ЄУН № 389/2676/14-ц
Провадження № 2/389/557/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2014 року
Знам'янський міськрайонний
суд

Кіровоградської
області

у складі: головуючого судді
Українського В.В.

при секретарі
Василенко І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні суду у місті
Знам'янка цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та Знам'янської
міської ради Кіровоградської ради про
визнання права власності на земельну
ділянку, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом
про визнання права власності на
земельну ділянку. Свої вимоги
мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її
батько ОСОБА_3. Після смерті останнього
відкрилася спадщина, до складу якої
належить в тому числі земельна ділянка
для будівництва та обслуговування
житлвого будинку та ведення підсобного
господарства, розміром 0,1586 га,
розташована за адресою АДРЕСА_1. 06
травня 1998 року ? частину будинку за
вказаною адресою ОСОБА_3 подарував
ОСОБА_1, але при укладенні договору
дарування земельна ділянка не була
визначена. Просить суд визнати за нею
право власності на земельну ділянку,
якою вона користується з 1998 року та на
яку відповідач, як спадкоємець першої
черги, яка являється відповідачем,
після смерті ОСОБА_3 не бажає приймати
спадщину.

Позивач в судове засідання не
з'явилася, про час та місце розгляду
справи повідомлена належним чином, але
надала до суду письмову заяву, згідно
якої позовні вимоги підтримала в
повному обсязі та просить суд
розглядати справу без її участі.

Представники відповідачів у судове
засідання не з'явилися, про час і місце
слухання справи повідомлені належним
чином, надали письмові заяви,
відповідно до яких просять суд
розглядати справу без їх участі, не
заперечують проти задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
докази по справі в їх сукупності, суд
вважає, що позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено, що земельна ділянка
для будівництва та обслуговування
житлового будинку та ведення
підсобного господарства, розміром 0,1586
га, розташована за адресою АДРЕСА_1,
належала ОСОБА_3 згідно Державного акту
про право власності на землю серії РК
(а.с.11). 06 травня 1998 року ? частину
будинку за вказаною адресою ОСОБА_3
подарував ОСОБА_1, але при укладенні
договору дарування правовий статус
земельної ділянки не був визначений
(а.с.10). ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер (а.с.8).

Відповідно до ст. 120 ЗК України, у разі
набуття права власності на жилий
будинок, будівлю або споруду, що
перебувають у власності, користуванні
іншої особи, припиняється право
власності, право користування
земельною ділянкою, на якій
розташовані ці об'єкти. До особи, яка
набула право власності на жилий
будинок, будівлю або споруду,
розміщенні на земельній ділянці, що
перебуває у власності іншої особи,
переходить право власності на земельну
ділянку або її частину, на якій вони
розміщені, без зміни його цільового
призначення.

Відповідно до ст.. 377 ЦК України, до
особи, яка набула право власності на
житловий будинок, будівлю або споруду,
переходить право власності, право
користування на земельну ділянку, на
якій вони розміщені, без зміни її
цільового призначення в обсязі та на
умовах, встановлених для попереднього
землевласника. Розмір та кадастровий
номер земельної ділянки, право на яку
переходить в зв'язку з переходом права
власності на житловий будинок, будівлю
або споруду, є істотними умовами
договору, який передбачає набуття
права власності на ці об'єкти (зі
змінами від 05.11.2009року).

До відносин, пов'язаних з переходом
права користування земельною ділянкою,
на якій знаходиться житловий будинок,
до особи, що набула права власності на
відповідне нерухоме майно, в тому числі
стосовно розміру такої земельної
ділянки, застосовується законодавство,
що діяло на час переходу права
власності на житловий будинок.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного суду України від 16 квітня 2004
року "Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ" при переході права
власності на будівлі та споруди за
цивільно-правовими угодами, укладеними
до 1 січня 2002 року, згідно з положеннями
чинної до цієї дати статті 30 ЗК до
набувача від відчужувача переходить
належне йому право власності або право
користування земельною ділянкою, на
якій розташовані будівлі та споруди,
якщо інше не передбачалось у договорі
відчуження. Після 31 грудня 2001 року в
таких випадках право власності на
земельну ділянку або її частини могло
переходити відповідно до статті 120 ЗК
2001 року на підставі цивільно-правових
угод, а право користування - на підставі
договору оренди, укладених відповідно
відчужувачем або набувачем. До особи,
яка придбала житловий будинок, будівлю
або споруду після 31 грудня 2003 р., згідно
зі статтею 377 ЦК, переходило право
власності на земельну ділянку, на якій
вони розміщені, без зміни її цільового
призначення, у розмірах, встановлених
договором; а якщо договором це не було
визначено, до набувача переходило
право власності на ту частину
земельної ділянки, яка зайнята
житловим будинком, будівлею або
спорудою, та на частину земельної
ділянки, яка необхідна для її
обслуговування.

Відповідно до вказаної постанови при
вирішенні вимог про визначення розміру
земельної ділянки, необхідної для
обслуговування житлового будинку,
будівлі або споруди, право власності на
які при їх відчуженні перейшло до
набувача без визначення в договорі
права на земельну ділянку, суд має
з'ясувати, зокрема, чому це питання не
було визначено в договорі, можливість
укладення між відчужувачем і набувачем
додатку до цього договору щодо права
набувача на земельну ділянку.

При оформленні договору дарування
Дарувальник вказав загальний розмір
земельної ділянки 3950 кв.м., на якій
розташований будинок, але фактично був
власником 1586,12 кв.м. земельної ділянки,
на якій знаходиться ? житлового
будинку. ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2.
Тому, на даний час неможливо укласти
додатковий договір чи будь яким іншим
чином вирішити правовий статус
земельної ділянки, на якій заходиться
частину будинку. Крім того, редакція
закону на час переходу права власності
на будинок не встановлювала, що розмір
та кадастровий номер земельної
ділянки, право на яку переходить у
зв'язку з переходом права власності на
житловий будинок, будівлю або споруду,
є істотними умовами договору, який
передбачає набуття права власності на
будинок, тому суд вважає позов
обґрунтованим та таким, що підлягає
задоволенню.

Згідно зі ст. 174 ЦПК України, у разу
визнання відповідачем позову, якщо це
не суперечить закону, не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб, за
наявності для того законних підстав
суд ухвалює рішення про задоволення
позову

На підставі викладеного та керуючись
ст. 120 ЗК України, ст. 377 ЦК України,
Постановою Пленуму Верховного суду
України "Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ", ст.ст.10, 11, 209,
212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
право власності на земельну ділянку
для будівництва та обслуговування
житлового будинку та ведення
підсобного господарства, розміром 0,1586
га, розташована за адресою АДРЕСА_1, та
надана була для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
ведення підсобного господарства
ОСОБА_3.

Судові витрати віднести на рахунок
позивача.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Кіровоградської області через суд
першої інстанції протягом десяти днів
з дня проголошення рішення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Знам'янського міськрайонного
суду

Кіровоградської області

В.В.Український