Справа № 166/1258/14-ц Головуючий у 1
інстанції: Фазан О.З. Провадження №
22-ц/773/1568/14 Категорія: 81 Доповідач: Киця
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2014 року місто Луцьк
Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Киці С.І.,

суддів - Данилюк В.А., Шевчук Л.Я.,

при секретарі - Захаровій Н.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Луцьк цивільну справу за
поданням начальника відділу державної
виконавчої служби Ратнівського
районного управління юстиції
Волинської області про тимчасове
обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі
України за апеляційною скаргою
заявника начальника відділу державної
виконавчої служби Ратнівського
районного управління юстиції
Волинської області на ухвалу
Ратнівського районного суду
Волинської області від 18 вересня 2014
року,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Ратнівського районного суду
Волинської області від 18 вересня 2014
року в задоволенні подання начальника
відділу державної виконавчої служби
Ратнівського районного управління
юстиції Волинської області про
тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України відмовлено.

Начальник відділу державної
виконавчої служби Ратнівського
районного управління юстиції
Волинської області подав апеляційну
скаргу на зазначену ухвалу. Вказує на
незаконність та необґрунтованість
ухвали, порушення норм матеріального
права та неналежне з'ясування обставин
по справі. Просить скасувати ухвалу
суду першої інстанції та постановити
нову, якою задовольнити подання про
тимчасове обмеження виїзду за межі
України боржника ОСОБА_1

Сторони в судове засідання не
з'явилися, хоча були належним чином
повідомлені про час та місце розгляду
справи. Від заявника відділу державної
виконавчої служби Ратнівського
районного управління юстиції
Волинської області надійшла заява про
розгляд справи без участі їх
представника, а тому розгляд справи
проводиться за відсутності осіб, які
беруть участь у справі, та відповідно
до ч.2 ст.197 ЦПК України без здійснення
фіксування судового засідання з
допомогою звукозаписувального
технічного запису.

Перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу слід відхилити,
ухвалу суду залишити без змін з таких
підстав.

Відмовляючи у задоволенні подання,
місцевий суд виходив із того, що
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України є винятковим
заходом обмеження особистої свободи
фізичної особи, який застосовується
лише при наявності достатніх на це
підстав, а також за відсутності
достатніх доказів, які б доводили
наміри боржника ОСОБА_1 ухилитися від
виконання покладених на неї судовим
рішенням та намір вибути за межі
України.

Відповідно до ст.313 ЦК України фізична
особа має право на свободу пересування.
Фізична особа, яка досягла шістнадцяти
років, має право на вільний самостійний
виїзд за межі України. Фізична особа
може бути обмежена у здійсненні права
на пересування лише у випадках,
встановлених законом.

За змістом п.18 ч.3 ст.11 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Відповідно до положень ч.2 ст.10 ЦПК
України наявність умислу та обставини,
які є предметом посилання суб'єкта
подання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України як на
підставу його вимог, підлягають
доведенню.

Питання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України
вирішується судом за правилами
цивільного судочинства в порядку,
передбаченому ст.377-1 ЦПК України. За
змістом цієї статті питання про
тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Положеннями ст.6 Закону України "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України" встановлено,
що громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у видачі
паспорта, або громадянинові України,
який має паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон, у
випадку якщо він ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи), - до
виконання зобов'язань(п.5).

Судом першої інстанції встановлено, що
на виконанні відділу державної
виконавчої служби Ратнівського
районного управління юстиції
знаходиться виконавче провадження по
примусовому виконанню виконавчих
листів про стягнення з ОСОБА_1 906,40грн.
коштів витрачених за проведення
судових експертиз по виконавчому листу
від 21.11.2013р.; 243,60грн. судового збору по
виконавчому листу від 03.04.2014р.; 1119грн.
коштів витрачених закладом охорони
здоров'я на лікування особи, яка
потерпіла від злочину по виконавчому
листу від 03.04.2014р. По даним документам
винесено постанови про відкриття
виконавчого провадження, які
направлені боржнику, однак відсутні
докази про обізнаність боржника з
наявністю відкритого виконавчого
провадження та строками його
добровільного виконання. Згідно
довідки Річицької сільської ради №212
від 01.08.2014р. ОСОБА_1 не зареєстрована,
але фактично проживає на території
сільської ради за адресою АДРЕСА_1. Із
матеріалів подання вбачається, що
державним виконавцем направлялись
запити по виявленню майна боржника, за
ОСОБА_1 немає зареєстрованого майна.
Однак інших дій, що були б спрямовані на
примусове виконання виконавчих
документів не зазначено. Ці обставини
не можуть свідчити про ухилення
боржника від виконання покладених на
нього обов'язків та бажання покинути
територію України.

Під поняттям ухилення від виконання
зобов'язань, покладених на боржника
рішенням варто розуміти як будь-які
свідомі діяння (дії або бездіяльність)
боржника, спрямовані на невиконання
відповідного обов'язку у виконавчому
провадженні, коли виконати цей
обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наприклад, наявність майна,
грошових коштів тощо) і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини (непереборної
сили, події тощо).

Державний виконавець, мотивуючи
подання про обмеження виїзду за кордон
ОСОБА_1 невиконанням останньою вироку
суду в частині стягнення коштів та
ухилення від його виконання, не подав
суду доказів, які б це підтверджували.
Таким чином, суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку про
відмову в задоволенні подання про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України боржника ОСОБА_1

Доводи апеляційної скарги не впливають
на правильність ухвали суду, яка
постановлена з додержанням вимог
закону і підстав для її скасування
немає.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 314 ЦПК України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу заявника начальника
відділу державної виконавчої служби
Ратнівського районного управління
юстиції Волинської області відхилити.

Ухвалу Ратнівського районного суду
Волинської області від 18 вересня 2014
року в даній справі залишити без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному
порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: