Справа № 544/712/14-ц
№ пров. 2/544/245/2014
Номер рядка звіту 29
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

26 вересня 2014 року
м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської
області у складі:

головуючої судді - Ощинської Ю.О.,

за участі секретаря - Ралець О.С.,

позивача - ОСОБА_1,

представника відповідача АТ «СК «АХА
Страхування» - Стоколоса В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду м. Пирятин
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Приватного акціонерного товариства
«Страхова компанія «АХА Страхування»,
третя особа Товариство з обмеженою
відповідальністю «ОЗЗІ», ОСОБА_3 про
відшкодування майнової шкоди, завданої
джерелом підвищеної небезпеки,

У С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 у квітні 2014 року
звернувся до суду з позовом до АТ
«Страхова компанія» АХА «Страхування»
(далі - АТ СК «АХА Страхування»), третя
особа Товариство з обмеженою
відповідальністю «ОЗЗІ», ОСОБА_3 про
відшкодування майнової та моральної
шкоди, заподіяної джерелом підвищеної
небезпеки. У позові вказав, що 18 травня
2012 року о 13 год. 00 хв. на 156 км. автошляху
Київ-Харків водій автомобіля Рено
Магнум, д.р.н. НОМЕР_1 ОСОБА_3 на відрізку
дороги, де проводяться ремонтні роботи
і смуга в напрямку Харкова закрита на
ремонт, здійснив зіткнення з
автомобілем під керуванням позивача
ВАЗ 211440, д.р.н. НОМЕР_4, не надавши йому
можливість здійснити маневр розвороту,
оскільки він мав перешкоду справа, чим
порушив вимоги Правил дорожнього руху
України. Автомобіль Рено Магнум, д.р.н.
НОМЕР_1 належить ТОВ «ОЗЗІ», який було
застраховано в АТ СК « АХА
Страхування». В результаті пошкодження
його автомобіля матеріальний збиток
становить 23105,87 грн., тому просить
стягнути з відповідача вказану суму
збитків, а також відшкодувати моральну
шкоду у сумі 10000 грн., витрати за послуги
евакуатора 1260 грн. та судові витрати.

У судовому засіданні позивач підтримав
позовні вимоги з підстав викладених у
позові і просить суд його задовольнити,
стягнувши заявлений розмір
матеріальної та моральної шкоди у
повному обсязі, а також судові витрати
пов'язані з розглядом справи. Додатково
вказав, що дорожньо-транспортна
пригода була скоєна саме з вини водія
автомобіля Рено Магнум ОСОБА_3, який
порушив п. 10.3 ПДР України, яка вказує на
те, що при одночасному перестроюванні
транспортних засобів, які рухаються в
одному напрямку, водій, що знаходиться
зліва повинен дати дорогу
транспортному засобу, що знаходиться
справа. Відносно ОСОБА_3 інспектор ДАІ
протокол не складав навмисно, а склав
протокол про адмінправопорушення
відносно позивача. Відповідно до
постанови Шишацького районного суду
Полтавської області від 17.04.2013 вина
позивача у вчиненні вказаної
дорожньо-транспортної пригоди не
доведена матеріалами справи і
провадження у справі закрито за
відсутністю в діях позивача складу
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП. У зв'язку з
викладеним страхова компанія АТ СК
«АХА Страхування» власника джерела
підвищеної небезпеки - ТОВ «ОЗЗІ» має
відшкодувати завдані йому матеріальні
збитки. Позивач вказував, що ним було
подано відповідачу всі необхідні
документи на отримання страхового
відшкодування, проте останній відмовив
у виплаті.

Представник відповідача у судовому
засіданні заперечував проти
задоволення позовних вимог ОСОБА_1 з
підстав викладених у наданому
запереченні.

Свідок ОСОБА_6 у судовому засіданні
пояснив, що в той день, коли сталося ДТП
позивач його підвозив до м. Пирятин.
Останньому необхідно було повернути
вліво, тому він завчасно увімкнувши
маячок повороту почав зменшувати
швидкість і перестроюватися ближче до
осі. Раптово стався удар і як було
з'ясовано, автомобіль Рено Магнум, що
їхав далеко позаду, з невідомих причин
здійснив наїзд на ВАЗ-211440

Згідно ст. ст. 10, 60 Цивільного
процесуального кодексу України (далі -
ЦПК України) кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб виникає спір.

Суд, заслухавши пояснення позивача,
представника відповідача, дослідивши
матеріали справи, оцінивши зібрані по
справі докази у їх сукупності,
приходить до висновку, що позов ОСОБА_1
підлягає частковому задоволенню
виходячи з наступного.

18 травня 2012 року о 13 годині на дорозі М-03
Київ - Харків - Довжанський на 156 км.,
водій автомобіля Рено Магнум,
реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_3, на
відрізку дороги, де проводяться
ремонтні роботи і Харківська смуга
закрита на ремонт, здійснив зіткнення з
автомобілем ВАЗ 211440, реєстраційний
номер НОМЕР_4, що належить ОСОБА_1, не
надавши можливість здійснити маневр
розвороту, оскільки він мав перешкоду
справа, чим порушив вимоги Правил
дорожнього руху України.

Відповідно до постанови Шишацького
районного суду Полтавської області від
17.04.2013 вина ОСОБА_1 у вчиненні
дорожньо-транспортної пригоди не
доведена матеріалами справи.
Провадження у справі про
адміністративне правопорушення
відносно нього закрито за відсутністю
в діях складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП (а.с. 11).

Відносно водія автомобіля Рено Магнум,
реєстраційний номер НОМЕР_1, ОСОБА_3
протокол про притягнення останнього до
адміністративної відповідальності
працівника ДАІ не складався.

Як вбачається з матеріалів справи про
адміністративне правопорушення №
551/395/13-п про притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КУпАП, останні неодноразово
поверталися в органи ДАІ для належного
оформлення протоколу про
адміністративне правопорушення та
проведення повторного
консультативного дослідження
експертом автотехніком, що не було
виконано, оскільки при матеріалах
справи міститься дві схеми ДТП, що
суперечать одна одній.

Відповідно до висновку спеціаліста
Науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
від 30.07.2012 № 19 за результатами
проведеного дослідження було
встановлено, що в умовах завданої
пригоди технічна можливість уникнути
зіткнення з боку водія автомобіля
ВАЗ-211440 д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_1 полягала у
виконання ним вимог п.п. 10.1, 10.4 ПДР для
чого у нього не було будь-яких перешкод
які б не дозволили йому виконати вимоги
даних пунктів правил. В умовах заданої
пригоди встановити технічну
можливість уникнути зіткнення з
автомобілем ВАЗ-211440, для водія Рено
Магнум д.н.з. НОМЕР_1 з напівпричепом
Когель д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_3, не
представилось за можливе. Таким чином,
в діях водія ВАЗ-211440 д.н.з. НОМЕР_4 ОСОБА_1
вбачається невідповідність вимогам
п.п. 10.1, 10.4 ПДР, які з технічної точки
зору знаходяться в причинному зв'язку з
виникненням даної пригоди (а.с. 36-39
адміністративної справи № 221/395/13-п).

За станом на час дорожньо-транспортної
пригоди цивільно-правова
відповідальність власників обох
транспортних засобів була
застрахована: ОСОБА_1 - в ТДВ «СК
«Провіта», у ТОВ «ОЗЗІ» - в ПрАТ «СК «АХА
Страхування» (а.с. 45, а.с. 64 цив.спр. №
544/1405/13-ц).

У травні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
ПрАТ «СК «АХА Страхування» із заявою
про виплату страхового відшкодування.
Листом №3150/12цв від 04 червня 2013 року
ОСОБА_1 запропоновано подати документи,
що підтверджують вину ОСОБА_3 у
дорожньо-транспортній пригоді (а.с. 42).

Оскільки на ОСОБА_3 не було складено
протоколу про адміністративне
правопорушення 21.08.2013 позивач
звернувся до Пирятинського районного
суду з позовом до ТОВ «ОЗЗІ» про
відшкодування шкоди завданої джерелом
підвищеної небезпеки. Рішенням
Пирятинського районного суду
Полтавської області від 29.01.2014 у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 було
відмовлено за безпідставністю. Ухвалою
Апеляційного суду Полтавської області
від 12.03.2014 рішення Пирятинського
районного суду Полтавської області
було залишено без змін (цив.спр. 544/1405/13-ц
а.с. 2-4, 217-218, 267-270).

Так, встановивши з тексту ухвали
Апеляційного суду Полтавської області
те, що позов необхідно подавати до
страхової компанії, позивачем ОСОБА_1
03.04.2014 було подано до Пирятинського
районного суду Полтавської області
позов до АТ СК «АХА Страхування», третя
особа ТОВ «ОЗЗІ», ОСОБА_3 про
відшкодування майнової та моральної
шкоди, заподіяної джерелом підвищеної
небезпеки.

При розгляді справи судом було
встановлено, що 18 травня 2012 року в
результаті ДТП автомобіль ОСОБА_1
зазнав ушкоджень. Понесені позивачем
збитки оцінено у сумі 23105,87 грн.

Оскільки постанова суду про закриття
провадження у справі про
адміністративне правопорушення
відносно ОСОБА_1 у зв'язку з відсутністю
в його діях складу адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП не є достатнім і беззаперечним
доказом правомірності його дій у
розумінні цивільно-правової
відповідальності за деліктну
поведінку, тому останній,
використовуючи своє право надане ст. 143
ЦПК, заявив клопотання про призначення
по справі судової автотехнічної
експертизи.

Висновком судової автотехнічної
експертизи від 16.07.2014 № 12 було
встановлено, що в даній дорожній
ситуації невідповідності дій водія
ОСОБА_3 вимогам п. 12.3 ПДР знаходилися з
технічної точки зору в причинному
зв'язку з виникненням даної пригоди,
оскільки мав можливість шляхом
термінового гальмування уникнути
зіткнення. Водій ОСОБА_1 повинен був
діяти у відповідності з вимогами п. 10.1
ПДР для цього у нього не було перешкод
технічного характеру (а.с. 141-147).

Допитаний у судовому засіданні експерт
ОСОБА_9. вказав, що як видно з
фотознімків, що містяться при
матеріалах справи основні пошкодження
автомобіля ВАЗ-211440, що виникли при
первинному контактуванні з
автомобілем РЕНО Магнум, зосереджені в
районі лівого переднього крила, при
цьому точка первинного контактування
знаходиться в повздовжньому напрямку
на рівні осі лівого переднього колеса,
що свідчить про те, що відстань
повздовжнього напрямку від переднього
краю автомобіля до точки первинного
контактування з автомобілем РЕНО
Магнум рівна передньому звісу
автомобіля ВАЗ-211440 і становить 0,86 м.
Порівнюючи величину відстані на якій
знаходився РЕНО Магнум з напівпричепом
від місця зіткнення в момент
виникнення водію небезпеки для руху, з
величиною його зупинкового шляху в
умовах даної пригоди, вбачається що
відстань за величиною більша від
величини зупинкового шляху, а це
означає, що у даній дорожній ситуації
водій РЕНО Магнум з моменту виникнення
йому небезпеки мав технічну можливість
шляхом термінового гальмування, тобто
виконання вимог п. 12.3 ПДР уникнути
зіткнення з автомобілем ВАЗ-211440. Якби
водій ОСОБА_3 загальмував вчасно то не
відбулося б зіткнення у зв'язку з тим що
він би не доїхав до цього місця.
Висновок - неуважність та нехтування
правилами водієм ОСОБА_3 Також у водія
ОСОБА_3 була можливість здійснити
об'їзд транспортного засобу водія
ОСОБА_1 справа, про те останнім не було
цього зроблено.

Також вказав, що при проведенні
експертизи спеціалістом
Науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
невірно було взято точку на яку
прийшовся удар автомобіля ВАЗ, що у
подальшому потягло за собою невірне
відрахування швидкості та часу.

Крім того, після неодноразових заяв
ОСОБА_1 адресованих до Управління
державної автомобільної інспекції
УМВС України в Полтавській області про
оскарження дій інспектора, позивачу
надійшов лист вих. № 11/4-П-16 від 04.07.2014
про те, що скласти на іншого учасника
ДТП протокол про адміністративне
правопорушення та направити для
розгляду у суд неможливо так як
Шишацький районний суд Полтавської
області при розгляді
адміністративного матеріалу щодо
притягнення ОСОБА_1 до
адміністративної справи у своєму
рішенні не визнав винним громадянина
ОСОБА_3 в скоєнні ДТП та не зобов'язав
співробітників Державтоінспекції
скласти відносно нього протокол про
адміністративне правопорушення (а.с.
180).

Згідно п. 12.3 ПДР України в разі
виникнення небезпеки для руху або
перешкоди, яку водій об'єктивно
спроможний виявити, він повинен
негайно вжити заходів для зменшення
швидкості аж до зупинки транспортного
засобу або безпечного для інших
учасників руху об'їзду перешкоди.

З огляду на викладене, суд, дослідивши
матеріали справи в їх сукупності,
дійшов до висновку про наявність в діях
водія ОСОБА_3 порушень ПДР та вбачає в
них склад адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова
особа) оцінює докази за своїм
внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному і
об'єктивному дослідженні всіх обставин
справи в їх сукупності, керуючись
законом та справедливістю.

З огляду на положення вказаної статті
суд не приймає до уваги як доказ
висновок спеціаліста
Науково-дослідного
експертно-криміналістичного центру
від 30.07.2012 № 19, через його неповноту,
оскільки останній складався на
підставі лише виходячи із даних
матеріалів, пояснень учасників ДТП та
фото пошкоджень автомобіля, в
результаті чого було невірно
встановлено точку на яку припав удав,
що потягло за собою невірний
розрахунок швидкості та часу.

Відповідно до ст. 38 Кодексу України про
адміністративні правопорушення
адміністративне стягнення може бути
накладено не пізніш як через два місяці
з дня вчинення правопорушення, а при
триваючому правопорушенні - не пізніш
як через два місяці з дня його
виявлення, за винятком випадків, коли
справи про адміністративні
правопорушення відповідно до цього
Кодексу підвідомчі суду (судді). Якщо
справи про адміністративні
правопорушення відповідно до цього
Кодексу чи інших законів підвідомчі
суду (судді), стягнення може бути
накладено не пізніш як через три місяці
з дня вчинення правопорушення, а при
триваючому правопорушенні - не пізніш
як через три місяці з дня його
виявлення, крім справ про
адміністративні правопорушення,
зазначені у частині третій цієї статті.

Відповідно до ст. 1172 Цивільного кодексу
України (далі - ЦК України), юридична або
фізична особа відшкодовує шкоду,
завдану їхнім працівником під час
виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків.

ОСОБА_3 станом на час ДТП перебував у
трудових відносинах з ТОВ «ОЗЗІ», про
що свідчить Трудовий договір від 30.08.2011
(цив.спр. 544/1405/13-ц а.с. 182-186).

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Згідно положень ст. 1194 ЦК України,
особа, яка застрахувала свою цивільну
відповідальність, у разі недостатності
страхової виплати (страхового
відшкодування) для повного
відшкодування завданої нею шкоди
зобов'язана сплатити потерпілому
різницю між фактичним розміром шкоди і
страховою виплатою (страховим
відшкодуванням).

Як роз'яснено у пункті 16 Постанови
Пленуму ВССУ № 4 від 01 березня 2013 року,
відповідно до статті 21 ЗУ «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» на території України
забороняється експлуатація
транспортного засобу без поліса
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності,
тобто володільці транспортних засобів,
за винятком осіб, звільнених від
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього
Закону, зобов'язані застрахувати ризик
своєї цивільної відповідальності, яка
може настати внаслідок завдання шкоди
життю, здоров'ю або майну інших осіб при
використанні транспортних засобів.

Згідно з ст. 22.1 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до квитанцій з оцінки
транспортного засобу № 1942 від 29.05.2012, №
2032 від 10.07.2012, № 881 від 12.07.2012, та
накладної № 3 від 18.05.2012, виконаного на
підставі заяви ОСОБА_1, вартість
матеріального збитку, завданого
власнику ВАЗ 211440, реєстраційний номер
НОМЕР_4, що належить ОСОБА_1 внаслідок
пошкодження його при ДТП з Рено Мангу,
реєстраційний номер НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_3, складає 23105,87 грн.,
вартість послуг евакуатора складає 1260
грн. (а.с. 7-10, 46).

Відповідно до статті 23 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (із змінами та доповненнями),
чинній на момент виникнення спірних
правовідносин, шкодою, заподіяною
життю та здоров'ю потерпілого у
результаті дорожньо-транспортної
пригоди, є шкода (в тому числі моральна
шкода), пов'язана, зокрема з лікуванням
потерпілого та зі смертю потерпілого.

Статтею 24 Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що у зв'язку з
лікуванням потерпілого
відшкодовуються обґрунтовані витрати,
які пов'язані з доставкою, розміщенням,
утриманням, діагностикою, лікуванням
та реабілітацією потерпілого у
відповідному закладі охорони здоров'я,
медичним піклуванням, лікуванням у
домашніх умовах та купівлею лікарських
препаратів. Зазначені витрати мають
бути підтверджені документально
відповідним медичним закладом.

Позивачем не надано доказів того, що в
результаті ДТП його здоров'ю заподіяно
шкоду.

За приписами ст. 79 ЦПК, судові витрати
складаються з судового збору та витрат,
пов'язаних з розглядом справи. До
витрат пов'язаних з розглядом справи,
зокрема належать витрати, пов'язані із
залученням свідків, спеціалістів,
перекладачів та проведенням судових
експертиз.

Відповідно до ст. 88 ЦПК якщо позов
задоволено частково, судові витрати
присуджуються позивачеві пропорційно
до розміру задоволених позовних вимог,
а відповідачеві - пропорційно до тієї
частини позовних вимог, у задоволенні
яких позивачеві відмовлено.

Так, позивачем було сплачено за розгляд
справи у суді судовий збір у сумі 343 грн.
60 коп. (а.с. 1, 163) та за проведення судової
автотехнічної експертизи у розмірі 1500
грн. (а.с. 148-149). Так як позов задоволено
часткового (на 70 %), то судові витрати
присуджуються позивачеві пропорційно
до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 79, 88, 212, 215 ЦПК
України, ст.ст. 1172, 1187, 1194 ЦК, Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", с у д -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «АХА Страхування», третя
особа Товариство з обмеженою
відповідальністю «ОЗЗІ», ОСОБА_3 про
відшкодування майнової шкоди, завданої
джерелом підвищеної небезпеки -
задовольнити частково.

Стягти з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «АХА
Страхування», юридична адреса вул.
Петропавлівська, 14, с. Петропавлівська
Борщагівка, Києво-Святошинського
району, 08130, р/р 0200 в АКИБ
«УкрСиббанк», МФО 351005, , на
користь ОСОБА_1, народження
ІНФОРМАЦІЯ_2, мешканця АДРЕСА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_5,
посвідка на постійне проживання серія
НОМЕР_6 видана УГІРФО УМВС України в
Полтавській області 05.04.2011, заподіяну
шкоду ОСОБА_3 в результаті
дорожньо-транспортної пригоди у сумі
24365 (двадцять чотири тисячі триста
шістдесят п'ять) гривень 87 копійок, а
також у повернення 170 (сто сімдесят)
гривень 52 копійки судового збору,
сплачених позивачем при подачі
позовної заяви та 1050 (одну тисячу
п'ятдесят) гривень сплачену вартість
експертизи.

В іншій частині позову відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Полтавської області через
Пирятинський районний суд протягом 10
днів.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя -

Повний текст виготовлено 30.09.2014