Справа № 369/2610/14-ц
Головуючий у І інстанції Медвідь
Н.О.Провадження № 22-ц/780/4041/14
інстанції Мережко М.В.Категорія 26
УХВАЛА

Іменем України

06 серпня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі :

Головуючого судді: Мережко М.В.,

Суддів: Савченка С.І., Сержанюка А.С.,

При секретарі: Черепинець А.І.

Розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м.Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Піреус Банк
МКБ» на рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 14
травня 2014 року по справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Піреус Банк МКБ» до ОСОБА_3, ТОВ
«Берегометський деревообробний
комбінат» про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, дослідивши
матеріали справи, перевіривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів ,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року ПАТ «Піреус Банк МКБ»
звернувся до суду з даним позовом.

Свої вимоги обгрунтовував тим, що 21
травня 2008 року між ним та ТОВ
«Берегометський деревообробний
комбінат» укладений кредитний договір,
відповідно до умов якого позивач надав
ТОВ «Берегометський деревообробний
комбінат» невідкличну відновлювальну
кредитну лінію в сумі 2 000 000 доларів США
терміном з 21 травня 2008 року по 20 травня
2011 року.

Сторони 25 грудня 2012 року уклали
додаткову угоду № 2 до кредитного
договору, відповідно до умов якої,
починаючи з 25 грудня 2008 року
максимальний ліміт заборгованості за
кредитним договором складає 2 500 000
доларів США з терміном до 20 травня 2013
року.

На забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором, позивач 21
травня 2008 року уклав з ОСОБА_3 договір
поруки, відповідно до п.п. 1.1 та 3.1 якого
ОСОБА_3 зобов'язується відповідати
перед ПАТ «Піреус Банк МКБ» за
виконання ТОВ «Берегометський
деревообробний комбінат» усіх
зобов'язань за кредитним договором у
сумі, що дорівнює 2 000 000 доларів США,
всім належним йому майном та коштами.

ТОВ «Берегометський деревообробний
комбінат» не виконало належним чином
свої зобов'язання за кредитним
договором, у зв'язку з чим 21 березня 2011
року позивач надіслав на адресу
комбінату, та поручителя ОСОБА_3 вимоги
про сплату боргу за кредитним
договором та договором поруки, проте
зобов'язання залишаються невиконаними.

Загальна сума заборгованості за
кредитним договором складає 5 508 324,44
доларів та 60 000 гривень.

Позивач вважає, що сума заборгованості
за Кредитним договором у розмірі 2 000 000
доларів США підлягає стягненню з
боржника - ТОВ «Берегометський
деревообробний комбінат», та
поручителя за Договором поруки -
ОСОБА_3, солідарно. Заборгованість за
Кредитним договором у розмірі 3 508 324,44
доларів США та 60 000 грн підлягає
стягненню з ТОВ «Берегометський
деревообробний комбінат»

Позивач просив стягнути солідарно з
відповідачів 2 000 000 доларів США з
ТОВ «Берегометський деревообробний
комбінат» стягнути 3 508 324,44 доларів США
та 60 000 грн, судові витрати.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської областівід 14
травня 2014 року позов задоволено
частково. Стягнуто із ТОВ
«Берегометський деревообробний
комбінат» заборгованість за кредитним
договором в сумі 5 508 324, 44 доларів США, 60
000 грн. В іншій частині позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Піреус Банк
МКБ» просить рішення суду скасувати в
частині відмови у задоволенні позову
про солідарне стягнення
заборгованості за кредитним договором
із ТОВ «Берегометський деревообробний
комбінат» та ОСОБА_3 в сумі 2 000 000
доларів США, та ухвалити в цій частині
нове рішення про задоволення вимог.

В апеляційній скарзі зазначали, що суд
в порушення вимог ст. 559 ЦК України
прийшов до помилкового висновку про те,
що договір поруки припинений.

Апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з"ясованих
обставин справи, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається, як на підставу
свої вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд. Таке
право мають також особи (за винятком
тих осіб, які не мають цивільної
процесуальної дієздатності), в
інтересах яких заявлено вимоги.

Суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи: роз'яснює
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, попереджує про
наслідки вчинення або невчинення
процесуальних дій і сприяє здійсненню
їхніх прав у випадках, встановлених цим
Кодексом.

Як встановлено судом першої інстанції,
21 травня 2008 року позивач уклав з
відповідачем ТОВ «Берегометський
деревообробний комбінат» кредитний
договір № К/08-17/КД, відповідно
до умов якого позивач надав ТОВ
«Берегометський деревообробний
комбінат» невідкличну відновлювальну
кредитну лінію в сумі 2 000 000
доларів США терміном з 21 травня 2008 року
по 20 травня 2011 року (а.с. 7-16).

На забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором позивач 21
травня 2008 року уклав з відповідачем
ОСОБА_3 договір поруки від № ІІ/2008-17/1/КД,
відповідно до пунктів 1.1 та 3.1 якого
ОСОБА_3 зобов'язується відповідати
перед позивачем за виконання ТОВ
«Берегометський деревообробний
комбінат» усіх зобов'язань за
кредитним договором у сумі, що дорівнює
2 000 000 доларів США, всім належним йому
майном та коштами. (а.с. 36-37).

Відповідно до п. 3.1. договору поруки
обсяг поруки - усі зобов'язання
ТОВ «Берегометський ДОК» за
кредитним договором у сумі, що дорівнює
2 000 000 доларів США, а
також всі інші суми (відстотки, пені та
штрафи, якщо такі будуть), термін
виконання зобов'язання, забезпеченого
договором поруки, з 21 травня 2008 року по
20 травня 2011 року.

В п. 3.2. кредитного договору зазначено,
що поручитель ознайомлений та згоден з
умовами вищезазначеного кредитного
договору.

ПАТ «Піреус Банк МКБ» та ТОВ
«Берегометський ДОК» 25 грудня 2008 року
уклали додаткову угоду № 2 до
кредитного договору № К/08-17/КД від 21
травня 2008 року, відповідно до якої
кредитний договір було викладено в
новій редакції. Предметом кредитного
договору стало надання банком
невідновлювальної відкличної
кредитної лінії в сумі 2 500 000 доларів
США терміном з 21 травня 2008 року по 20
травня 2013 року із щомісячною сплатою
відсотків. Було змінено умови щодо
плати за кредит та порядок погашення
кредиту. У п.1.3. нової редакції
кредитного договору ТОВ
«Берегометський ДОК» взяло на себе
зобов'язання забезпечити передачу
відповідачем ОСОБА_3 в заставу банку
корпоративних прав в УІСП у формі ТОВ
«Венето» та укладення ОСОБА_3 протягом
20 днів відповідного договору поруки.

Відповідач ТОВ «Берегометський
деревообробний комбінат» не виконало
належним чином свої зобов'язання за
кредитним договором, у зв'язку з чим 21
березня 2011 року позивач надіслав на
адреси відповідачів вимоги про сплату
боргу за кредитним договором та
договором поруки, які залишились не
виконаними. (а.с. 38-39).

Внаслідок невиконання боржником
зобов»язання за кредитним договором,
виникла заборгованість, яка складає 5 508
324,44 доларів США, у тому числі: сума
простроченого основного боргу по
кредиту - 2 500 000 доларів США; сума
нарахованих і несплачених відсотків - 1
300 989,15 доларів США; сума пені за
несвоєчасну сплату відсотків -
14 253,10 доларів США; сума пені за
несвоєчасну сплату основного боргу
становить 1 693 082,19 доларів США та 60
000 гривень.

Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться».

Згідно із ч.1 ст. 530 ЦК України «якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк
(термін)».

Згідно із ч.1 ст. 546 ЦК України виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.

