Провадження № 2/127/6015/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

14.10.2014 року
Вінницький міський суд Вінницької
області

в складі: головуючого-судді Луценко
Л.В.,

при секретарі Завадюк О.І.,

за участю: позивачки ОСОБА_1,

представника позивачки - адвоката
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Вінниці
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 про виключення
автомобіля з-під арешту, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про виключення автомобіля з-під
арешту, мотивуючи свої вимоги тим, що на
підставі постанови заступника
начальника В ДВС Вінницького РУЮ
Мельник А.К. від 22.10.2013 року про передачу
майна стягувачу в рахунок погашення
боргу у виконавчому провадженні №34391954
з примусового виконання виконавчого
листа №203/3198/12, виданого Вінницьким
районним судом 19.09.2012 року, про
стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1
про стягнення боргу у розмірі 131 803,60
грн., майно відповідача ОСОБА_4, зокрема
автомобіль ИЖ - 271790,
вантажопасажирський - В, 2003 року
випуску, д.н.з. НОМЕР_1, було передано
позивачці в рахунок погашення боргу за
ціною, що дорівнює початковій вартості
майна, за якою воно передавалось на
реалізацію, за ціною 14 020 грн.

Однак, оформити вказаний автомобіль на
своє ім'я та розпоряджатись ним на
власний розсуд позивачка не може,
оскільки ухвалою Вінницького
районного суду Вінницької області від
19.09.2012 року на все рухоме та нерухоме
майно відповідача ОСОБА_4, в тому числі
і на автомобіль ИЖ - 271790,
вантажопасажирський - В, 2003 року
випуску, д.н.з. НОМЕР_1, накладено арешт,
який до даного часу не знятий.

Тому з метою захисту порушених прав
позивач звернувся до суду з даним
позовом.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
та її представник - адвокат ОСОБА_2
позовні вимоги підтримали в повному
обсязі та просили суд їх задовольнити з
підстав, зазначених у позові, не
заперечували проти винесення заочного
рішення.

Відповідачі ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до
судового засідання не з'явились із
невідомих суду причин, хоча про день,
час та місце судового розгляду
повідомлялись належним чином.

Оскільки у справі достатньо доказів
для встановлення прав та
взаємовідносин сторін та враховуючи
те, що позивач не заперечує, відповідно
до ст.224 ЦПК України, суд ухвалює заочне
рішення.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані докази по справі в їх
сукупності, суд прийшов до висновку, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Так, в судовому засіданні достовірно
встановлено, що на підставі постанови
заступника начальника В ДВС
Вінницького РУЮ Мельник А.К. від 22.10.2013
року про передачу майна стягувачу в
рахунок погашення боргу (а.с.4) та на
підставі Акту державного виконавця про
передачу майна стягувачу у рахунок
погашення боргу від 31.10.2013 року (а.с.6) у
виконавчому провадженні №34391954 з
примусового виконання виконавчого
листа №203/3198/12, виданого Вінницьким
районним судом 19.09.2012 року, про
стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1
про стягнення боргу у розмірі 131 803,60
грн., майно відповідача ОСОБА_4, зокрема
автомобіль ИЖ - 271790,
вантажопасажирський - В, 2003 року
випуску, д.н.з. НОМЕР_1, було передано
позивачці в рахунок погашення боргу за
ціною, що дорівнює початковій вартості
майна, за якою воно передавалось на
реалізацію, за ціною 14 020 грн.

Однак, оформити вказаний автомобіль на
своє ім'я та розпоряджатись ним на
власний розсуд позивачка не має змоги,
оскільки ухвалою Вінницького
районного суду Вінницької області від
19.09.2012 року за заявою ОСОБА_3 про
забезпечення позову у цивільній справі
№203/4509/12 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про стягнення боргу, на все
рухоме та нерухоме майно відповідача
ОСОБА_4, в тому числі і на автомобіль ИЖ -
271790, вантажопасажирський - В, 2003 року
випуску, д.н.з. НОМЕР_1, накладено арешт
(а.с.7-8), який до даного часу не знятий.

Як вбачається зі змісту резолютивної
частини постанови заступника
начальника В ДВС Вінницького РУЮ
Мельник А.К. від 22.10.2013 року про передачу
майна стягувачу в рахунок погашення
боргу (а.с.4 зворот), майно боржника
ОСОБА_4 звільнено з-під арештів,
накладених в ході примусового
виконання постановами вих.№13242/03-2 від
15.09.2011 р., вих.№17538/03-2 від 14.12.2011 р.,
постановою про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його відчуження
вих.№477/03-23 від 27.01.2012 р., постановами
вих.№6113/03-23 від 22.06.2012 р., вих.№11405 від
27.09.2012 р., постановою про відкриття
виконавчого провадження вих.№1332/02-25
від 11.02.2013 р.

Таким чином, на момент винесення ухвали
Вінницького районного суду від 19.09.2012
року, якою накладено арешт на все
нерухоме та рухоме майно боржника для
забезпечення позову у цивільній справі
Вінницького районного суду Вінницької
області №203/4509/12, на автомобіль ИЖ - 271790,
вантажопасажирський - В, 2003 року
випуску, д.н.з. НОМЕР_1, уже було
накладено арешт в якості гарантії
забезпечення прав та законних
інтересів стягувача у виконавчому
провадженні №34391954 з примусового
виконання виконавчого листа №203/3198/12,
виданого Вінницьким районним судом
19.09.2012 року, про стягнення з ОСОБА_4 на
користь ОСОБА_1 про стягнення боргу у
розмірі 131 803,60 грн.

Згідно ч.1 ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України
власник володіє, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.60 Закону України «Про
виконавче провадження» особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутись до суду з позовом про
зняття арешту.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачці передано спірний автомобіль
в рахунок погашення заборгованості
відповідачем ОСОБА_4

Статтею 203 ЦК України встановлені
загальні вимоги, додержання яких є
необхідним для чинності правочину, в
тому числі правочин має вчинятися у
формі, встановленій законом.

Правочин підлягає державній
реєстрації у випадках, встановлених
законом. Такий правочин є вчиненим з
моменту його державної реєстрації.
Перелік органів, які здійснюють
державну реєстрацію, порядок
реєстрації, а також порядок ведення
відповідних реєстрів встановлюються
законом (ст.210 ЦК України).

Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Згідно ч.4 ст. 334 ЦК України, якщо договір
про відчуження майна підлягає
державній реєстрації, право власності
у набувача виникає з моменту такої
реєстрації.

Так, статтею 34 Закону України «Про
дорожній рух» встановлено обов'язкову
державну реєстрацію, перереєстрацію,
та облік транспортних засобів та їх
власників, що здійснюються
відповідними підрозділами
Державтоінспекції Міністерства
внутрішніх справ України, що
забезпечують безпеку дорожнього руху.
Власники транспортних засобів та
особи, які використовують їх на
законних підставах, зобов'язані
зареєструвати (перереєструвати)
належні їм транспортні засоби протягом
десяти діб після придбання, митного
оформлення, одержання транспортних
засобів або виникнення обставин, що
потребують внесення змін до
реєстраційних документів.

Тому, суд, оцінивши допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок в
їх сукупності за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженню наявних у
справі доказів приходить до висновку,
що позовні вимоги знайшли своє
підтвердження в судовому засіданні,
оскільки дана заборона порушує права
позивачки, так як остання не має
можливості здійснити перереєстрацію
автомобіля на своє ім'я, таким чином в
повній мірі володіти, користуватись та
розпоряджатись належним їй на підставі
закону майном, а тому позов підлягає
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.59, 60 Закону України «Про виконавче
провадження», ст.ст.203, 319, 328, 334 ЦК
України, ст.ст.10, 60, 158, 212-215, 218, 224-226 ЦПК
України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити.

Скасувати арешт на автомобіль ИЖ - 271790,
ідентифікатор НОМЕР_2,
вантажопасажирський - В, 2003 року
випуску, д.н.з. НОМЕР_1, зареєстрований
на ім'я ОСОБА_4, зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_1, накладений ухвалою
Вінницького районного суду Вінницької
області від 19.09.2012 року у цивільній
справі №203/4509/12.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: