Справа № 703/5127/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.10.2014 Смілянський міськрайонний суд
Черкаської області в складі:

головуючого-судді
Гудзюка І.В.

при секретарі Гречка
В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Сміла
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Смілянської міської ради Черкаської
області про визнання права власності в
порядку спадкування,-

встановив:

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивачки -
ОСОБА_2 Після його смерті відкрилась
спадщина на домоволодіння АДРЕСА_1, яке
складається в цілому з житлового
будинку з прибудовою під літ. «А-1, а1»
загальною площею 51,1м2, житловою площею
25,3м2, та господарських споруд і
будівель: ганка з козирком, ганка, сараю
під літ. «Б», погребу з шийкою під літ.
«В», літньої кухні під літ. «Г»,
прибудови до літньої кухні під літ. «г»,
ганка, козирка, вбиральні під літ. «Д»,
сараю під літ. «Ж», огорожі №№1, 2, 3,
колодязя питного під літ. «к», що
належало померлому на підставі
договору про надання в безстрокове
користування земельної ділянки для
будівництва індивідуального житлового
будинку посвідченого державним
нотаріусом Смілянської державної
нотаріальної контори 14 квітня 1956 року,
за реєстровим №2132.

31 серпня 1999 року ОСОБА_2 склав заповіт,
згідно якого належну йому на праві
особистої власності 1/2 частину будинку
з відповідною частиною надвірних
споруд, по АДРЕСА_1, він заповів своїй
онукі - ОСОБА_1.

Спадщину після смерті діда позивачка
прийняла шляхом подачі в установлений
законом шестимісячний термін заяви про
прийняття спадщини до державної
нотаріальної контори.

Крім позивачки спадщину після смерті
ОСОБА_2, шляхом подачі до Смілянської
державної контори відповідної заяви,
прийняв але юридично не переоформив,
ОСОБА_4, який доводився позивачці
рідним батьком, а померлому сином.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер. Після його
смерті залишилась спадщина, яка
складається з прийнятої але юридично
не переоформленої після смерті ОСОБА_2
1/2 частини домоволодіння АДРЕСА_1.

Спадщину після смерті ОСОБА_4 позивачка
прийняла, шляхом подачі у встановлений
законом строк відповідної заяви до
Смілянської державної нотаріальної
контори.

Позасудовим шляхом позивачка не може
оформити право власності на спадкове
майно, що залишилось після смерті
ОСОБА_2 і ОСОБА_4, оскільки її батько
хоча і постійно проживав по АДРЕСА_1,
однак з 1987 року ніде не був
зареєстрований, в зв'язку з цим
нотаріус не може перевірити місце
відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4
та відсутність спадкоємців, які б могли
проживати разом з померлим і
претендувати на обов'язкову частку в
спадковому майні.

Посилаючись на ці обставини позивачка
звернулася до суду з позовом до
відповідача і просить визнати за нею
право власності на вказане спадкове
майно.

Представник відповідача в судове
засідання не з'явився, однак надав суду
заяву про визнання позову з проханням
справу розглядати без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов підлягає до
задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до договору про надання в
безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку
посвідченого державним нотаріусом
Смілянської державної нотаріальної
контори 14 квітня 1956 року, за реєстровим
№2132, ОСОБА_2 належить житловий будинок
з надвірними спорудами АДРЕСА_1.

Як вбачається із заповіту від 31 серпня
1999 року, посвідченого приватним
нотаріусом Смілянського міського
нотаріального округу ОСОБА_5,
зареєстрованого в реєстрі за № 2542,
ОСОБА_2 заповів належну йому на праві
особистої власності 1/2 частину будинку
з відповідною частиною надвірних
споруд, що по АДРЕСА_1 своїй онучці -
ОСОБА_1, позивачці по справі. На день
смерті заповідача вказаний заповіт не
змінений і не скасований.

14 червня 2014 року ОСОБА_1 уклала шлюб із
ОСОБА_6, змінивши прізвище з «ОСОБА_1» на
«ОСОБА_1», що підтверджується
свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1.

Із постанови державного нотаріуса
Смілянської державної нотаріальної
контори про відмову у видачі свідоцтва
про право на спадщину № 2246/02-31 від 17
вересня 2014 року, вбачається, що 26
березня 2014 року на підставі заяви про
прийняття спадщини спадкоємця за
законом - ОСОБА_1 заведена спадкова
справа №166/2014 після померлого 01 лютого
2014 року ОСОБА_4 Інших спадкоємців немає.

Спадщина складається з 1/2 частини
житлового будинку з господарськими
спорудами та будівлями АДРЕСА_1,
належної батькові померлого - ОСОБА_2,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (спадкова
справа №139/2003), спадщину після смерті
якого за законом він прийняв, подавши 11
лютого 2003року до Смілянської державної
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини, але не оформив
своїх спадкових прав.

Заяву про прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_2, 06 червня 2003року подала
його онука ОСОБА_1, яка є спадкоємцем за
заповітом складеним померлим 31 серпня
1999 року та посвідченим приватним
нотаріусом Смілянського міського
нотаріального округу за реєстровим
№2542.

Таким чином, після смерті ОСОБА_2,
ОСОБА_4 є спадкоємцем за законом, а
ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом.

Разом з тим, згідно п.4.14. глави 10
«Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України» затвердженого
наказом МЮ України 22 лютого 2012 року
№296/5, при видачі свідоцтва про право на
спадщину нотаріус обов'язково
перевіряє: факт смерті спадкодавця, час
і місце відкриття спадщини, наявність
підстав для закликання до
спадкоємства, якщо має місце
спадкування за законом, прийняття
спадкоємцем спадщини у встановлений
законом спосіб, склад спадкового майна,
на яке видається свідоцтво про право на
спадщину, на підтвердження вказаних
фактів спадкоємцем повинні бути надані
відповідні документи.

Оскільки з поданих ОСОБА_1 документів
неможливо перевірити місце відкриття
спадщини після смерті ОСОБА_4 та
відсутність спадкоємців, які б могли
проживати разом з померлим та
претендувати на частку в спадковому
майні - у видачі свідоцтва про право на
спадщину їй відмовлено.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 довела
факт прийняття нею спадщини в порядку
спадкування за заповітом після смерті
діда - ОСОБА_2 та прийняття спадщини в
порядку спадкування за законом після
смерті батька - ОСОБА_4, а саме
зазначеного спадкового домоволодіння,
суд, відповідно до положень ст.ст. 1220,
1223, 1233, 1235, 1261, 1268-1270 ЦК України, вважає за
необхідне визнати за нею право
власності на спадкове майно.

На підставі наведеного, ст.ст. 1220, 1223, 1233,
1235, 1261, 1268-1270 ЦК України, керуючись ст.ст.
10, 59, 60, 213, 215, п. 5 ч. 2 ст. 234 та ст.ст. 256-259
ЦПК України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в
порядку спадкування на домоволодіння
АДРЕСА_1, яке складається в цілому з
житлового будинку з прибудовою під літ.
«А-1, а1» загальною площею 51,1м2, житловою
площею 25,3м2, та господарських споруд і
будівель: ганка з козирком, ганка, сараю
під літ. «Б», погребу з шийкою під літ.
«В», літньої кухні під літ. «Г»,
прибудови до літньої кухні під літ. «г»,
ганка, козирка, вбиральні під літ. «Д»,
сараю під літ. «Ж», огорожі №№1, 2, 3,
колодязя питного під літ. «к», що
належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2
на підставі договору про надання в
безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку
посвідченого державним нотаріусом
Смілянської державної нотаріальної
контори 14 квітня 1956 року, за реєстровим
№2132.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Черкаської області
через Смілянський міськрайонний суд
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
його проголошення апеляційної скарги.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку на його
оскарження, а в разі його оскарження
-після розгляду справи апеляційним
судом, якщо воно не буде скасовано.

Головуючий:
І. В. Гудзюк