У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:

головуючого судді -
Ковалевича С.П.

суддів: Максимчук З.М.,
Шимківа С.С.

секретар судового
засідання - Ковальчук Л.В.

розглянула у відкритому
судовому засіданні апеляційну скаргу
ОСОБА_1 на заочне рішення Рівненського
районного суду Рівненської області від
08 квітня 2014 року у справі за позовом
приватного акціонерного товариства
«Просто-страхування» до ОСОБА_1 про
відшкодування шкоди в порядку регресу.

Перевіривши докази та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Заочним рішенням Рівненського
районного суду Рівненської області від
08 квітня 2014 року позовні вимоги ПрАТ
«Просто-страхування» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ
«Просто-страхування» витрати по
виплаті страхового відшкодування в
розмірі 6523 грн. 32 коп. та судові витрати
в сумі 229 грн. 40 коп. сплаченого судового
збору.

Ухвалою Рівненського районного суду
Рівненської області від 08 серпня 2014
року заяву ОСОБА_1 про перегляд
заочного рішення залишено без
задоволення.

Вважаючи дане рішення незаконним
через порушення судом норм
матеріального та процесуального права
та невідповідність висновків суду
обставинам справи, ОСОБА_1 подав на
нього апеляційну скаргу.

В обґрунтування скарги вказує, що 10
листопада 2010 року між ним та ПрАТ
«Просто-страхування було укладено
договір, поліс №ВА/8686690 обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобі, згідно якого
застраховано відповідальність
власника транспортного засобу «Renault
Magnum», р.н. НОМЕР_1. В результаті ДТП, яка
сталася 07.09.2011 року в м.Тернопіль
отримав пошкодження автомобіль «Hyundai
Tucson», р.н. НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_2

Зазначає, що своєчасно надіслав
страховику письмове повідомлення про
ДТП та неодноразово повідомляв по
телефонному номеру, вказаному у полісі,
а тому саме по собі написання повторної
заяви, вважає, не може бути підставою
для подання страховиком після виплати
страхового відшкодування регресного
позову про стягнення з відповідача
страхового відшкодування, оскільки
таке право виникає лише в тому випадку,
коли не надання страховику письмового
повідомлення про дорожньо-транспортну
пригоду позбавляє страховика
можливості дізнатися, чи є ця подія
страховим випадком.

Проте, вказує, що в судовому засіданні
він був позбавлений можливості
подавати докази, відповідно до вимог
статті 60 ЦПК України.

Посилаючись на викладені
обставини, просить оскаржуване рішення
скасувати і ухвалити нове, яким в
задоволенні позовних вимог ПрАТ
«Просто-страхування» відмовити.

Апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

Згідно ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції.

Матеріалами справи встановлено,
що постановою Рівненського районного
суду Рівненської області від 10
листопада 2011 року ОСОБА_1 визнано
винним у скоєнні ДТП від 07.09.2011 року
внаслідок якої зазнав механічних
пошкоджень автомобіль «Hyundai Tucson», р.н.
НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2, та ОСОБА_1
притягнуто до адміністративної
відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Зазначена постанова суду не
скасована та не змінена у
встановленому законом порядку.

Цивільно-правову
відповідальність ОСОБА_1 як власника
автомобіля «Renault Magnum», р.н. НОМЕР_1 було
застраховано ПрАТ
«Просто-страхування» згідно полісу №
ВА/8686690 обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів на строк дії договору
страхування з 10.11.2010р. до 09.11.2011р.
включно.

Відповідно до положень ст. 33
Закону України «Про обов'язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» у разі настання
дорожньо-транспортної пригоди, яка
може бути підставою для здійснення
страхового відшкодування
(регламентної виплати), водій
транспортного засобу, причетний до
такої пригоди, зобов'язаний в тому
числі невідкладно, але не пізніше трьох
робочих днів з дня настання
дорожньо-транспортної пригоди,
письмово надати страховику, з яким
укладено договір обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності (у випадках,
передбачених статтею 41 цього Закону, -
МТСБУ), повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого МТСБУ зразка, а також
відомості про місцезнаходження свого
транспортного засобу та пошкодженого
майна, контактний телефон та свою
адресу. Якщо водій транспортного
засобу з поважних причин не мав змоги
виконати зазначений обов'язок, він має
підтвердити це документально.

Однак матеріали справи не містять
документальних доказів звернення
ОСОБА_1 до страховика ПрАТ
«Просто-страхування» з повідомленням
про настання вищевказаної ДТП в
установлений вказаним Законом строк.

Не надано таких доказів ОСОБА_1 і до
суду апеляційної інстанції, що
відповідно до вимог ч.3 ст.10 ЦПК України
є його обов'язком.

З повідомлення про настання страхового
випадку вбачається, що про
дорожньо-транспортну пригоду ОСОБА_1
повідомив ПрАТ «Просто-страхування»
лише 12.01.2012 року

У зв'язку із зазначеним доводи
апеляційної скарги про те, що право для
подання страховиком регресного позову
про стягнення з відповідача страхового
відшкодування виникає лише в тому
випадку, коли не надання страховику
письмового повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
позбавляє страховика можливості
дізнатися, чи є ця подія страховим
випадком є безпідставними.

Відповідно до ст.38 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», у редакції чинній на час
виплати страхового відшкодування,
страховик після виплати страхового
відшкодування має право подати
регресний позов до страхувальника або
водія забезпеченого транспортного
засобу, який спричинив
дорожньо-транспортну пригоду, якщо він
не повідомив страховика у строки і за
умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту
33.1 статті 33 цього Закону.

Як вбачається з матеріалів справи
внаслідок ДТП ОСОБА_2 зазнав
матеріальної шкоди внаслідок
пошкодження його автомобіля «Hyundai Tucson»,
р.н. НОМЕР_2, згідно із Звітом № 72 з
оцінки транспортного засобу від
25.11.2011р. вартість відновлювального
ремонту автомобіля становить 7 827,98 грн.

У зв'язку з чим на підставі складеного
страхового акту та розрахунку розміру
страхового відшкодування ПрАТ
«Просто-страхування» виплатило ОСОБА_2
страхове відшкодування в розмірі 6 523,32
грн., що підтверджується платіжним
дорученням №28885 від 20.09.2012р. та
звернулося до ОСОБА_1 в порядку вимог
ст.993 ЦК України з вимогою виплати
страхового відшкодування в
зазначеному розмірі.

За таких обставин висновки суду першої
інстанції про стягнення з ОСОБА_1 на
користь ПрАТ «Просто-страхування» 6 523,32
грн. в порядку регресу відповідають
вимогам ст. 38 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» та ст. 993 ЦК України.

Доводи апелянта, які викладені в
його апеляційній скарзі не
спростовують висновків суду, з якими
погоджується і колегія суддів.

Оскільки суд першої інстанції
повно та всебічно з'ясував дійсні
обставини по справі, дав належну оцінку
зібраним доказам і постановив рішення
без порушень норм матеріального та
процесуального права, підстав для його
скасування немає.

Керуючись ст.ст.307, 313-315 ЦПК
України колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити.

Заочне рішення Рівненського районного
суду Рівненської області від 08 квітня
2014 року залишити без змін.

Ухвала суду набирає законної
сили з моменту її проголошення.

Сторони по справі мають право
оскаржити рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду
протягом двадцяти днів з дня
проголошення ухвали апеляційної
інстанції в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
С.П. Ковалевич

Судді:
З.М. Максимчук

С.С. Шимків