Згідно із ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Як встановлено судом першої інстанції,
відповідач ОСОБА_3 не надавав свою
згоду на зміну умов кредитного
договору, не був ознайомлений з
додатковою угодою від 25 грудня 2008 року
№ 2 до кредитного договору № К/08-17/КД
від 21 травня 2008 року, її умови з ним не
узгоджувались. Новий договір поруки
ним не укладався. Оскільки нова
редакція кредитного договору від 25
грудня 2008 року значно збільшила
забезпечене порукою зобов'язання, а
саме - збільшення розміру кредитної
лінії, збільшення терміну зобов'язання
на 2 роки, збільшення плати за кредит,
зміна порядку погашення кредиту, без
згоди поручителя, тому висновок суду
,що договір поруки № 11/2008- 17/1/КД
від 21 травня 2008 року є припиненим на
підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України є вірним.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012р. № 5 Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» зазначено, що
відповідно до частини першої статті 559
ЦК України припинення договору поруки
пов'язується зі зміною забезпеченого
зобов'язання за відсутності згоди
поручителя на таку зміну та за умови
збільшення обсягу відповідальності
поручителя. При цьому обсяг
зобов'язання поручителя визначається
як умовами договору поруки, так і
умовами основного договору, яким
визначено обсяг зобов'язань боржника,
забезпечення виконання яких здійснює
поручитель. Проте якщо в договорі
поруки передбачено, зокрема,
можливість зміни розміру процентів за
основним зобов'язанням і строків їх
виплати тощо без додаткового
повідомлення поручителя та укладення
окремої угоди, то ця умова договору
стала результатом домовленості сторін
(банку і поручителя), а, отже, поручитель
дав згоду на зміну основного
зобов'язання. Якщо в договорі поруки
такі умови сторонами не узгоджені, а з
обставин справи не вбачається
інформованості поручителя і його згоди
на збільшення розміру його
відповідальності, то відповідно до
положень частини першої статті 559 ЦК
Україна порука припиняється у разі
зміни основного зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності. У цьому випадку
поручитель має право на пред'явлення
позову про визнання договору поруки
припиненим.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі, якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя. Якщо строк
основного зобов'язання не встановлений
або встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

Згідно із п. 24 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012р. № 5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин» відповідно
до частини четвертої статті 559 ЦК
України порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

При вирішенні таких спорів суд має
враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору. Отже, якщо кредитним
договором не визначено інші умови
виконання основного зобов'язання, то у
разі неналежного виконання
позичальником своїх зобов'язань за цим
договором строк пред'явлення
кредитором до поручителя вимоги про
повернення отриманих у кредит коштів
має обчислюватися з моменту настання
строку погашення зобов'язання згідно з
такими умовами, тобто з моменту
настання строку виконання зобов'язання
у повному обсязі або у зв'язку із
застосуванням права на повернення
кредиту достроково. Таким строком не
може бути лише несплата чергового
платежу.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

При цьому сама по собі умова договору
про дію поруки до повного виконання
позичальником зобов'язання перед
кредитодавцем або до повного виконання
поручителем взятих на себе зобов'язань
не може розглядатися як установлення
строку дії поруки, оскільки це не
відповідає вимогам статті 252 ЦК
України, згідно з якою строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами. Термін
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати.

Враховуючи, що відповідно до умов
додаткової угоди до кредитного
договору, зміни умов основного
зобов»язання здійсненні без згоди
поручителя ОСОБА_3, які призвели до
збільшення обсягу відповідальності
останнього, зокрема: підвищення
розміру процентів; відстрочення
виконання, що призводить до збільшення
періоду, за який нараховуються
проценти за користування чужими
грошовими коштами; установлення
(збільшення розміру) неустойки;
встановлення нових умов щодо порядку
зміни процентної ставки в бік
збільшення,тому твердження апелянта
про те, що обсяг відповідальності
поручителя ОСОБА_3 залишився незмінним
і він має відповідати саме в цьому
обсязі, є безпідставними.

У зобов'язаннях, в яких беруть участь
поручителі, збільшення кредитної
процентної ставки навіть за згодою
банку та боржника, але без згоди
поручителя або відповідної умови в
договорі поруки, не дає підстав для
покладення на останнього
відповідальності за невиконання або
неналежне виконання позичальником
своїх зобов'язань перед банком і тягне
припинення поруки (постанова Судової
палати у цивільних справах Верховного
Суду України від 25 вересня 2013 р. у
справі № 6-97цс13).

Перевіряючи законність і
обґрунтованість рішення суду в порядку
ст. 303 ЦПК України в межах доводів
апеляційної скарги , колегія суддів
вважає, що рішення суду є законним та
обгрунтованим, підстави для його
скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Піреус Банк
МКБ» - відхилити.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 14
травня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена
протягом двадцяти днів у касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: