Справа № 645/5947/14
Провадження № 2/645/1974/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

10 жовтня 2014 року
м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у
складі:

головуючого - судді Бабкової Т.В.,

при секретарі - Базаровій А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Харкові цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів на неповнолітніх
дітей та на утримання дружини, з якою
проживає неповнолітня дитина-інвалід,-

В С Т А Н О В И
В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із
вищезазначеним позовом. Посилалася, що
з 29.04.2001р. перебуває у шлюбі з
відповідачем ОСОБА_2 Вона та
відповідач є батьками неповнолітніх
дітей: ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3.
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, є
дитиною-інвалідом. З квітня 2013р.
сторони припинили шлюбні стосунки, з
цього часу відповідач проживає окремо
від сім»ї. ОСОБА_1 проживає разом з
дітьми, займається їх вихованням,
здійснює постійний догляд за
дитиною-інвалідом. Відповідач не
бажає добровільно регулярно надавати
аліменти, хоча має до того матеріальну
можливість, так як є приватним
підприємцем та засновником приватної
фірми. З врахуванням встановленого, на
час подання позову прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
ОСОБА_1 просить суд стягнути зі ОСОБА_2
аліменти на утримання ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 609 грн., на
утримання ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,- 1000грн.,
на утримання ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, - 516
грн. Крім того, просить стягнути з
відповідача аліменти на своє утримання
до досягнення дитиною-інвалідом
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, повноліття, у
розмірі 609 грн. Стягнення аліментів
позивачка просить проводити починаючи
з 01.05.2013р. Крім того, у позові ОСОБА_1
просила суд зобов»язати ОСОБА_2
приймати участь у додаткових витратах
на утримання неповнолітніх дітей.

В судовому засіданні позивачка вказані
вимоги підтримала. Пояснила, що не
працює, т.я. займається вихованням
неповнолітніх дітей та здійснює
догляд за дитиною-інвалідом, яка
внаслідок захворювання прикута до
ліжка і потребує постійного
стороннього догляду. На теперішній час
шлюбно-сімейні стосунки з
відповідачем припинені, в провадженні
суду перебуває позов про розірвання
шлюбу. Постійної матеріальної
допомоги на утримання дітей
відповідач не надає, тому позивачка
бажає визначити вказане питання в
судовому порядку.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому
засіданні проти позову заперечував.
Посилався на те, що незважаючи на
ускладнення стосунків з позивачкою,
він не припиняв з нею шлюбно-сімейні
стосунки, постійно надає матеріальну
допомогу на утримання дітей. За таких
обставин, він не бачить потреби у
визначенні аліментів у судовому
порядку. Крім того, він проти
стягнення аліментів саме на користь
ОСОБА_1, т.я. не довіряє їй у питаннях
витрати коштів на потреби дітей.

Заслухавши пояснення сторін, їх
представників, досідивши письмові
докази по справі, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню.

Встановлено, що з 29.04.2001р. ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 перебувають у шлюбі, який
зареєстрований міським відділом
реєстрації актів громадянського
стану Харківського обласного
управління юстиції, актовий запис № 501
від 29.04.2001р. (а.с.4). В судовому засіданні
сторони не заперечували, що на
теперішній час в провадженні
Фрунзенського районного суду м.
Харкова перебувають позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та позов
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного
сумісного майна подружжя.

Встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є
батьками неповнолітніх дітей: ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.5-7). ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, є дитиною-інвалідом (а.с.9).

З квітня 2013р. сторони припинили
шлюбні стосунки. З пояснень
відповідача ОСОБА_2 встановлено, що з
цього часу він постійно за місцем
проживання дружини та дітей за адресою:
АДРЕСА_1, не мешкає, свої речі він
вивіз до офісу, там інколи і ночує.

В той же час встановлено, що ОСОБА_1
постійно проживає разом з дітьми,
займається їх вихованням, не працює,
здійснює постійний догляд за
дитиною-інвалідом.

Позивачка зазначає, що відповідач
не бажає добровільно регулярно
надавати аліменти на утримання дітей,
хоча має до того матеріальну
можливість, т.я. є приватним
підприємцем та засновником приватної
фірми.

Той факт, що він є приватним
підприємцем, засновником приватної
фірми, крім того неофіційно працює на
декількох роботах без оформлення
трудових відносин, а також наявність
матеріальної можливості надавати
матеріальну допомогу неповнолітнім
дітям та дружині, з боку відповідача
ОСОБА_2 не заперечувався. Так, зокрема,
ОСОБА_2 пояснював суду, що заперечує
проти пред'явленого до нього позову з
тих причин, що матеріальну допомогу
він надає сім'ї добровільно, а тому не
бачить потреби у стягненні аліментів
у судовому порядку, вважає це для себе
принизливим, крім того не довіряє
дружині у питаннях витрати коштів
на потреби дітей.

Способи виконання батьками
обов»язку утримувати дитину
визначаються за домовленістю між ними
(ч.1 ст.181 СК України).

Проте положеннями ч.2 ст.181 СК
України встановлено, що у разі
наявності спору між батьками за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері , батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Зі змісту ст.183 СК України
випливає, що за загальним правилом
аліменти визначаються судом у частці
від заробітку (доходу) матері, батька
дитини.

Підставою для визначення розміру
аліментів у твердій грошовій сумі,
відповідно до положень ст.184 СК
України, є випадки, коли платник
аліментів має нерегулярний , мінливий
дохід, частину доходу одержує в
натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення.

Розмір аліментів, визначений судом
у твердій грошовій сумі, підлягає
індексації відповідно до закону.

При визначенні розміру аліментів
суд враховує стан здоров'я та
матеріальний стан сторін, стан здоров'я
дітей, наявність на утриманні у
платника аліментів інших
неповнолітніх дітей та інших
непрацездатних членів сім'ї.

Інших неповнолітніх дітей та
аліментних зобов'язань відповідач
ОСОБА_2 не має.

З врахуванням встановленого на час
розгляду справи прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку, а саме
дитини до 6 років - 1032грн., та для дитини
від 6 до 18 років - 1286грн., та приймаючи до
уваги, що мінімальний розмір аліментів
на одну дитину не може бути меншим ,
ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку, суд
стягує з відповідача ОСОБА_2 аліменти
на утримання ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
розмірі 600 грн., на утримання ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, яка є дитиною-інвалідом,
700грн., на утримання ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, - 500грн.

Заперечення відповідача відносно
наявності в нього сумнівів щодо
раціональної витрати аліментів
позивачкою при вирішенні питання
стягнення аліментів суд до уваги не
приймає, при цьому роз'яснює
відповідачеві його право у
відповідність до положень ч. 1 ст. 186 СК
України здійснювати перевірку
цільового витрачення аліментів через
органи опіки та піклування.

Положеннями ст.185 СК України
закріплений обов'язок того з батьків, з
кого присуджено стягнення аліментів
на дитину, а також того з батьків, до
кого вимога про стягнення аліментів
не була подана, у додаткових витратах
на дитину, що викликані особливими
обставинами (розвитком здібностей
дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Таким чином мова ведеться про фактично
понесені або передбачувані витрати,
про наявність яких позивакою ОСОБА_1
не надано відповідних доказів. На
підставі наведеного, суд вважає
необхідним відмовити ОСОБА_1 в
задоволенні позовних вимог стосовно
зобов'язання ОСОБА_2 приймати участь у
додаткових витратах на утримання
неповнолітніх дітей через
недоведеність цих вимог, роз'яснивши
їй процесуальну можливість звернутися
з відповідним позовом до суду при
наявності відповідних обставин та
підтвердження їх належними доказами.

Положеннями ст.88 СК України
передбачене право одного із подружжя,
в тому числі і працездатного, який
проживає з дитиною-інвалідом, яка не
може обходитися без постійного
стороннього догляду, і опікується нею,
на утримання за умови, що другий з
подружжя може надавати матеріальну
допомогу.

Встановлено, що неповнолітня ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, є дитиною-інвалідом, в
зв'язку з чим позивачці ОСОБА_1
призначено державну соціальну
допомогу 877,70 грн. (а.с.9). З боку
відповідача ОСОБА_2 в судовому
засіданні не заперечувався той факт, що
вказана дитина страждає на тяжку
форму ДЦП, прикута до ліжка, потребує
постійного стороннього догляду.
Внаслідок цього позивачка ОСОБА_1,
яка мешкає разом з дитиною-інвалідом,
не працює та здійснює за нею
відповідний догляд. З врахуванням
наведеного, суд вважає, що ОСОБА_1 має
право на утримання від ОСОБА_2 до
досягнення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
18-річного віку. З врахуванням того, що
прожитковий мінімум для працездатної
особи на 2014р. встановлений у розмірі
1218 грн., а також приймаючи до уваги
отримання позивачкою державної
соціальної допомоги в зв'язку із
доглядом за дитиною - інвалідом та
наявність у відповідача аліментних
зобов'язань стосовно утримання
неповнолітніх дітей, розмір вказаного
утримання визначається судом в
розмірі 500 грн. За аналогією закону (ч.1
ст.10 СК України) суд застосовує
положення ч.2 ст.184 СК України, яка
передбачає індексацію розміру
аліментів , що стягуються на користь
дитини і у випадку стягнення
утримання на дружину у твердій
грошовій сумі.

Ч.1 ст.191 СК України встановлено, що
аліменти присуджуються за рішенням
суду від дня подання позовної заяви.
Положеннями ч.2 ст.191 СК України
передбачена можливість стягнення
аліментів за минулий час, але не більш
як за три роки, якщо позивач вживав
заходів щодо одержання аліментів від
відповідача, але не міг їх одержати
внаслідок ухилення відповідача від їх
сплати. З врахуванням того, що з боку
позивачки ОСОБА_1 не доведений факт
намагань щодо одержання аліментів
від ОСОБА_2 та факт ухилення останнього
від їх сплати, аліменти за рішенням
суду підлягають присудженню від дня
подання позовної заяви, тобто з 25.07.2014р.

Судові витрати визначаються судом
у відповідності з ст. 88 ЦПК України.

Крім того, у відповідність до
положень ч.1 п.1) ст.367 ЦПК України, суд
допускає негайне виконання рішення у
межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст. 10,11,88, 212, 214, 215, 367 ЦПК
України, ст.ст. 10,88,180,181, 183,184,185,186, 191
Сімейного Кодексу України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на неповнолітніх дітей та на
утримання дружини, з якою проживає
неповнолітня дитина-інвалід -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця
м. Харкова, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на утримання
неповнолітньої доньки - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 600 (шістсот) грн.,
починаючи з 25.07.2014 року і до досягнення
дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця
м. Харкова, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на утримання
неповнолітньої доньки - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у розмірі 700 (сімсот) грн.,
починаючи з 25.07.2014 року і до досягнення
дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця
м. Харкова, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на утримання
неповнолітнього сина - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 500 (п'ятсот) грн.,
починаючи з 25.07.2014 року і до досягнення
дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1), ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця
м. Харкова, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_6, аліменти на її утримання
у розмірі 500 (п*ятсот) грн. щомісяця,
починаючи з 25.07.2014 р. до досягнення
повноліття неповнолітньою
дитиною-інвалідом ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Розмір аліментів, визначений судом у
твердій грошовій сумі, підлягає
індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у розмірі 243 (двісті сорок
три) грн. 60 коп.

Допустити негайне виконання рішення
суду в частині стягнення аліментів з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 у розмірі
аліментів за один місяць.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення шляхом подання
апеляційної скарги. Особами, які брали
участь у справі, але не були присутніми
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, може
бути подана апеляційна скарга протягом
10 днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо воно
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя -