Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2321/14 Головуючий у
суді І-ї інстанції Кавун Т.В.
Доповідач Чорнобривець О. С.
УХВАЛА

Іменем України

07.10.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого судді: Чорнобривець
О.С.

суддів: Кодрула М.А.

Черненко В.В.

за участю секретаря: Кечкіна А.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Маловисківського
районного суду Кіровоградської
області від 03 липня 2014 року, у справі
за позовом ОСОБА_3 до Дослідного
господарства «Анді», Товариства з
обмеженою відповідальністю "Аграрний
науково-дослідний інститут "АНДІ" про
розірвання договору оренди землі,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року ОСОБА_3 звернувся у суд
з позовом про розірвання договору
оренди земельної ділянки, мотивуючи
свої вимоги тим, що відповідно до
Державного акту на право приватної
власності на землю він є власником
земельної ділянки площею 12,76 га,
розташованої на території
Мар'янівської сільської ради
Маловисківського району
Кіровоградської області. 31 січня 2000
року позивач уклав договір оренди
землі строком на 15 років з Дочірнім
підприємством АТЗТ «НВСП «Фітон-МВ»
«КСП Зоряне», прованаступником якого є
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Аграрний
науково-дослідний інститут "АНДІ".

Посилаючись на невиконання умов
договору щодо сплати орендної плати
протягом 2012-2013 років, просив з підстав,
передбачених ст.ст. 24, 25 Закону України
"Про оренду землі", розірвати укладений
договір.

Ухвалою суду від 01 квітня 2014
року до участі в справі в якості
співвідповідача залучено Товариство з
обмеженою відповідальністю "Аграрний
науково-дослідний інститут "Анді".

В ході судового розгляду у
доповненнях до позовної заяви,
додатковою підставою для розірвання
договору оренди позивач зазначив, що
ТОВ "Аграрний науково-дослідний
інститут "АНДІ", без його згоди 22.03.2010
року уклав договір з Селянським
фермерським господарством
"Іллічівське" про спільну діяльність,
відповідно до якого надав останньому
земельну ділянку
сільськогосподарського призначення
площею 695 га для здійснення
сількогосподарського виробництва
терміном на п'ять років. Тобто без
погодження з позивачем передав її
третій особі для ведення
господарювання. Посилаючись на правову
позицію, яка висловлена Верховним
Судом України в постанові від 12 лютого
2014 року (справа № 6- 166 цс 13), вважає дану
обставину додатковою підставою для
розірвання договору оренди.

Рішенням Маловисківського
районного суду Кіровоградської
області від 03.07.2014 року у
задоволені позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачем
ставиться питання про скасування
рішення суду першої інстанції у
зв'язку з порушенням норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції відповідно ст.303 ЦПК України,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив, що між
позивачем та Дочірнім підприємством
АТЗТ "НВСП "Фітон МВ "КСП Зоряне" 31 січня
2000 року укладено договір оренди
земельної ділянки розміром 12,76 га, яка
розташована на території Мар'янівської
сільської ради Маловисківського
району Кіровоградської області, яка
належать позивачу відповідно до
Державного акту на право приватної
власності на землю. Вказаний договір
укладений строком на 15 років.
Відповідно до умов укладеного
договору, орендар зобов'язаний
щорічно сплачувати орендну плату за
користування вказаною земельною
ділянкою не пізніше 31 грудня поточного
року.

Встановлено, у 2000 році Дочірнє
підприємство Акціонерного товариства
закритого типу "НВСП "Фітон МВ" КСП
"Зоряне" було приєднано до Товариства з
обмеженою відповідальністю "Аграрний
науково-дослідний інститут „Анді", і
відповідно до Статуту, Інститут
виступає єдиним правонаступником усіх
майнових та немайнових прав і
обов'язків Дочірнього підприємства
Акціонерного товариства закритого
типу "НВСП "Фітон МВ" КСП "Зоряне".

Позивач стверджував, що протягом
2000-2011років відповідач належним чином
виконував умови договору, проте за
2012-2013р.р. орендна плата не виплачена,
тобто невиконання зобов'язання щодо
сплати орендної плати має
систематичний характер, що є підставою
для розірвання укладеного договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону
на вимогу однієї із сторін договір
оренди землі може бути достроково
розірваний за рішенням суду в разі
невиконання сторонами обов'язків,
передбачених статтями 24 і 25 цього
Закону та умов договору, а також на
підставах, визначених ЗК України та
іншими законами України.

Відповідно до п. "д" ч. 1 ст. 141 ЗК
України підставою для припинення права
користування земельною ділянкою є
систематична несплата орендної плати.

Відповідно до ст. 10 ЦПК
України цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін. Сторони та інші особи, які
беруть участь у справі, мають рівні
права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відмовляючи у задоволені
позовних вимог, суд першої інстанції
дійшов висновку про те, що у 2012-2013 роки
орендна плата позивачем була отримана,
як у грошовому виразі так і
сільгосппродукцією.

Висновок суду відповідає
дослідженим матеріалам справи,
відповідно до яких ТОВ „Анді" в 2012 році
виплачено позивачу орендну плату
насінням соняшника та зерном пшениці
на суму 1850грн., що підтверджується його
підписом про отримання. У 2012році
позивач отримав орендну плату за 2013рік
у розмірі 2300грн. (наперед), що
підтверджується касовими ордерами за
серпень та вересень 2012року( а.с.109-120).

Позивач, спростовуючи виплату
орендної плати за 2012 та 2013 роки,
доказів цього не надав.

Таким чином, колегія суддів вважає,
що підстави з яких заявлено позов, є
недоведеними, тому суд дійшов
обґрунтованого висновку про
відсутність підстав для розірвання
договору оренди та відмову в
задоволенні позовних вимог.

Не можна погодитися з доводами
апеляційної скарги, що отримана
позивачем орендна плата не відповідає
умовам договору та є меншою. Зокрема,
позивач, зазначає, що розмір орендної
плати має складати 6291грн. виходячи з
розрахунку 3% від нормативної грошової
оцінки земельної ділянки, яка станом
на 01.01.2013рік складає 209720грн., суд цім
обставинам не дав оцінки.

Указ Президента України „Про
додаткові заходи щодо соціального
захисту селян - власників земельних
ділянок та земельних часток (паїв)" від
02лютого 2002року(із змінами), яким
зазначався розмір орендної плати
відповідно до грошової оцінки землі, що
перебуває у оренді, має рекомендований
характер, проте зобов'язання повинно
виконуватися відповідно до умов
укладеного договору/ст.526 ЦК України/.

Так, п.4 договору визначено, що
розмір орендної плати за рік становить
не менше 385грн., причому верхня межа
орендної плати визначається орендарем
самостійно, після закінчення року, в
залежності від фінансового результату.
Умови договору не змінювалися.

Позивачем не доведено, що
отримання орендної плати у 2012 та
2013роках у зазначених розмірах не
відповідає умовам договору та є
неналежним його виконанням.

Недоведеними є доводи позову щодо
передачі відповідачем орендованої
земельної ділянки позивача у
користування СФГ "Іллічівське" на
підставі укладеного між ним та
відповідачем договору про спільну
діяльність, за яким товариство
зобов'язалося надати землю для
здійснення її обробітку господарством.

Доказів, що саме СФГ "Іллічівське"
здійснює обробітку належної позивачу
земельної ділянки, в матеріалах справи
немає. Між тим, є доведеним, що
відповідач не припинив свою
господарську діяльність за укладеними
договорами оренди та саме ним
сплачується орендна плата,
підтвердженням чого є відомості на
одержання орендної плати та касові
ордера.

За таких обставин колегія
суддів дійшла висновку, що
відповідачем не порушувались умови
договору, передбачені ст.ст. 24,25
Закону України "Про оренду землі", а
підстави, на які посилається позивач,
не знайшли свого підтвердження в суді.

Колегія суддів, приймаючи до
уваги встановлені обставини, дійшла
висновку, що суд першої інстанції
розглянув справу в межах доводів
позовної заяви, та наданих сторонами
доказів.

Доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції не
спростовують, оскільки не
підтверджуються належними доказами,
суперечать фактичним обставинам
справи та вимогам закону.

Підстави для скасування або
зміни рішення суду першої інстанції
відсутні.

Апеляційна скарга підлягає
відхиленню, рішення суду першої
інстанції відповідно до ч.1 ст. 308 ЦПК
України залишається без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315
ЦПК України, колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Маловисківського
районного суду Кіровоградської
області від 03 липня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала суду набирає законної
сили з моменту проголошення і може бути
оскаржена у касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя:

Судді: