Справа № 454/1996/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 жовтня 2014 року Сокальський районний
суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Фарина Л. Ю. ,

при секретарі Матолінець З.М., Коваль
Р.В.

за участю прокурора Іванойко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Сокалі, цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 та прокурора
Сокальського району Львівської
області в інтересах держави -
Міністерства охорони здоров'я в особі
Червоноградської центральної міської
лікарні про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди
завданих внаслідок вчинення
кримінального правопорушення,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_2, прокурор Сокальського
району Львівської області в інтересах
держави - Міністерства охорони здоров'я
в особі Червоноградської центральної
міської лікарні, звернулися з позовом
до ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
покликаючись на те, що в результаті
протиправних дій останнього було
завдано моральну шкоду та матеріальні
збитки. Позиваючись на те, що вироком
Сокальського районного суду від
29.05.2014р. ОСОБА_3 визнано винним по ч.2
ст.125 КК України, а саме в тому, що він
11.03.2014р. о 14.30год. умисно заподіяв легкі
тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_1,
що спричинило короткочасний розлад
здоров'я з приводу яких потерпіла
перебувала на стаціонарному лікуванні
в Червоноградській центральній
міській лікарні з 29.04.2014-04.04.2014р.р.
Прокурор просив стягнути з відповідача
в користь Червоноградської міської
лікарні вартість лікування понесеного
закладом охорони здоров'я в сумі 2990грн
52коп. позивач ОСОБА_2 просила стягнути з
відповідача на її користь матеріальну
шкоду (її особисті витрати на
лікування) в сумі 1405,50грн. та моральну
шкоду в сумі 7000грн. В обгрунтування
позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що
вона знаходилася на стаціонарному
лікуванні в нейрохірургічному
відділені з діагнозом: струс головного
мозку, забійна рана голови,
гіпертонічна хвороба ІІст.Н Іст., ЗЧМТ
та була змушена придбати медикаменти
за власний рахунок. Моральна шкода
полягає в моральних стражданнях, яких
вона зазнала внаслідок нанесення їй
тілесних ушкоджень: пережила сильні
душевні хвилювання, зазнала фізичний
біль, пережила страх; перебувала на
стаціонарному лікуванні з
20.03.2014-04.04.2014р. Після травми її й досі
турбує стан здоров"я: болить голова,
з"являється слабкість, запаморочиння,
погіршилась пам"ять. Через те вона
періодично звертається за медичною
допомогою. Постійно приймає ліки та
препарати для покращення здоров"я. В
неї часто бувають психічні розлади,
депресія та дратівливість. Вона
втратила нормальні життєві зв"язки,
оскільки багато часу витрачає на
судові тяганини адже відповідач не
відшкодував завдану шкоду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
позов підтримала, суду пояснила, що є
потерпілою від злочину, передбаченого
ч.2 ст.125 КК України, який скоїв
відповідач та був засуджений вироком
Сокальського районного суду
Львівської області від 29.05.2014 року.
Разом з тим додатково пояснила, що
матеріальну шкоду підтверджує
квитанціями про придбання ліків.
Доказами того, що вона перенесла
моральні страждання під час хвороби
стверджуються записами лікаря
нейрохірурга в медичній картці
хворого. Проте доказів того, що вона
продовжує лікуватись через психічні
розлади в лікаря, приймає ліки надати
не може.

Прокурор в судовому засіданні
предщ"явлені позовні вимоги підтримав
та просить стягнути з відповідача
вартість лікування потерпілої ОСОБА_1,
понесеного закладом охорони здоров'я.

Відповідач та його представник ОСОБА_4
(угода про надання правової допомоги
№34 від 01.07.2014р.) проти позову
заперечували та вважають позовні
вимоги необгрунтованими та не
доведеними.

В судовому засіданні свідок лікар
нейрохірург ОСОБА_5 показав, що він
дійсно був лікуючим лікарем ОСОБА_1,
коли вона лежала в лікарні з
20.03.2014-04.04.2014р. Якщо в ОСОБА_6 була травма
голови, то в неї боліла голова, була
слабкість, запаморочиння, безсоння,
могла погіршитись пам"ять. Також через
травму голови могли турбувати серце,
тиск. Проте чи такий стан є насьогодні
сказати не може.

Суд, вислухавши пояснення прокурора,
позивача ОСОБА_1, відповідача ОСОБА_3,
йредставника ОСОБА_4 та допитаного
свідка - лікаря нейрохірурга ОСОБА_5,
дослідивши письмові матеріали справи
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги підлягають до частково
задоволення.

В судовому засіданні встановлено що
ОСОБА_3 11.03.2014року після словесного
конфлікту з ОСОБА_1 заподіяв їй легкі
тілесні ушкодження та згідно вироку
Сокальського районного суду
Львівської області від 29.05.2014 року його
визнано винним у вчинені злочину,
передбаченого ч.2 ст.125 КК України, тобто
в умисному нанесенні легкого тілесного
ушкодження, що спричинило
короткочасний розлад здоров'я ОСОБА_1

Як убачається з довідки головного
лікаря Червоноградської центральної
міської лікарні 24.06.2014р. №3239 ОСОБА_7
перебувала на стаціонарному лікуванні
в нейрохірургічному відділені з
діагнозом: ЗЧМТ, струс головного мозку,
забійна рана голови, гіпертонічна
хвороба ІІст.Н Іст. з 20.03.2014р. по 04.04.2014р.
Вартість лікування становить 2 990,52грн.

Разом з тим з представлених позивачем
ОСОБА_1 чеків загальна сума понесених
нею матеріальних витрат на придбання
ліків складає 1405,50грн.

Під час розгляду цієї цивільної справи
судом були створені всі умови для
реалізації прав та виконання
обов'язків учасниками судового
розгляду, у тому числі й в частині
подання ними доказів та заяву
клопотань, призначення експертиз.
Відповідач та його представник заявили
клопотання про призначення
судово-медичної експертизи (чи існує
прямий причинний зв'язок між тілесними
ушкодженнями нанесеними ОСОБА_1
11.03.2014р. та її гіпертонічною хворобою
ІІ-ступеня Н-1ст.) проте одразу ж заявили
про відкликання клопотання. Оскільки
чинним цивільним процесуальним
законодавством не передбачено, що
розмір матеріальної шкоди має
підтверджуватись лише висновком
експертизи. Отже, позивачі надали суду
докази щодо розміру шкоди і сумнівів у
доказах у суду не виникло.

Відповідно до вимог ст.1166 ЦК України
майнова шкода, яка заподіяна
неправомірними діями особистим
немайновим правам чи майну фізичної
особи відшкодовується у повному обсязі
особою, що її заподіяла, та згідно ст.1206
ЦК України особа, яка вчинила злочин,
зобов'язана відшкодувати витрати
закладові охорони здоров'я на
лікування потерпілого від цього
злочину.

Суд, приймає до уваги матеріали на які
посилаються позивачі, встановив що
розмір матеріальної шкоди, яку
відповідач повинен відшкодувати,
становить: 2990грн52коп. та 1405грн.50коп.).

Разом з тим, відповідно до ст. 23 ЦК
України, особа має право на
відшкодування моральної шкоди, яка,
зокрема, полягає у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв"язку із каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров"я.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди, а
також із врахуванням інших обставин,
які мають істотне значення. При
визначенні розміру відшкодування
враховуються вимоги розумності і
справедливості.

Згідно з ч.1 ст.1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини, крім випадків, встановлених
частиною другою цієї статті.

В судовому засіданні позивач
представила свою медичну карту, з якої
вбачається що вона дійсно проходила
курс лікування з 20.03.2014-04.04.2014р.р.,
зверталася до лікарів з приводу
головних болей, болі серця,
запаморочення, дратівливості, тривоги
та безсоння. Даний факт знайшов
підтвердження в суді показами лікаря
невропатолога ОСОБА_5

Проте позивач не надала суду жодних
переконливих доказів про те, що після
травми в неї часто бувають психічні
розлади, депресія та дратівливість. З
цього приводу вона
звертається до
лікаря, приймає ліки тощо.

Разом з тим слід врахувати, що тілесні
ушкодження заподіяні ОСОБА_1
відносяться до легких тілесних, що
спричинили короткочасний розлад
здоров'я. Легке тілесне ушкодження
характеризується тим, що при його
заподіянні потерпілому спричиняються
короткочасний розлад здоров'я або
незначна стійка втрата працездатності.

Окрім того, самі сторони в суді
підтвердили що між ними тривають
неприязні стосунки, а 11.03.2014р.
зав»язався конфлікт, який
супроводжувався взаємними словесними
образами, що також слід врахувати
судом при визначенні розміру
заподіяння моральної шкоди.

Враховуючи вказані обставини, а також
вік відповідача, його соціальний
статус та матеріальне положення, суд
приходить до висновку, про задоволення
позовних вимог про стягнення моральної
шкоди частково на суму 800грн.

Відповідно до положень ЗУ «Про судовий
збір» ОСОБА_3 являючись інвалідом ІІ
групи підлягає звільненню від сплати
судового збору.

Керуючись ст.ст. 10, 32, 60, 212 ЦПК
України, суд, -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1, прокурора
Сокальського району Львівської
області в інтересах держави -
Міністерства охорони здоров'я в особі
Червоноградської центральної міської
лікарні до ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди
завданої кримінальним
правопорушенням- задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
1405(одна тисяча чотириста п'ять)грн.50коп.
матеріальної шкоди та 800(вісімсот)грн.
моральної шкоди.

Стягнути із ОСОБА_3 в користь
Червоноградської центральної міської
лікарні (80100, м.Червоноград, вул.Івасюка
2, , МФО 825014, р/р 0019 в
УДКСУ у Львівській обл.) 2990 (дві тисячі
дев'ятсот дев'яносто)грн. 52коп.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене сторонами
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через
Сокальський районний суд шляхом
подання в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги

Головуючий:
Л. Ю. Фарина