Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1315/14-ц

13 жовтня 2014 року
Богородчанський районний суд
Івано-Франківської області

в складі
головуючого-судді: Битківського Л.М.

з участю
секретаря Дякун М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Богородчани цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
зміну розміру аліментів, -

встановив:

Позивачка звернулася в суд з позовом до
відповідача про зміну розміру
аліментів на утримання неповнолітньої
доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1

Позовні вимоги позивач та представник
позивача в судовому засіданні
мотивували тим тим, що за постановою
Богородчанського районного суду від 07
травня 2003 року відповідач зобов'язаний
сплачувати на утримання доньки
аліменти у розмірі ? частки від всіх
видів його заробітку, але не менше ?
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян щомісячно. Зазначений розмір
аліментів не забезпечує можливості
належного утримання дитини. Так дитина
народилась з вродженою вадою сечового
міхура і хворіє на «рефлюс». Вказане
захворювання потребує періодичного
лікування. Востаннє серйозний курс
лікування дитина проходила в 2010 році і
тоді позивачкою було витрачено близько
50 тис.грн. Вказані витрати несла вона та
її родичі, а відповідач категорично
відмовився допомоги. Однак крім витрат
на медичні препарати дитині необхідно
забезпечувати відповідне харчування,
що теж потребує значних коштів. На
даний час донька навчається в
ліцейному класі і має намір після 9
класу продовжувати навчання у коледжі,
а тому потребує додаткових коштів на
організацію навчального процесу,
оплату роботу репетитора, тощо.
Відповідач абсолютно не цікавиться
потребами дитини, її життям, не
спілкується з дочкою більше 11 років,
байдужий до її долі. Крім заробітку,
який отримує на посаді вчителя у
розмірі 2500 грн. вона не має на даний час
жодних інших доходів. З цих коштів
частину грошей змушена тратити на
проїзд до місця роботи. Аліменти, які
сплачує відповідач у розмірі 350 грн.
недостатні для забезпечення навіть
елементарних потреб дитини. Виходячи з
наведеного враховуючи інтереси дитини,
те, що батько жодним чином, ні фізичною
працею, ні доглядом, ні піклуванням не
докладається до забезпечення умов
проживання і виховання дочки, дохід
який він отримує за своїм постійним
місцем роботи може не відповідати
дійсним його заробіткам і бути не
єдиним джерелом його доходу, просила
збільшити його майнову участь в
утримання дитини і постановити рішення
про стягнення з відповідача аліментів
у розмірі 1/3 частки від всіх видів його
доходів.

Відповідач в судове засідання не
з'явився. Подав суду заперечення на
позов у якому позовні вимоги не визнав.
Вказав, що систематично сплачує
аліменти на утримання дочки в розмірі
по 379 грн. за 2014 рік щомісячно. З 2007 року
він постійно працює в ТзОВ «555-ТМ» і
отримує там невелику заробітну плату,
ніяких додаткових джерел заробітку
немає. В другому шлюбі має сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, якого теж зобов'язаний
утримувати. Тому просив у позові
відмовити.

Суд, заслухавши пояснення позивачки,
дослідивши письмові матеріали справи,
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню.

У відповідності до ст.192 СК України
розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення стану
здоров'я когось із них.

В судовому засіданні встановлено, що
постановою Богородчанського районного
суду Івано-Франківської області від 07
травня 2003 року з ОСОБА_2 постановлено
стягувати аліменти в користь позивачки
на утримання неповнолітньої дочки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі ? частки
від всіх видів його заробітку. Вказане
судове рішення було прийнято за
нормами діючого на той час Кодексу про
шлюб і сім'ю.

Відповідно до норм Сімейного кодексу
України, яким врегульовано вказані
правовідносини на даний час, зокрема
ст. 180 СК України передбачено, що батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття. Частиною 2
ст.182 СК України визначено, що
мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку. Однак законодавець
вказує на цей розмір як
мінімально-можливий, а не достатній чи
необхідний, для утримання дитини, як на
це вказує відповідач. Вирішуючи
поставлене позивачкою питання про
збільшення розміру аліментів на
утримання дитини, суд виходить з
принципу добросовісності, розумності і
справедливості.

Оцінюючи подані суду докази, суд
враховує існуючий прожитковий мінімум
встановлений законодавчо, наведені
позивачкою доводи щодо витрат, які вона
несе на утримання дитини, особливі
потреби дитини, стан її здоровя і
необхідність лікування та належного
догляду. Також суд враховує, що
відповідач не бере ніякої особистої
участі у житті дитини, інші обставини
справи, в тому числі і сімейний стан
відповідача та наявність на утриманні
дитини в іншому шлюбі. Виходячи з
наведеного, суд вважає, що розмір
аліментів, які стягуються з позивача
слід збільшити. Та обставина, що ОСОБА_2
створив нову сім'ю не знімає з нього
обов'язку належного матеріального
забезпечення дитини народженої в
першому шлюбі.

Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК
України слід покласти на відповідача.

На підставі наведеного, ст.ст. 182,
183, 192 Сімейного кодексу України,
керуючись ст.ст. 214 - 215 ЦПК України, суд,
-

вирішив:

Позов задовольнити. Змінити розмір
аліментів визначений постановою
Богородчанського районного суду
Івано-Франківської області від 07.05.2003
року.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 в
користь ОСОБА_1 на утримання
неповнолітньої доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 1/3
частки від всіх видів його заробітку,
але не менше, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку щомісячно до
досягнення повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 243,60 грн. судового
збору в користь держави та 500 грн.
витрат, понесених позивачкою на
правову допомогу.

Відкликати виконавчий лист виданий на
виконання постанови Богородчанського
районного суду про стягнення аліментів
від 07.05.2003 року.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Івано-Франківської області через
суд першої інстанції шляхом подання в
10-ти денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Головуючий
Битківський Л.М.