Машівський районний суд Полтавської
Справа № 540/947/14-ц
Номер провадження 2/540/235/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2014 року. Машівський районний
суд Полтавської області у складі:

головуючого-судді
Кравець С.В.

за участю: секретаря
Жигилій І.Ф.

представника позивача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт Машівка цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до
Кошманівської сільської ради,
Машівського районного управління
юстиції про визнання права власності
на житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами, -

в с т а н о в и в :

у липні 2014 року позивач звернувся до
суду з зазначеним позовом, посилаючись
на те, що 03.03.1992 виконкомом
Кошманівської сільської ради йому
видане свідоцтво про право власності
на будинковолодіння в АДРЕСА_1, яке було
зареєстроване за ним в Полтавському
БТІ «Інвентаризатор» під реєстровим
номером 207. Натомість вказане
домоволодіння відносилося до
колгоспного двору, членами якого був
він та його дружина - ОСОБА_3, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_1. Він належним
чином прийняв після неї спадщину,
шляхом написання заяви до Машівської
державної нотаріальної контори, а його
доньки від своєї частки у спадщині
відмовилися на його користь. Разом з
тим, державною реєстраційною службою
йому відмовлено у реєстрації будинку,
оскільки він не надав свідоцтва про
право власності та його завірену копію.
Але оригінал вказаного свідоцтва ним
втрачено і Кошманівська сільська рада
відмовляє у видачі дубліката, у зв'язку
з відсутністю спеціальних бланків, а
тому він подав оголошення в газету про
втрату правовстановлюючого документу.
На підставі викладеного, позивач
просить визнати за ним право власності
на будинковолодіння по АДРЕСА_1, з
господарськими будівлями та спорудами
згідно переліку вказаному у
технічному паспорті.

В судовому засіданні представник
позивача наполягає на задоволенні
позову та уточнила, що підставою позову
є необхідність визнання за позивачем
права власності на вказане
домоволодіння з підстав втрати ним
свідоцтва про право власності на житло.

Представники відповідачів в судове
засідання не з'явилися, направили заяви
про розгляд справи без їх участі, при
прийнятті рішення покладаються на
розсуд суду.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача та дослідивши надані докази,
прийшов до наступного висновку.

Судом установлено, що згідно довідки ПП
Полтавське БТІ «Інвентаризатор» (далі
БТІ) № 3205 від 17.07.2014, позивач рахується
власником колгоспного двору по АДРЕСА_1
на підставі свідоцтва про право
власності виданого виконкомом
Кошманівської сільської ради народних
депутатів від 03.03.1992. Право власності
зареєстроване за ним у БТІ в реєстровій
книзі 2, реєстровий номер 207 (а.с. 8).

З наданої представником позивача копії
свідоцтва про право власності на
житловий будинок, засвідченої печаткою
БТІ, вбачається, що воно видане 03.03.1992
виконкомом Кошманівської сільської
ради, за яким будинок з надвірними
будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 в
цілому належить колгоспному двору,
головою якого є ОСОБА_2 (а.с. 39). Як видно
з копії технічного паспорту на
вказаний будинок від 14.04.2014, ОСОБА_2 є
головою цього житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами
(а.с. 16-20).

Згідно довідки Кошманівської
сільської ради № 343 від 22.05.2014,
домоволодіння по АДРЕСА_1 станом на
01.07.1990 відносилося до колгоспного
двору, членами якого були: ОСОБА_2 -
голова двору, ОСОБА_3 - померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7).

Таким чином, з наданих документів
вбачається, що ОСОБА_2 був і є єдиним
власником вказаного домоволодіння,
оскільки після видачі на його ім'я
свідоцтва про право власності на
будинок, домоволодіння втратило статус
колгоспного двору, а дійсність
вказаного свідоцтва не оспорювалася.

31.05.2014 у місцевій газеті «Промінь»
опубліковане оголошення про те, що
свідоцтво про право на житловий
будинок АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_2 втрачено
(а.с. 15).

Натомість 19.05.2014 Кошманівська сільська
рада повідомила позивача про
неможливість видати дублікат
свідоцтва про право власності,
оскільки цими питаннями в т.ч.
заповненням спеціальних бланків
займалося БТІ, і один екземпляр
свідоцтва видавався власнику, а інший
залишався у БТІ (а.с. 21).

30.04.2014 за № 02-02-10/56 реєстраційною
службою Машівського РУЮ, представника
позивача повідомлено, що для державної
реєстрації речових прав власності на
житловий будинок по АДРЕСА_1,
зареєстроване за ОСОБА_2, необхідно
подати оригінал та завірену копію
свідоцтва про право власності від
03.03.1992 (а.с. 22).

Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Відповідно до загальних положень
цивільного права, позови про визнання
права власності заявляються як у
випадку спірності правовідносин
сторін із приводу майна, які є
відносними, так і внаслідок реалізації
абсолютних прав на спірне майно. Тобто,
позов про визнання права власності на
майно необхідний позивачеві тоді, коли
інші особи не визнають належності йому
цього майна або коли унеможливлюється
реалізація позивачем свого права
власності.

У випадку, коли підставою для подання
позову про визнання права виступає
відсутність правовстановлюючих
документів на майно, таке право можна
буде вважати остаточно захищеним з
моменту видачі відповідних
правовстановлюючих документів
спеціально уповноваженими органами.

Втрата ОСОБА_2 свідоцтва про право
власності на житловий будинок
підтверджується опублікуванням
оголошення в пресі та відмовою
Кошманівської сільської ради у видачі
дубліката.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що
у випадках, коли вимога про визнання
права власності є передумовою для
досягнення позивачем кінцевої мети
позову, а саме, отримання офіційного
підтвердження свого права
відповідними правовстановлюючими
документами, у його зверненні з заявою
про поновлення свого права та видачі
дубліката свідоцтва про право
власності Кошманівською сільською
радою було відмовлено, і, за обставин
які склалися, цю відмову не можна
визнати безпідставною, а тому
звернення його до суду з даним позовом
є єдино вірним та можливим для нього
способом вирішення питання щодо
поновлення свого права, у зв'язку з чим
суд приходить до висновку, що позов в
частині визнання за позивачем права
власності на житловий будинок АДРЕСА_1
підлягає задоволенню на підставі ст. 392
ЦК України.

Щодо вимог позивача про визнання за ним
права власності не тільки на будинок, а
на інші споруди згідно даних
технічного паспорту, зокрема, сараї,
літню кухню, навіс, огорожу, ворота
огорожі та ін., суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»,
державна реєстрація речових прав на
нерухоме майно - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
прав на нерухоме майно, обтяження таких
прав шляхом внесення відповідного
запису до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно.

Враховуючи норми статей 186, 380, 381 ЦК,
господарсько-побутові будівлі (сарай,
гараж, санвузол і под.), наземні і
підземні комунікації (водопостачання,
очисні споруди тощо), що розташовані з
житловим будинком на одній земельній
ділянці і призначені для забезпечення
власника необхідними засобами
благоустрою, вважаються приналежністю
головної речі і не є самостійними
нерухомими речами, у зв'язку з чим право
власності на такі будівлі та споруди як
на окремі об'єкти визнаватися не може.

Як убачається з копії державного акту
на право власності на земельну ділянку
серії ПЛ № 062786, ОСОБА_2 передана
земельна ділянка площею 0, 2256 га, яка
розташована в АДРЕСА_1 та призначена
для будівництва і обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і споруд (а.с. 6).

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що з огляду на те, що сараї,
огорожа, літня кухня та ін. є
приналежністю до головної речі, в
даному випадку до житлового будинку
АДРЕСА_1, який розташований на
відведеній для цієї мети земельній
ділянці, та не можуть бути окремим
об'єктом права власності, а тому позов в
частині визнання за позивачем права
власності на ці об'єкти задоволенню не
підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 60, 212-215, 218 ЦПК України, ст. 392 ЦК
України, суд, -

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_2 до Кошманівської
сільської ради, Машівського районного
управління юстиції про визнання права
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
- задоволити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
житловий будинок АДРЕСА_1

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Полтавської області через
Машівський районний суд шляхом подачі
в 10-денний строк з дня його
проголошення апеляційної скарги, а
особою, яка не була присутньою під час
проголошення рішення в той же строк з
дня отримання його копії.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на його оскарження, а
у випадку його оскарження, після
ухвалення рішення судом апеляційної
інстанції.

Суддя: