АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7525/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Трещов В. В. Доповідач - Пищида М.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Дніпропетровської області у
складі:

Головуючого: - Пищида М.М.,

Суддів: - Деркач Н.М.,
Глущенко Н.Г.,

при секретарі: - Гасановій С.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «Приват Банк» на
рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 15 липня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_6, ОСОБА_7 до
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «Приват Банк» про
визнання договорів недійними та
стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року ОСОБА_6, ОСОБА_7
звернулась до Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська із
вищезазначеним позовом, який згодом
уточнювали.

В обґрунтування позовних вимог,
позивачі посилались на те, що ПАТ КБ
«Приватбанк» неодноразово надсилав
поштою повідомлення про те, що ОСОБА_6
має заборгованість перед банком за
кредитним договором №06/08/601МК від 06
червня 2008 року. Окрім того, в квітні -
травні 2010 року із зарплатної картки
ОСОБА_7 вираховувались кошти на
погашення кредиту за кредитним
договором №06/08/601МК від 06 червня 2008
року, за яким вона нібито являлась
поручителем згідно невідомого їм
договору поруки №06/08/550МК від 06 червня
2008 року. Позивачі просили суд визнати
недійсним кредитний договір №06/08/601МК
від 06.06.2008 року від ПАТ КБ «Приватбанк»
та ОСОБА_6, визнати недійсним договір
поруки №06/08/550МК від 06.06.2008 року
укладений між ПАТ КБ «Приватбанк» та
ОСОБА_7, стягнути моральну шкоду в
розмірі 10 000 гривень та витрати
пов'язані з розглядом справи в розмірі
6082,85 гривень (т. 1, а.с.4-6).

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«Приват Банк», посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, ставить питання
про скасування рішення суду та
ухвалення нового про відмову в
задоволенні позовних вимог (т. 2, а.с. 34-40
).

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
вимог, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду залишенню без змін з
наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує,
зокрема питання про те, які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин та яка правова
норма підлягає застосуванню до спірних
правовідносин.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що
у зв'язку із неодноразовим
направленням ПАТ КБ «Приватбанк»
повідомлень на адресу позивачів щодо
наявності заборгованості за кредитним
договором №06/08/601МК від 06 червня 2008
року, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулись до
суду для оскарження такої
заборгованості. Окрім того, в квітні -
травні 2010 року із зарплатної картки
ОСОБА_7 вираховувались кошти на
погашення кредиту за вищезазначеним
кредитним договором, за яким вона
нібито являлась поручителем згідно
невідомого їй договору поруки №06/08/550МК
від 06 червня 2008 року.

Крім того, в квітні 2013 року ОСОБА_6
надійшло повідомлення про те, що за
кредитним договором №06/08/601МК від 06
червня 2008 року продовжено заставу
майна, однак ОСОБА_6 не надавав жодного
із належного йому майна під заставу в
забезпечення зобов'язання за кредитним
договором і до квітня 2013 року йому не
було відомо про існування будь-якого
договору застави майна.

Вперше про існування договору поруки №
06/08/550МК від 06 червня 2008 року за
кредитним договором №06/08/601МК від 06
червня 2008 року ОСОБА_7 дізналась в
травні 2010 року, коли з її зарплатної
картки почали вираховувати кошти на
погашення кредиту за вищезазначеним
кредитним договором. На заяву ОСОБА_7
службою безпеки банку проводилось
службове розслідування, яким було
встановлено, що договір поруки
оформлено не ОСОБА_7, а іншою особою.
Безпідставно вирахувані кошти із
зарплатної картки було повернуто. Факт
незаконного вираховування коштів із
зарплатної картки ОСОБА_7
підтверджується роздруківкою руху
коштів на картці, яку було надано
відповідачем, при поверненні коштів, де
вказано, що здійснено повернення
коштів незаконно вирахуваних за
кредитним договором № 06/08/601МК від 06
червня 2008 року (т. 1, а.с. 19). Тоді ж
відповідач визнав договір поруки
06/08/550МК від 06 червня 2008 року недійсним,
що підтверджується листом-відповіддю
банку № 30.1.0.0/2-110303/883 від 15.03.2011 року (т.1,
а.с.21)

Листом №30.1.0.0/2-6703069 від 10.06.2010 року ПАТ
КБ «Приватбанк» засвідчує, що
кредитний договір № 06/08/601МК від 06
червня 2008 року дійсно було оформлено
невідомою особою. З огляду на
вищезазначене та спираючись на
Висновок проведеного службового
розслідування кредит від 06/08/601МК від 06
червня 2008 року було визнано
шахрайським (т. 1, а.с. 20).

Також, відповідачем було надано
довідку № 20.10.00/7-89 від 11.01.2011 року про те,
що станом на 10.01.2011 року у ОСОБА_7 немає
перед відповідачем жодної позичкової
заборгованості. Окрім того, на її
вимогу, банком надано довідки про те, що
в неї немає заборгованості перед
банком по вищезазначеному кредитному
договору станом на 13.05.2013 року,11.07.2013
року та 08.10.2013 року. (т. 1., а.с. 23,24,25).

Також позивач у судовому засіданні
посилалась, на те, що рішенням
Індустріального районного суду
м.Дніпропетровська від 19.11.2012 року було
стягнуто заборгованість за кредитним
договором в розмірі 6243,44 доларів США, що
підтверджується копією рішення
наявною в матеріалах справи (т. 1., а.с.
53,54).

Судом встановлено, що згідно висновку
судової почеркознавчої експертизи від
10.06.2014 року (т. 1., а.с.213-221) підпис від
імені ОСОБА_6 в графі «ПОЗИЧАЛЬНИК» на
кожній сторінці кредитної угоди
№06/08/601МК, укладеній 06.06.2008 року між ПАТ
КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_6 виконані не
ОСОБА_6, а іншою особою. Підписи від
імені ОСОБА_6 в графі «ПОЗИЧАЛЬНИК» на
лицевій та зворотній сторінках
договору про видачу траншу №06/08/601МК,
укладеного 06.06.2008 року між ПАТ КБ
«Приватбанк» та ОСОБА_6 виконані не
ОСОБА_6, а іншою особою. Підпис від імені
ОСОБА_6 в графі «ПОЗИЧАЛЬНИК» на
зворотній сторінці додатку №1 до
договору про видачу траншу №06/08/601МК
від 06.06.2008 року - виконаний не ОСОБА_6, а
іншою особою. Підпис від імені ОСОБА_6 в
графі «БОРЖНИК» договору поруки
№03/08/550МК укладеного 06.06.2008 року між ПАТ
КБ «Приватбанк» та ОСОБА_6 та ОСОБА_7
виконаний не ОСОБА_6, а іншою особою.
Підпис від імені ОСОБА_7 в графі
«ПОРУЧИТЕЛЬ» договору поруки №03/08/550МК,
укладеного 06.06.2008 року між ПАТ КБ
«Приватбанк» та ОСОБА_6 та ОСОБА_7 -
виконаний не ОСОБА_7, а іншою особою (т. 1,
а.с.47-49).

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції правильно виходив із
наданих доказів, а саме, посилався на
висновки проведеної почеркознавчої
експертизи, якою встановлено
невідповідність підписів позивачів у
справі з підписами в оскаржуваних
договорах.

Також суд вірно послався на ту
обставину, що ПАТ КБ «Приват Банк», що є
відповідачем у справі, визнав
шахрайським кредитний договір, що
оскаржується. Крім того, відповідно до
ч. 1. ст. 61 ЦПК України, обставини,
визнані сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Вказані висновки зроблені судом без
порушення норм матеріального права та
з врахуванням обставин справи:
відповідно до ст.215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною вимог, які
встановлені частинами першою-третьою,
п"ятою та шостою статті 203 цього
Кодексу.

Доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються і не спростовують
правильність висновків суду 1
інстанції, яким у досить повному обсязі
з'ясовані права та обов'язки сторін,
доводи сторін перевірені і їм дана
належна оцінка, неправильного
застосування норм матеріального права
або порушень норм процесуального
права, які є обов'язковою підставою для
скасування рішення не встановлено,
справа розглянута у рамках позовних
вимог та на підставі наданих доказів,
тому апеляційний суд приходить до
висновку, що рішення суду є законним і
обґрунтованим, і його слід залишити без
змін.

Керуючись ч.3 ст. 209, ст. 307, 308 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Альфа-Банк» -
відхилити.

Рішення Самарського районного суду
м. Дніпропетровська від 21 липня 2014 року
- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий суддя:
М.М. Пищида

Судді:
Н.Г. Глущенко

Н.М. Деркач