справа № 208/3437/14-ц
№ провадження 2/208/1512/14
РІШЕННЯ

Іменем
України

12 серпня 2014 р.
м. Дніпродзержинськ

Заводський районний суд м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області у складі:

головуючого, судді Нельге Д.В.

при секретарі Севастьяновій Л.М.,

за участю позивача ОСОБА_1, відповідача
ОСОБА_2, представника третьої особи,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - Шевцової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - Орган опіки та
піклування Виконкому Заводської
районної у м. Дніпродзержинську ради
«Про визначення місця проживання
дитини; припинення стягнення
аліментів; стягнення аліментів на
утримання дитини»,-

в с т а н о в
и в:

Позивач звернувся до суду із
вищезазначеним позовом, у якому
просить суд:

- визначити місце проживання
малолітньої доньки, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем проживання
позивача;

- припинити стягнення аліментів, що
стягуються на користь відповідача з
позивача на утримання малолітньої
доньки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1;

- стягувати з відповідача аліменти на
користь позивача на утримання
малолітньої доньки, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

В обґрунтування заявлених позовних
вимог позивач посилається на те, що, з
03.06.2000р. по 02.02.2004р. він перебував у
зареєстрованому шлюбі з відповідачкою
ОСОБА_2 Від даного шлюбу сторони мають
малолітню доньку, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Через те, що, мати доньки, відповідачка
ОСОБА_2, неприпустимо веде себе по
відношенню до доньки, а саме є
роздратованою, лається з донькою,
вважає необхідним в інтересах дитини,
щоб донька мешкала разом із ним, за
адресою: АДРЕСА_1. З січня 2014 року донька
мешкає разом із ним, та знаходиться на
його утриманні, на підставі чого
просить суд припинити стягнення
аліментів, що стягуються з нього на
користь відповідачки на утримання
малолітньої доньки, а також стягувати з
відповідачки аліменти на його користь
на утримання доньки до повноліття
останньої.

В судовому засіданні позивач підтримав
свої позовні вимоги у повному обсязі,
посилаючись на обставини, викладені у
позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_2 позов визнала
частково, та суду пояснила, що дійсно, з
січня 2014 року їх з позивачем донька,
ОСОБА_4, мешкає разом із батьком, що є
бажанням доньки, тому вона не заперечує
проти того, щоб суд визначив місцем
проживання доньки місце проживання
позивача. Крім того, вона також не
заперечує проти припинення стягнення
аліментів, що стягуються на її користь
з позивача. Разом з цим, враховуючи, що,
вона не працює, знаходиться у декретній
відпустці по догляду за молодшим сином,
вважає неможливим сплачувати аліменти
на користь позивача на утримання
малолітньої доньки.

В судовому засіданні представник
третьої особи, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору -
Органу опіки та піклування Виконкому
Заводської районної у м.
Дніпродзержинську ради Шевцова С.В.
підтримала обґрунтування наданого
органом опіки та піклування Виконкому
Заводської районної у м.
Дніпродзержинську ради Висновку про
доцільність визначення місця
проживання малолітньої ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, за місцем проживання
позивача, а також суду зазначила, що, до
Відділу опіки та піклування Виконкому
Заводської районної у м.
Дніпродзержинську ради відповідачка
із заявою щодо перешкоджання їй з боку
позивача у спілкуванні з дитиною - не
зверталась.

В судовому засіданні малолітня ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, якій на час розгляду
справи в суді виповнилося 13-ть років,
суду зазначила, що, дійсно з січня 2014
року, через сварку із матір'ю, вона
проживає разом із батьком, позивачем
ОСОБА_1, і, має бажання у подальшому
мешкати разом із батьком.

Вислухавши: пояснення сторін, особисту
думку малолітньої ОСОБА_4, а також,
приймаючи до уваги Висновок Органу
опіки та піклування Виконкому
Заводської районної у м.
Дніпродзержинську ради, суд,
дослідивши письмові докази, дійшов
наступного висновку.

Як встановлено судом в ході розгляду
справи, 16.03.2004 року шлюб сторін
розірвано.

Згідно свідоцтва про народження,
виданого відділом РАГС виконкому
Заводської районної ради м.
Дніпродзержинська, сторони мають
доньку - малолітню ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Після розірвання шлюбу між сторонами,
їх малолітня донька мешкала разом із
матір'ю, а, з січня 2014 року мешкає разом
із батьком за адресою: АДРЕСА_1.

За рішенням суду, ухваленому 29.04.2004р. у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1
«Про стягнення аліментів на утримання
дитини», з позивача на користь
відповідача стягуються аліменти на
утримання малолітньої доньки ОСОБА_4.

Не дійшовши згоди з відповідачем з ким
буде у подальшому проживати малолітня
донька, позивач звернувся до суду,
обґрунтовуючи свій позов тим, що,
донька має бажання проживати разом із
ним, а він має всі необхідні умови для
проживання доньки за адресою його
місця проживання.

Згідно ст.161 СК України, якщо мати та
батько, які проживають окремо, не
дійшли згоди щодо того, з ким із них
буде проживати малолітня дитина, спір
між ними може вирішуватися органом
опіки та піклування або судом. Під час
вирішення спору щодо місця проживання
малолітньої дитини беруться до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, особиста
прихильність дитини до кожного з них,
вік дитини, стан її здоров'я та інші
обставини, що мають істотне значення.
Орган опіки та піклування або суд не
можуть передати дитину для проживання
з тим із батьків, хто не має
самостійного доходу, зловживає
спиртними напоями або наркотичними
засобами, своєю аморальною поведінкою
може зашкодити розвиткові дитини.

Згідно ст.160 СК України, місце
проживання дитини, яка не досягла
десяти років, визначається за згодою
батьків. Місце проживання дитини, яка
досягла десяти років, визначається за
спільною згодою батьків та самої
дитини. Якщо батьки проживають окремо,
місце проживання дитини, яка досягла
чотирнадцяти років, визначається нею
самою.

Згідно ч.3 ст.29 ЦК України, місцем
проживання фізичної особи у віці від
десяти до чотирнадцяти років є місце
проживання її батьків (усиновлювачів)
або одного з них, з ким вона проживає,
опікуна або місцезнаходження
навчального закладу чи закладу охорони
здоров'я тощо, в якому вона проживає,
якщо інше місце проживання не
встановлено за згодою між дитиною та
батьками (усиновлювачами, опікуном) або
організацією, яка виконує щодо неї
функції опікуна. У разі спору місце
проживання фізичної особи у віці від
десяти до чотирнадцяти років
визначається органом опіки та
піклування або судом.

Як встановлено судом в ході
розгляду справи, та підтверджено
наявними у справі доказами, на час
розгляду справи малолітня ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, досягла 13-ти років,
відповідно до чого місце проживання
останньої визначається судом.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач ОСОБА_1 працює на посаді
майстра доменних печей доменного цеху
на підприємстві ВАТ «Дніпровський
металургійний комбінат» та отримує
відповідний дохід, з якого, за рішенням
суду здійснюється стягнення аліментів
на утримання доньки, ОСОБА_4, на користь
матері дитини - відповідачки ОСОБА_2

Згідно Витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно, позивач
ОСОБА_1 є власником квартири,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1, де, на
час розгляду справи, проживає разом із
донькою.

При цьому, будь-яких доказів, які б
свідчили про зловживання спиртними
напоями або наркотичними засобами, чи
про аморальну поведінку позивача, що
може зашкодити розвиткові дитини -
матеріали справи не містять.

Водночас, суду також не надано і
належних та допустимих у розумінні
ст.ст.57-59 ЦПК України доказів
аморальної поведінки відповідача.

Разом з цим, приймаючи до уваги
ставлення батьків до виконання своїх
батьківських обов'язків, вік дитини, та
безпосереднє бажання самої дитини
мешкати разом із батьком, суд, беручи до
уваги також відсутність в матеріалах
справи будь-яких доказів, які б
свідчили про аморальну поведінку
позивача, яка може зашкодити
розвиткові дитини - дійшов висновку
про наявність підстав для задоволення
позовних вимог позивача в частині
визначення місця проживання
малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за
місцем проживання позивача.

Крім того, відповідно до ст.180 Сімейного
кодексу України батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Згідно ч.2 ст.181 СК України за
домовленістю між батьками дитини той
із них, хто проживає окремо від дитини,
може брати участь у її утриманні в
грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно ч. 17 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 3 від 15.05.2006р.
«Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України про розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів» за відсутності
домовленості між батьками про сплату
аліментів на дитину той із них, з ким
вона проживає, вправі звернутися до
суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3
ст.181 СК аліменти на дитину
присуджуються в частці від заробітку
(доходу) її матері, батька або в твердій
грошовій сумі і виплачуються щомісяця.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при
визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку.

Враховуючи вищевикладене, суд,
визначивши місце проживання дитини
разом із позивачем, та, приймаючи до
уваги роз'яснення, надані у п. 17
Постанови Пленуму Верховного суду
України № 3 від 15.05.2006р. «Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України про розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів», приходить до
висновку, що, позивач вправі звернутись
до суду із позовом про стягнення
аліментів на його користь саме з часу
визначення судом місця проживання
дитини разом із позивачем, тобто з дня
набрання рішення суду законної сили, а
не з часу, визначеного ч.1 ст.191 СК
України.

При цьому, приймаючи до уваги
наявність іншої малолітньої дитини у
відповідача, суд вважає необхідним
задовольнити позовні вимоги позивача в
частині стягнення з відповідача на
користь позивача аліментів у розмірі 1/6
частини з усіх видів заробітку
(доходу) відповідача, але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно,
починаючи з дня набрання даного
рішення законної сили до повноліття
дитини.

Крім того, враховуючи
вищевикладене, суд також вважає
необхідним, починаючи з дня набрання
даного рішення законної сили припинити
стягнення аліментів, що стягуються з
позивача за вищевказаним рішенням суду
на користь відповідача на утримання
малолітньої доньки ОСОБА_4.

При цьому, враховуючи, що, право на
стягнення аліментів з відповідача на
користь позивача виникає у останнього
лише після набрання рішення суду
законної сили про визначення місця
проживання дитини з позивачем, суд
вважає необхідним відмовити у
задоволенні позовних вимог позивача в
частині допущення рішення про
стягнення аліментів з відповідача на
користь позивача до негайного
виконання.

Судові витрати по справі суд
вважає необхідним покласти на
позивача.

Враховуючи вищевикладене, суд,
керуючись ст.ст. 3-5, 10, 15, 60, 110, 208, 209, 213-215
ЦПК України, ст.ст. ст.160, 161 СК України,
ст.29 ЦК України, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Встановити місце проживання
малолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, за
місцем проживання її батька, ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкає за адресою:
АДРЕСА_1.

З дня набрання даного рішення законної
сили стягувати на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, який мешкає за адресою:
АДРЕСА_1, аліменти з ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, яка зареєстрована за
адресою: АДРЕСА_2, у розмірі 1/6 частини з
усіх видів її заробітку (доходу), але не
менше ніж 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, щомісячно, на
утримання доньки, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

З дня набрання даного рішення законної
сили припинити стягнення аліментів, що
стягуються з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, на
користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, на
утримання малолітньої ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1,

Відмовити у задоволенні позову в
частині допущення рішення про
стягнення аліментів до негайного
виконання.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Заводський районний суд
м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області шляхом
подачі апеляційної скарги в 10-денний
строк з дня його проголошення.

Суддя
Нельга Д. В.