Справа № 364/542/14-ц Головуючий у І
інстанції Ткаченко О.В.Провадження №
22-ц/780/4638/14 Доповідач у 2
інстанції СухановаКатегорія 26
УХВАЛА

Іменем України

01 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

Головуючого судді: Суханової Є. М.,

суддів: Данілова О.М., Мережко М.В.,

при секретарі: Микитенко Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві матеріали
цивільної справи за апеляційною
скаргою Кредитної спілки «Центр
фінансових послуг» на рішення
Володарського районного суду
Київської області від 18 червня 2014 року
за позовом Кредитної спілки «Центр
фінансових послуг» до ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

ВСТАНОВИЛА:

14 січня 2014 року позивач звернувся до
суду з даною позовною заявою, в якій
вказав, що сторони 03.10.2011 року уклали
кредитний договір № В-15/0285/11/41/20,
відповідно до якого ОСОБА_1 отримала
кредит у розмірі 10000 гривень 00 копійок.
Відповідач зобов'язалась повертати
кредит та сплачувати відсотки за
користування кредитними коштами в
строки та в порядку, встановлених
кредитним договором. Станом на 25.12.2013
року, у зв'язку з порушеннями
зобов'язань за кредитним договором
ОСОБА_1 має заборгованість в сумі 10098
гривень 67 копійок. Позивач просив суд
стягнути з відповідача на користь
Кредитної спілки «Центр фінансових
послуг» заборгованість у розмірі 10098
гривень 67 копійок за кредитним
договором № В-15/0285/11/41/20 від 03.10.2011 року
та судові витрати: 243 гривні 60 копійок
судового збору.

Представник позивача подав до суду
заяву, в якій вказав, що позовні вимоги
підтримує в повному обсязі, просив суд
розглядати справу без його участі.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не
визнала.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове
засідання не з'явились, про час, дату та
місце судового засідання були
повідомлені належним чином, клопотань
про відкладення судового засідання чи
заперечень до суду не надходило.

Рішенням Володарського районного суду
Київської області від 18 червня 2014 року
у задоволенні позову було відмовлено
повністю.

Не погоджуючись з висновками,
наведеними в рішенні, відповідач подав
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати дане рішення та постановити
нове по суті позовних вимог.

Колегія суддів, вислухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін,
вивчивши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги вважає, що вона не
обґрунтована та не підлягає
задоволенню.

Суд першої інстанції, відмовляючи у
задоволенні позову, обґрунтовував свої
висновки наступним.

Судом встановлено, що Кредитна спілка
«Центр фінансових послуг» та ОСОБА_1
03.10.2011 року уклали кредитний договір №
В-15/0285/11/41/20 (а.с. 5). Відповідач
зобов'язалась повертати кредит та
сплачувати відсотки за користування
кредитними коштами в строки та в
порядку, встановлених кредитним
договором. Станом на 25.12.2013 року, у
зв'язку з порушеннями зобов'язань за
кредитним договором ОСОБА_1 має
заборгованість в сумі 10098 гривень 67
копійок (а.с. 4). Відповідно до актового
запису про смерть № 02 від 15 лютого 2013
року, ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року
(а.с. 21). Ухвалою Володарського
районного суду Київської області від
20.05.2014 року до участі у справі було
залучено в якості співвідповідачів
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 76-77).
Відповідно до довідок, виданих
Держаним нотаріусом Дяченко Л.Є.,
приватними нотаріусами ОСОБА_6 та
ОСОБА_7, спадкова справа після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_1 - не
заводилась, отже, співвідповідачі не
отримували будь-яке спадкове майно в
натурі після смерті ОСОБА_1.

Ст. 526 ЦК України, зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

Суд першої інстанції вірно дійшов до
висновку, що відповідно до ст. 527 ЦК
України, боржник зобов'язаний виконати
свій обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно вимог ст. 549 ЦК України,
неустойкою (штрафом, пенею) є грошова
сума або інше майно, які боржник
повинен передати кредиторові у разі
порушення боржником зобов'язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми невиконаного або
неналежно виконаного зобов'язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у
відсотках від суми несвоєчасно
виконаного грошового зобов'язання за
кожен день прострочення виконання.

Колегія суддів погоджується, що
відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник
не звільняється від відповідальності
за неможливістю виконання ним
грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні ( позичальникові )
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів ( суму позики ) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики є укладеним з
моменту передання грошей або інших
речей, визначених родовими ознаками.

В силу ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України,
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику ( грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Ст. 1054 ЦК України вказує, що за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Згідно з ст. 1281 ЦПК України, спадкоємці
зобов'язані повідомити кредитора
спадкодавця про відкриття спадщини,
якщо їм відомо про його борги.

Відповідно до ст. 1282 ЦК України,
спадкоємці зобов'язані задовольнити
вимоги кредитора повністю, але в межах
вартості майна, одержаного у спадщину.
Кожен із спадкоємців зобов'язаний
задовольнити вимоги кредитора
особисто, у розмірі, який відповідає
його частці у спадщині. Вимоги
кредитора спадкоємці зобов'язані
задовольнити шляхом одноразового
платежу, якщо домовленістю між
спадкоємцями та кредитором інше не
встановлено. У разі відмови від
одноразового платежу суд за позовом
кредитора накладає стягнення на майно,
яке було передане спадкоємцям у натурі.

Натомість, колегія суддів встановила,
що кредитор-позивач не звертався до
належних органів про наявність у нього
кредитних претензій, строк для подання
такої заяви пропустив, з посиланням на
свою правову необізнаність.

Як вбачається із матеріалів справи, до
приватних нотаріусів ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 не звертались з приводу
відкриття спадкової справи після
смерті померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року
ОСОБА_1

Тому, кредиторові спадкодавця не
належить пред'являти свої вимоги до
відповідачів, оскільки останні не
прийняли спадщину.

Таким чином, суд першої інстанції,
оцінюючи докази в їх сукупності, дійшов
до законодавчо обґрунтованого
висновку, з яким погоджується колегія
суддів, що позовні вимоги Кредитної
спілки «Центр фінансових послуг» не
підлягають до задоволення, оскільки
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 спадщину після
померлої ОСОБА_1 не прийняли, із заявами
про прийняття спадщини до нотаріусів
Володарського нотаріального округу не
зверталися та не встановлено
зареєстрованого майна за ОСОБА_1

Нових доказів або обставин, які б могли
призвести до скасування рішення суду,
передбачених вимогами ст. 309 ЦПК
України, апелянт на надав.

Апеляційна скарга не обґрунтована та
задоволенню не підлягає.

Рішення суду відповідає вимогам
діючого законодавства, зібраним по
справі доказам, яким судом надана
належна процесуальна оцінка.

Згідно з вимогами ст. 308 ЦПК України,
Апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст.ст. 293, 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Кредитної спілки
«Центр фінансових послуг» відхилити.

Рішення Володарського районного суду
Київської області від 18 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до касаційної
інстанції.

Головуючий:

Судді: