБА_7 взяв на себе обов'язки захищати
права та законні інтереси клієнта в
суді, складати, подавати, отримувати та
знайомитися з процесуальними
документами, надавати консультації,
пояснення та інші юридичні послуги, у
зв'язку з розглядом цивільної справи за
позовом ОСОБА_6 до ПАТ КБ "ПриватБанк"
про захист прав споживача банківських
послуг, повернення коштів з чужого
незаконного володіння та стягнення
процентів.

Таким чином, в суді першої інстанції
ОСОБА_7 приймав участь в розгляді
справи в якості представника позивача,
а не особи, що надає правову допомогу.

Згідно приписів ч.1, п.2 ч. 3 статті 79 ЦПК
України, судові витрати складаються з
судового збору та витрат, пов'язаних з
розглядом справи, зокрема, витрат на
правову допомогу.

Частинами 1,2 ст. 84 ЦПК України
встановлено, що витрати, пов'язані з
оплатою правової допомоги адвоката або
іншого фахівця в галузі права, несуть
сторони, крім випадків наданні
безоплатної правової допомоги;
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу встановлюється
законом.

Виходячи з аналізу зазначених норм ЦПК
України та ст. 19 Закону України «Про
адвокатуру та адвокатську діяльність»,
судовими витратами є витрати, пов'язані
з оплатою такого виду адвокатської
діяльності, як правова допомога і
нормами цивільного процесуального
права не віднесено до судових витрат
оплату такого виду адвокатської
діяльності як представництво
інтересів сторонами в суді.

За даних обставин апеляційний суд
приходить до висновку, що суд першої
інстанції обґрунтовано відмовив в
стягненні з відповідача на користь
позивача витрат на правову допомогу.

Враховуючи вищенаведене, доводи
апеляційної скарги відносно того, що
при вирішенні питання про стягнення на
користь позивача з відповідача витрат
на правову допомогу суд першої
інстанції не врахував положення п.2 ч.3
статті 79; ч.1 статті 84; ч.1 статті 88 ЦПК
України, не можуть бути прийняті до
уваги апеляційним судом, оскільки
вказані доводи апелянта не знайшли
свого підтвердження в ході
апеляційного розгляду даної справи.

Враховуючи викладене, рішення суду
першої інстанції є законним,
обґрунтованим, постановленим з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права і доводи
апеляційної скарги правильності
висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315, 317, 319, 324
ЦПК України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Заочне рішення Ніжинського
міськрайонного суду Чернігівської
області від 02 вересня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:Судді: