справа № 462/5797/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2014 року Залізничний
районний суд м. Львова у складі:

Головуючого - судді Галайко Н.М.

При секретарі - Фрейдун А.М.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у м. Львові
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ТзОВ "АЙПІЄ-Л" про захист честі,
гідності та ділової репутації,

в с т а н о в и в:

Позивач - подала до суду позовну заяву,
в якій просить суд зобов'язати
відповідача направити у львівську
міську раду на ім'я депутата Кузишина
М.І. листа зі спростуванням відомостей,
які принижують людську гідність
позивача та ділову репутацію;
відшкодувати 50 000 грн. моральної шкоди
і 2000 витрат на правову допомогу.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач покликається на такі
обставини:

З 1999р. позивач працювала у сфері
торгівлі. 01.07.2003р. позивач заключила
договір оренди нежитлового приміщення
№12 ТЦ Європа площею 11,5 кв.м. за адресою
м. Львів, вул. Щирецька,36 з ТзОВ "АЙПІЄ-Л"
терміном до 01.07.2003 р. Згідно умов
договору Орендодавець передав
позивачу у строкове платне
користування приміщення загальною
площею 11.15 кв.м. за адресою м. Львів. вул.
Щирецька, 36, ТЦ "Європа" (ринок
Південний) для здійснення торгівельної
діяльності. Відповідно до умов
договору позивач зобов'язувалась
використовувати орендоване приміщення
для здійснення торгової діяльності, за
що повинна була сплачувати щомісячно
орендодавцю орендну плату і комунальні
платежі. Крім того, позивач щомісячно
сплачувала орендодавцю плату за
сигналізацію, охорону об'єкту і
протипожежну безпеку. В подальшому
позивач щорічно перезаключала
договори оренди терміном на 1 рік. а
саме: 01.11.2003 р. до 01.11.2004 р.; 01.11.2004р. до
01.10.2005р.; 01.10.2005 р. до 01.9.2006 р.; 01.9.2006 р. до
31.07.2007 р.; 31.07.2007 р. до 31.10.2008 р.; 01.11.2008 р. до
31.10.2009 р.; 01.10.2009 р. до31.10.2010 р.;01.11.2010 р. до
31.10.2011 р. На протязі всього часу
договорів оренди позивач виконувала
всі зобов'язання передбачені
договорами по сплаті орендної плати, за
спожиту електроенергію, видатки
пов'язані з рекламою та інші і по
використанню об'єкту оренди. Жодних
зауважень від орендодавця за порушення
умов договору оренди за весь період дії
договорів не поступало. Термін
останнього договору оренди, який був
укладений між позивачем і Орендодавцем
завершувався 31.10.2011 р. Жодних порушень
умов договору зі сторони позивача не
було. Однак 06.10.2011 р. під час перебування
позивача на стаціонарному лікуванні
тимчасово виконуючий обов'язки
генерального директора ТзОВ "АЙПІЄ-Л",
Загірний Р.Й. підписав по надуманих
підставах наказ за № 76 про створення
комісії для звільнення орендованого
позивачем приміщення від майна
позивача - приведення приміщення у
належний стан керуючись п. 8.2.8 Договору
оренди від 01.11.2010 р.- необхідність
проведення реконструкції. В цей же день
на дверях магазину були зрізані замки,
відповідач незаконно і без відома
позивача проник в приміщення магазину,
звідти виніс товар на загальну суму 201865
грн. Крім того в магазині знаходились
гроші у розмірі 10 000 грн. і 3 000 доларів
США, які позивачу повернені не були.
Позивач звернулась за захистом своїх
порушених прав до Господарського суду
Львівської області, писала
листи-скарги в прокуратуру, Львівську
міську раду і в інші установи, зокрема
зверталась і до депутата Львівської
міської ради фракції ВО "Свобода"
Кузишина М.І., який скерував ТзОВ
"АЙПІЄ-Л" депутатський запит ВН251011/91 від
25.10.2011 р. Відповідач на адвокатський
запит надіслав за своїм підписом
відповідь, зміст якої принижує честь і
гідність позивача, ганьбить її ділову
репутацію. У своєму листі-відповіді
відповідач причини звільнення
позивача вказав "невідповідність рівня
товару критеріям, насамперед у
порівнянні з іншими працівниками,
низький естетичний та санітарний
рівень орендованої торгівельної площі,
що негативно відображалось на
загальній привабливості торгового
центру, а також надав позивачу
характеристику як особі схильній до
конфліктів, і непридатній в сучасних
умовах по своїх якостях працювати у
сфері торгівлі". Коли позивач
ознайомилась зі змістом вказаного
листа, вона пережила справжній шок. В
неї піднявся тиск, на протязі декількох
тижнів вона не могла спокійно спати,
відчувала і переносила великі душевні
страждання. Позивач категорично
стверджує, що викладена в листі
інформація є неправдивою, і не
відповідає дійсності. Товар вона
завжди закупляла новий, якісний, такий
який користувався попитом і вона як
продавець уважно стежила за його
естетичним рівнем, бо прекрасно знала,
що товар є основою її заробітку. За весь
час роботи в торгівлі на ринку
"Південний" жодного зауваження
позивачу від адміністрації ТзОВ
"АЙПІЄ-Л" не поступило. Товар завжди
користувався великим попитом.
Аналогічно не було пред'явлено
позивачу жодних претензій стосовно
санітарного стану орендованого
приміщення. Позивач завжди його
тримала в чистоті. Крім цього позивач
стверджує, що у листі викладено
неправдиву інформацію щодо її
професійних і людських якостей. Вона
більше 10 років працювала у сфері
торгівлі, постійно цікавилась
новинками у вказаній сфері, читала
відповідні журнали і газети,
намагалась вдосконалювати і
підвищувати свій професійний рівень.
Ні з ким не конфліктувала, з сусідами
продавцями, представниками
адміністрації. Жодних скарг на неї не
поступило. Таким чином, викладена в
листі за підписом п. Загірного Р.Й.
інформація є неправдивою і такою, яка
принижує гідність позивача, посягає на
честь і принижує її ділову репутацію.
Вважаю, що таку неправдиву інформацію
відповідач надав умисно, щоб принизити
позивача в очах народних обранців, до
яких вона звернулась за захистом.
Розповсюджена в листі інформація не
відповідає дійсності, принижує людську
гідність позивача і ділову репутацію.

Позивач стверджує, що відповідач
розповсюдженням неправдивої
інформації заподіяв їй моральну шкоду.

Позивач є літньою людиною, інвалідом 2-ї
групи , в силу вказаних обставин важко
переносить незаслужені образи, і після
того як взнала, яку характеристику дав
їй відповідач пережила нервовий стрес
і глибокі душевні страждання, в
результаті яких змушена була
лікуватись. Після такої характеристики
позивач втратила впевненість в собі, не
може влаштуватись і продовжувати
дальше працювати у сфері торгівлі. З
врахуванням викладеного заподіяну
моральну шкоду вона оцінюю у розмірі 50
000 грн.

На підставі наведеного позивач просить
суд позов задоволити.

Позивач - ОСОБА_1 у судовому засіданні
заявлені у позовній заяві вимоги
підтримала, просить суд позов
задоволити у повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_4 - у
судовому засіданні заявлені позовні
вимоги підтримав, дав покази
аналогічні викладеним у позовній
заяві, просить суд позов задоволити.

Представник відповідача - Сторож М.І. у
судовому засіданні проти задоволення
позову заперечив та пояснив, що дійсно
25.10.2013 року Товариством був направлений
лист - відповідь на депутатський запит
Кузишина М.І. в якому були ґрунтовно
надані пояснення причин дострокового
розірвання договору оренди
нежитлового приміщення №12 ТЦ Європа
укладеного 01.1 1.2010 року між Товариством
та ОСОБА_1 Зміст даного листа жодним
чином не порушує права позивача та не
принижує честь, гідність та ділову
репутацію, оскільки факти викладені у
позовній заяві є перекручені, невірно
тлумачені позивачем, а також такими що
не містять фактичних даних. Позивач
стверджує, що в листі відповідача на
депутатський запит причиною
дострокового розірвання договору
оренди вказано "невідповідність рівня
товару критеріям, насамперед у
порівнянні з іншими працівниками,
низький естетичний та санітарний
рівень орендованої торгівельної площі,
що негативно відображалось на
загальній привабливості торгового
центру, а також надав мені
характеристику як особі схильній до
конфліктів, і непридатній в сучасних
умовах по своїх якостях працювати у
сфері торгівлі". Насправді в згаданому
листі зазначено що відповідач не мав
намірів продовжувати договірні
стосунки з ОСОБА_1 з причин
реконструкції, а також невідповідності
її товару критеріям якості у
порівнянні з іншими подібними
підприємцями у респектабельному ТЦ
Європа, низького естетичного та
санітарного рівня орендованої
торгівельної площі, що негативно
відображалось на загальній
привабливості торгового центру. Крім
цього, адміністрацією Товариства з
ОСОБА_1 постійно велись та продовжують
вестись консультації щодо задоволення
її вимог, незважаючи на схильність
заявниці до конфліктування, наявність
та раптову відсутність бажання до
компромісу, до якого, до речі, схильні
її численні родичі та заступники. Отже
в листі вказано, що Товариством договір
оренди нежитлового приміщення був
достроково розірваний з причин
реконструкції об'єкту оренди. Кірм
цього надається оцінка якості товару,
що по своїй суті є оціночним судження
генерального директора Товариства та
не підлягають спростуванню та
доведенню їх правдивості. Низький
естетичний та санітарний рівень
орендованого торгівельного приміщення
не можна розцінювати, як приниження
честі чи гідності ОСОБА_1, оскільки
відповідачем жодним чином не вказано,
що такий рівень настав внаслідок
підприємницької діяльності позивача.
Власником приміщення орендованого
позивачем є ТзОВ "АЙПІЄ-Л" і власник
приміщення може надавати йому будь-яку
оцінку на свій розсуд.

На підставі наведеного представник
відповідача просить суд у задоволенні
позовних вимог відмовити.

Свідок ОСОБА_6 - у судовому засіданні
пояснила, що є знайомою позивача. Вона
неодноразово приходила до ОСОБА_1 для
здійснення покупок. У її приміщенні
завжди було чисто і прибрано.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні
пояснила, що є знайомою позивача. Вона
також час-від-часу здійснювала у неї
покупки. Жодних скарг з її боку на
якість товару чи стан приміщення у неї
не виникало. Вважає, що таке твердження
представника відповідача не
відповідає дійсності.

Суд, проаналізувавши матеріали справи,
заслухавши пояснення сторін та
свідків, оцінивши докази у їх
сукупності, приходить до переконання,
що заявлені позовні вимоги підлягають
до часткового задоволення виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та
ТзОВ "АЙПІЄ-Л" неодноразово протягом
2003-2010 р.р. укладалися договори оренди
нежитлового приміщення за адресою м.
Львів, вул. Щирецька, 36 № 12 (ТЦ "Європа", І
поверх), що стверджується наявними у
матеріалах справи договорами (а.с. 20-28).

Згідно з п. 3 роз'яснень постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7 від
28.09.1990 року "про застосування судами
законодавства, що регулює захист честі,
гідності та ділової репутації громадян
та організацій" при розгляді цивільних
справ, порушених у порядку ст. 7
Цивільного кодексу України, суди
повинні з'ясувати, чи поширені
відомості, про спростування яких
пред'явлений позов, порочать вони
честь, гідність і ділову репутацію
позивача та чи відповідають дійсності.

Під поширенням відомостей слід
розуміти опублікування їх у пресі,
передачу по радіо, телебаченню, з
використанням інших засобів масової
інформації, викладення в
характеристиках, заявах, листах,
адресованих іншим особам, повідомлення
в публічних виступах, а також в іншій
формі невизначеному числу осіб або
хоча б одній людині.

Як вбачається із відповіді на
депутатський запит ВН 251011/91 від 25.10.2011
року ТзОВ "АЙПІЄ-Л" проводить на ТВК
"Південний" великі обсяги внутрішніх
робіт з реконструкції торгових
центрів, що змушує його змінювати, а в
окремих випадках вилучати в орендарів
торгові площі.

ТзОВ "АЙПІЄ-Л" не мало намірів
продовжувати договірні стосунки з п.
Пех Р.І з причин реконструкції, а також
невідповідності рівня її товару
критеріям якості у порівнянні з іншими
подібними підприємцями у
респектабельному ТЦ "Європа", низького
естетичного та санітарного рівня
орендованої торгівельної площі, що
негативно відображалося на згаданій
привабливості торгового центру.

За ініціативою Товариства відповідно
до п. 8.2.5 вищевказаного договору
договірні стосунки з орендарем було
розірвано з 23.09.2011 року, про що п. Пех Р.І.
повідомлялося листом вих.. № 1782 від
23.09.2011 року і їй було запропоновано
звільнити вищевказане приміщення до
02.10.2011 року.

Оскільки п. Пех Р.І. добровільно
відмовилася вивільнити і повернути
орендоване приміщення, її майно згідно
акту опису було передано на
відповідальне зберігання на склад
Товариства. ЇЙ неодноразово
пропонувалося і пропонується забрати у
будь-який час власне майно, яке в даний
час продовжує зберігатися на складі
підприємства на безоплатній основі.

Ураховуючи тривалість договірних
взаємостосунків з п. Пех Р.І.
Товариством було запропоновано їй інші
рівнозначні приміщення для
продовження підприємницької
діяльності (лист вих.. " 2602 від 04.10.2011
року).

Окрім цього, адміністрацією Товариства
з п. Пех Р.І. постійно велися і
продовжують вестися консультації щодо
задоволення її вимог, незважаючи на
схильність заявниці до
конфліктування,наявність та раптову
відсутність бажань до компромісу, до
якого, до речі, схильні її численні
родичі та заступники.

ЇЇ бажання і мета - розпродати товар.
Товариство їй у цьому намагається і
буде сприяти при адекватному бажанні з
її сторони. Саме про таке сприяння
заявниця добре знає і усвідомлює це,
але не може змиритися з тим, що торгівля
- це мистецтво, а мистецтвом мають
рухати сучасні фахівці у цій галузі. (
а.с. 8-9).

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Однак, згідно з п. 17 роз'яснень
постанови Пленуму Верховного Суду
України № 7 від 28.09.1990 року "про
застосування судами законодавства, що
регулює захист честі, гідності та
ділової репутації громадян та
організацій" відповідно до ст. 7
Цивільного кодексу України відповідач
повинен довести, що поширені ним
відомості відповідають дійсності. На
позивача покладається обов'язок
довести лише факт поширення
відомостей, які його порочать, особою,
до якої пред'явлений позов. Проте
позивач має право подати докази
невідповідності дійсності таких
відомостей.

Відповідно до ст. 277 ЦК України фізична
особа, особисті немайнові права якої
порушено внаслідок поширення про неї
недостовірної інформації, має право на
відповідь, а також на спростування цієї
інформації. Негативна інформація,
поширена про особу, вважається
недостовірною, якщо особа, яка її
поширила, не доведе протилежного.

Зважаючи на те, що представник
відповідач у судовому засіданні жодним
чином не довів достовірність
інформації викладеної у
Листі-відповіді на депутатське
звернення ВН 2511011 від 25.10.2011 року, а
також те, що показами допитаних у
судовому засіданні свідків
встановлено, що інформація, викладена у
вищезгаданому листі не відповідає
дійсності, суд приходить до
переконання, що позовна вимога щодо
зобов'язання відповідача направити у
Львівську міську раду на ім'я депутата
Кузишина М.І. листа зі спростуванням
відомостей, які принижують людську
гідність та ділову репутацію позивача
підлягає до задоволення.

Згідно статті 280 ЦК України, якщо
фізичній особі внаслідок порушення її
особистого немайнового права завдано
майнової або моральної шкоди, ця шкода
підлягає відшкодуванню.

Відповідно до статті 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995
року "Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. Відповідно до чинного
законодавства моральна шкода може
полягати, зокрема: у приниженні честі,
гідності, престижу або ділової
репутації, моральних переживаннях у
зв'язку з ушкодженням здоров'я.

У позовній заяві про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди має бути
зазначено, в чому полягає ця шкода,
якими неправомірними діями чи
бездіяльністю її заподіяно позивачеві,
з яких міркувань він виходив,
визначаючи розмір шкоди, та якими
доказами це підтверджується.

Відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні.

Згідно акту судово-психологічної
експертизи по матеріалах досудового
розслідування № 0000009 від 23.11.2012
року (а.с. 84-85) ОСОБА_1 притаманні такі
риси як переважно гарний настрій, добра
комунікабельність, широке коло
спілкування, прагнення нових вражень,
самостійність та впевненість у собі.
Якщо суд визнає, що самовільне
захоплення майна та дострокове
розірвання договору оренди
супроводжувалося наданням неправдивої
відповіді з боку відповідача, що
принижує людську гідність та ділову
репутацію ОСОБА_1, то тим самим
відповідач наніс моральні страждання
(моральну шкоду) позивачу ОСОБА_1

Проаналізувавши матеріали справи, суд
оцінює заподіяну моральну шкоду ОСОБА_1
в розмірі 10 000 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 58, 59, 60, 61, 88, 154, 209, 213
ЦПК України, ст.ст. 89, 131 ЗК України, суд, -

в и р і ш и в :

Цивільний позов позовом ОСОБА_1 до ТзОВ
"АЙПІЄ-Л" про захист честі, гідності та
ділової репутації і відшкодування
моральної шкоди - задоволити частково.

Зобов'язати ТзОВ "АЙПІЄ-Л" направити у
Львівську міську раду на ім'я депутата
Кузишина М.І. листа зі спростуванням
відомостей, які принижують людську
гідність та ділову репутацію ОСОБА_1.

Стягнути з ТзОВ "АЙПІЄ-Л" на користь
ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10 000
грн.

Стягнути з ТзОВ "АЙПІЄ-Л" на користь
ОСОБА_1 витрати на правову допомогу в
розмірі 2 000 грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги у 10-денний строк з дня
проголошення рішення, а особами, які не
були присутні у судовому засіданні у
10-денний строк з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя
(підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя
Галайко Н.М.