Провадження №6/761/1870/2014
У Х В А Л А

іменем України

08 жовтня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва в складі:
головуючого - судді
Гуменюк А.І.

при секретарі
Туровській О.М.,

розглянувши матеріали цивільної
справи за поданням Головного
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Рагімової А.Н. про тимчасове обмеження
у праві виїзду за межі України, -

в с т а н о в и в :

Головний державний виконавець Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Рагімова А.Н. (далі - Заявник) 05 вересня
2014 року звернулася до Шевченківського
районного суду м. Києва із поданням про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_2 (далі - Боржник).

До провадження судді Шевченківського
районного суду міста Києва вказана
справа була передана 08 жовтня 2014 року.

Заявник у судове засідання не зявився.
Суд вбачає можливим розгляд справи у
його відсутність, оскільки участь
Заявника не є обов`язковою.

Розглянувши подання, дослідивши
матеріали справи, суд знаходить, що
вказане подання задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Відповідно до статті 377-1 Цивільного
процесуального кодексу України,
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи у праві
виїзду за межі України при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Згідно статті 21 Конституції України,
усі люди є вільними і рівні у своїй
гідності та правах. Права і свободи
людини є невідчужуваними та
непорушними.

За змістом статті 33 Конституції
України, кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України, за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до статті 12 Закону України
«Про свободу пересування та вільний
вибір місця проживання в Україні»,
свобода пересування обмежується щодо:
осіб, до яких відповідно до
процесуального законодавства
застосовано запобіжні заходи,
пов'язані з обмеженням або
позбавленням волі; осіб, які за вироком
суду відбувають покарання у вигляді
позбавлення або обмеження волі; осіб,
які згідно із законодавством про
інфекційні захворювання та
психіатричну допомогу підлягають
примусовій госпіталізації та
лікуванню; шукачів притулку та осіб,
які звернулися за наданням ім. Статусу
біженця до прийняття відповідного
рішення компетентним органом (про
надання цим особам притулку чи статусу
біженця); іноземців та осіб без
громадянства, які не мають законних
підстав для перебування на території
України; осіб, яких призвано на дійсну
строкову службу до Збройних Сил
України та інших, утворених відповідно
до законів України, військових
формувань; іноземців, які перебувають у
складі військових іноземних
підрозділів і які мають статус
військового.

Відповідно до пункту 18 частини 3 статті
11 Закону України «Про виконавче
провадження», державний виконавець у
процесі здійснення виконавчого
провадження має право, у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника - фізичної особи або керівника
боржника - юридичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням.

Зважаючи на те, що норми Конституції
України є нормами прямої дії, з
урахуванням того, що заявником не
надано доказів, які свідчать про
ухилення боржника від виконання
зобов'язань та не надано доказів щодо
отримання ним постанови про відкриття
виконавчого провадження, вважаю, що
встановлення тимчасового обмеження у
праві виїзду для громадянина ОСОБА_2 є
прямим та грубим порушенням його
конституційних прав та свобод. За таких
обставин, підстав для задоволення
даного подання не вбачається.

Керуючись статтями 21, 33 Конституції
України, статтею 377-1 Цивільного
процесуального кодексу України,

у х в а л и в :

У задоволенні подання Головного
державного виконавця Відділу
примусового виконання рішень
Державної виконавчої служби України
Рагімової А.Н. про тимчасове обмеження
у праві виїзду за межі України ОСОБА_2 -
в і д м о в и т и.

Ухвала суду може бути оскаржена до
Апеляційного суду міста Києва шляхом
подання через Шевченківський районний
суд м. Києва протягом п'яти днів з дня її
проголошення, а у разі, якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання її
копії.

СУДДЯ: