Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2332/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Волошина Н. Л.
Доповідач Авраменко Т. М.
РІШЕННЯ

Іменем України

01.10.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючої судді:
Авраменко Т.М.

суддів: Кіселика
С.А., Суровицької Л.В.,

при
секретарі: Пономаренко А.О.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3 на рішення
Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 26 червня
2014 року та додаткове рішення суду від 28
липня 2014 року справі за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_4 про поділ майна подружжя та
зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3
про поділ майна подружжя, третя особа з
самостійними вимогами ОСОБА_5, треті
особи без самостійних вимог ОСОБА_6, ПАТ
КБ «Правексбанк».

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення осіб, які прибули в судове
засідання, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів, -

В С Т А Н О В И Л А:

В липні 2013 року ОСОБА_3 звернувся в
суд з позовом до ОСОБА_4 про поділ майна
подружжя.

Зазначав, що з 26 листопада 2002 року по 1
липня 2013 року перебував у
зареєстрованому шлюбі з відповідачем.
В період шлюбу придбали побутову
техніку, меблі та інші предмети
звичайної обстановки і вжитку на
загальну суму 39800 грн. Також в період
шлюбу купили ? частку трьохкімнатної
квартири, яка знаходиться в АДРЕСА_1 .

Просив поділити зазначене майно
між ними порівну по 19900 грн., визнати за
ним право власності на ? частку
квартири та встановити порядок
користування зазначеною квартирою,
виділивши йому в користування житлову
кімнату 11,3 кв.м., а відповідачу дві
житлові кімнати 16,5 кв.м та 10,2 кв.м. ,
кухню, коридор ванну та вбиральню
залишити в загальному користуванні.

В жовтні 2013 року позов доповнив,
навівши додатковий перелік спільного
майна подружжя, та просив зобов'язати
відповідача сплатити борг за кредитним
договором в сумі 35902 грн.40 коп. (т.1
а.с.150-156).

В жовтні 2013 року ОСОБА_4
звернулася до суду із зустрічним
позовом до ОСОБА_3 про поділ майна
подружжя.

Зазначала, що виділити позивачу ?
частину квартири є неможливим, позивач
агресивно себе поводить, їй та доньці
від першого шлюбу наніс тілесні
ушкодження, створив іншу сім'ю і не
проживає в квартирі, ця квартира
куплена повністю за кошти, отримані від
продажу належної їй та її матері ОСОБА_5
квартири, а позивач участі в придбанні
квартири не брав, але вона згідна
виплатити позивачу за його ? частку
квартири грошову компенсацію в сумі 5344
грн. До спільного майна подружжя
позивач включив майно,яке належить
співвласнику ? частки квартири ОСОБА_5
і яке не підлягає поділу. Разом з тим,
спільним майном подружжя є гараж в
кооперативі «Днепр 1», вартістю 14000 грн.,
автомобіль «Чері-кіма», куплений в 2008
році в кредит, скутер «Хонда»,
пневматична гвинтівка,
електроінструменти на 2100 грн.

Просила поділити все спільне майно
порівну. Під час розгляду справи
просила виключити із спільного майна ?
частку квартири, ? частка квартири є її
особистою власністю, оскільки спірна
квартира куплена повністю за кошти,
отримані від продажу належної їй та її
матері ОСОБА_5 квартири, а позивач
участі в придбанні квартири не брав,
позбавити позивача права проживання та
реєстрації в спірній квартирі (т.2
а.с.170-172).

В жовтні 2013 року ОСОБА_5
звернулася з позовом до ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 про виключення з майна подружжя
її особистого майна на суму 14300 грн. та
просила їй, як співвласнику квартири
залишити в користуванні кімнату площею
16,5 кв. м. (т.1 а.с.142-143). Під час розгляду
справи просила визнати ? частку
квартири особистою власністю її дочки,
оскільки спірна квартира куплена
повністю за кошти, отримані від продажу
належної їй та дочці квартири, а
позивач участі в придбанні квартири не
брав., позбавити позивача права
проживання та реєстрації в спірній
квартирі (т.2 а.с.167-168).

Ухвалою суду від 24 червня 2014 року
заяву ОСОБА_5 про уточнення позовних
вимог залишено без розгляду, заяву
ОСОБА_4 про уточнення зустрічних
позовних вимог в частині визнання
квартири її особистою власністю та
позбавлення позивача права проживання
та реєстрації в квартирі залишено без
розгляду , а в частині виключення з
переліку спільного майна подружжя
квартири та перерозподілу в зв'язку з
цим порядку поділу іншого майна
прийнято до провадження (т.2 а.с.173-174).

Рішенням Світловодського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 26 червня 2014 року позов,
зустрічний позов та позов ОСОБА_5
задоволено частково. В порядку поділу
спільного майна подружжя визнано
право власності за ОСОБА_3 на
автомобіль марки «Чері-кіма»,
вартістю 32805 грн., за ОСОБА_4 на майно,
яке знаходиться в квартирі на суму 25012
грн., за ОСОБА_5 на кондиціонер Самсунг,
пральну машину, витяжку під газову
плиту, килимове покриття 3х4, що
знаходиться в квартирі. За ОСОБА_4
визнано обов'язок щодо одноосібного
виконання боргових зобов'язань за
кредитним договором на суму 24174 грн. В
іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Додатковим рішенням суду від 28
липня 2014 року понесені сторонами
витрати віднесені на рахунок кожного з
них.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 в
інтересах позивача просить скасувати
рішення суду першої інстанції,
ухвалене з порушенням норм
матеріального і процесуального права в
частині відмови в задоволенні позовних
вимог про визнання за ОСОБА_3 права
власності на ? частину квартири та
визначення порядку користування
квартирою, стягнення на користь
позивача з ОСОБА_4 ? частини кредиту та
відсотків за період з 08 лютого 2013 року
по 09 січня 2014 року в сумі 9415 грн. 47 коп.,
та ухвалити нове рішення в цій частині
позову. В іншій частині рішення суду
залишити без зміни. Посилається також
на незаконність задоволення позову
ОСОБА_5

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 в
інтересах позивача просить змінити
розподіл судових витрат, визначений
додатковим рішенням суду.

В засіданні апеляційного суду
позивач підтримав доводи апеляційної
скарги. Відповідач ОСОБА_4 та її
представник, позивач ОСОБА_5 просили
відхилити апеляційну скаргу.

Третя особа ОСОБА_7, ПАТ КБ
«Правекс банк» про час та місце
розгляду справи повідомлені під
розписку (т.3 а.с.192-194), в засідання
апеляційного суду не прибули.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково
з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4
перебували в зареєстрованому шлюбі з 26
листопада 2002 року по 01 липня 2013 року.

Рішенням Світловодського
міськрайонного суду від 01 липня 2013 року
встановлено, що шлюбні відносини між
сторонами фактично припинено з лютого
2013 року (т.1 а.с.31).

Рішення суду першої інстанції позивач
оскаржує в частині відмови у визнані
за ним права власності на ? частину
квартири та встановлення порядку
користування квартирою, зазначає, що
суд дійшов безпідставного висновку, що
? частина квартири є особистою
власністю відповідача, оскільки при
посвідченні договору купівлі-продажу
квартири режим особистої власності
відповідача не встановлено, а він, як
другий з подружжя, давав письмову
нотаріально посвідчену згоду на
купівлю квартири, під час розгляду
справи судом його право на ? частку
квартири відповідач визнавала та
погоджувалася сплатити грошову
компенсацію, в зв'язку з чим
призначалася експертиза щодо
визначення дійсної вартості квартири.
Однак зазначеним письмовим доказам суд
першої інстанції не дав належної
оцінки.

Матеріалами справи
підтверджується, що 03 серпня 2007 року
відповідач ОСОБА_4 та третя особа
ОСОБА_5 купили в рівних частинах кожний
трьохкімнатну квартиру, яка
знаходиться в АДРЕСА_1 (т.1 а.с.11).

Здійснення права спільної
власності провадиться в порядку,
передбаченому главою 26 ЦК України.

Сторонами у цивільному процесі є
позивач і відповідач (ст.30 ЦПК України).
Сторони - це суб'єкти спірних
матеріальних правовідносин.

Спір, пов'язаний зі спільною
власністю громадян, а також спір про
визнання права на частку у праві
власності, встановлення порядку
користування спільною власністю
вирішується в позовному провадженні, а
тому належним відповідачем є
співвласник спірного майна, оскільки
він володіє таким правом на предмет
спору, який робить необхідним його
залучення до участі у справі.

Предметом позову ОСОБА_3 є спір
про право власності на частку квартири
та встановлення порядку користування,
який виник між ним та співвласниками
квартири ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Виходячи з
норм матеріального права, що регулюють
спірні правовідносини, участь ОСОБА_5 у
розгляді справи як відповідача є
обов'язковою, разом з тим до участі у
справі вона залучена як третя особа.

Згідно з ч.1 ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції (ч.1 ст.303 ЦПК України).

Разом з тим, чинним процесуальним
законодавством апеляційний суд не
наділений правом залучення належної
особи до участі у справі та вирішення
спору як суд першої інстанції.

За таких обставин рішення суду
першої інстанції в частині вирішення
позову про визнання права власності на
? частину квартири та встановлення
порядку користування квартирою
відповідно до п.4 ч.1 ст. 309 ЦПК України
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову в
задоволенні позову з тих підстав, що
позов пред'явлено не до всіх осіб, які є
співвласниками квартири та мають
відповідати за позовом .

Рішення апеляційного суду про
відмову в цій частині позову не
перешкоджає позивачу звернутися з
позовом до всіх належних відповідачів.

Позивач не погоджується із
задоволенням позову ОСОБА_5 та
визнанням за нею права власності на
кондиціонер Самсунг, пральну машину,
витяжку під газову плиту, килимове
покриття 3х4, що знаходиться в квартирі,
проте доводи його апеляційної скарги є
безпідставними.

ОСОБА_5 є співвласником квартири,
договором підтверджується, що
замовником реконструкції системи
опалення в квартирі була вона (т.1
а.с.210-213), вона надала документи про
придбання товарів (т.2 а.с.151), також
придбання нею зазначених предметів
підтвердили допитані в суді першої
інстанції свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9 (т.2
а.с.220). Передбачені законом підстави
для переоцінки доказів апеляційним
судом відсутні.

Рішенням суду в порядку поділу
спільного майна подружжя, загальна
вартість якого складає 57817 грн., визнано
право власності за ОСОБА_3 на
автомобіль марки «Чері-кіма»,
вартістю 32805 грн., за ОСОБА_4 на майно,
яке знаходиться в квартирі на суму 25012
грн., тобто частка кожного з них
становить 28908 грн. 50 коп. Перелік майна
та його вартість погоджена між
сторонами та підтверджується
висновками товарознавчих експертиз і
не оскаржується позивачем.

На час розгляду справи судом
залишок боргу по сплаті кредиту за
автомобіль складав 63934 грн., відповідач
погодилася відшкодувати позивачу
частину витрат по погашенню кредиту,
яка визначена судом в сумі 24 174 грн.,
рішення суду не оскаржувала, письмово
просила в цій частині рішення суду
залишити без зміни (т.3 а.с.122). Виходячи з
диспозитивності цивільного
судочинства (стаття 11 ЦПК України)
кожна сторона на свій розсуд
розпоряджається своїми правами.

В апеляційній скарзі позивач
просить стягнути з відповідача ?
частини кредиту та відсотків за період
з 08 лютого 2013 року по 09 січня 2014 року в
сумі 9415 грн. 47 коп., які сплачені ним
особисто після припинення спільного
проживання. Оскільки в порядку поділу
спільного майна подружжя автомобіль
виділено відповідачу, то передбачені
законом підстави для стягнення на його
користь зазначених сум відсутні.

Рішення суду частково
скасовується, тому підлягає
скасуванню і додаткове рішення про
розподіл судових витрат.

Кожна із сторін понесла витрати по
сплаті судового збору. Позов ОСОБА_3 та
зустрічний позов ОСОБА_10 задоволено
частково, в позові про поділ квартири
відмовляється, тому пропорційно до
задоволеної частини позовних вимог,
ОСОБА_4 повинна відшкодувати на користь
позивача ? частину понесених ним витрат
за проведення товарознавчої
експертизи в сумі 630 грн.

На підставі викладеного,
керуючись п.2 ч.1 ст.307, ч.1 ст.309, ч.2 ст.314,
ст.316 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3 на рішення
Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 26 червня
2014 року та додаткове рішення суду від 28
липня 2014 року задовольнити частково.

Скасувати рішення
Світловодського міськрайонного суду
Кіровоградської області від 26 червня
2014 року в частині вирішення спору про
визнання права власності на ? частину
квартири та встановлення порядку
користування квартирою та додаткове
рішення суду від 28 липня 2014 року.

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
визнання права власності на ? частину
квартири та встановлення порядку
користування квартирою відмовити.

В іншій частині рішення суду
залишити без зміни.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_3 ? частину витрат за проведення
товарознавчої експертизи в сумі 630 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуюча суддя:

судді: