Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№22-ц/778/3547/14
Головуючий у 1 інстанції Козлова Н.Ю.
Суддя-доповідач Ломейко В.О.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Онищенка Е.А.,

Суддів: Ломейка В.О.,

Кухаря С.В.,

При секретарі Камінській О.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції

на рішення Ленінського районного суду
м. Запоріжжя від 26 червня 2014 року у
справі

за позовом ОСОБА_4 до Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції, третя особа Головне
управління юстиції в Запорізькій
області про звільнення майна з під
арешту, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції про звільнення майна з під
арешту.

В позові зазначала, що 01.10.2003 року вона
за договором купівлі-продажу придбала
у ОСОБА_5 6/25 частин житлового будинку
АДРЕСА_1. У 2014 році їй стало відомо, що
22.06.2005 року на належне їй на праві
приватної власності нерухоме майно,
було здійснено обтяження шляхом
заборони відчуження (арешт) згідно
постанови Ленінського ВДВС
Запорізького МУЮ від 21.08.2002 року. На
підставі цій постанови друга
Запорізька державна нотаріальна
контора внесла відповідні відомості
про накладення арешту до єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна, при цьому власником
майна яке обтяжується вказано ОСОБА_6.
Такі дії привели до того, що обмежили
її право щодо розпорядження майном,
яке належить їй на праві приватної
власності та порушення закону щодо
позбавлення права власності.

Посилаючись на ці обставини, просила
зняти арешт з належного їй майна, а
саме: 6/25 частин житлового будинку
АДРЕСА_1.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 26 червня 2014 року позов
задоволено.

Звільнено з-під арешту 6/25 частин
житлового будинку АДРЕСА_1, який був
накладений на підставі постанови серії
АА № 7071 28 від 21.08.2002 року постановою
державного виконавця Ленінського ВДВС
Запорізького МУЮ.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, Ленінський відділ державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції подав
апеляційну скаргу, в якій посилаючись
на порушення судом норм процесуального
права, просить скасувати рішення суду
та ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позову відмовити.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи
ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції про
звільнення майна з під арешту,
посилаючись на те, що 22.06.2005 року на
належне їй на праві приватної
власності нерухоме майно, а саме 6/25
частин житлового будинку АДРЕСА_1, було
здійснено обтяження шляхом заборони
відчуження (арешт) згідно постанови
Ленінського ВДВС Запорізького МУЮ від
21.08.2002 року.

Відповідно до положень ст. 60 Закону
України "Про виконавче провадження"
особа, яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутися до суду з
позовом про визнання права власності
на це майно і про зняття з нього арешту.

Частиною 1 ст. 11 ЦПК України
передбачено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених вимог
і на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно з ч.ч. 1,4 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог чи заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Задовольняючи позов суд першої
інстанції, виходив з того, що при
укладені договору купівлі-продажу
спірної частки житлового будинку,
нотаріусом не було виявлено жодного
обтяження щодо цього будинку.

Проте, як вбачається з матеріалів
справи, позов пред*явено до відповідача
Ленінського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції, та з цим
відповідачем суд першої інстанції
ухвалив своє рішення.

В апеляційній скарзі Ленінський ВДВС
Запорізького міського управління
юстиції, вказує на те, що він не може
бути відповідачем, оскільки є лише
«посередником» між особою в інтересах
якої накладається арешт та особою на
майно якої накладено арешт.

У п. 16 постанови Пленуму Верховного
Суду України від 26 грудня 2003 року № 14
"Про практику розгляду судами скарг на
дії або бездіяльність органів і
посадових осіб державної виконавчої
служби та звернень учасників
виконавчого провадження" зазначено, що
особа, яка вважає, що майно, на яке
накладено арешт, належить їй, а не
боржникові, може звернутися до суду з
позовом про визнання права власності
на це майно і про зняття з нього арешту.
Вимоги інших осіб щодо належності їм, а
не боржнику майна, на яке накладено
арешт, вирішуються шляхом пред'явлення
ними відповідно до правил
підвідомчості (ст. 24 ЦПК, ст. 12 ГПК
позову до боржника та особи, в
інтересах якої накладено арешт, про
визнання права власності на майно і
звільнення його з-під арешту.

За п.4 Постанови Пленуму Верховного
суду України N 6 від 27 серпня 1976 (з
подальшими змінами) "Про судову
практику в справах про виключення
майна з опису" роз'яснено, що за
правилами, встановленими для розгляду
позовів про виключення майна з опису,
розглядаються вимоги громадян і
організацій, що грунтуються на праві
власності на описане майно або на праві
володіння ним.

Відповідачами в справі суд
притягує боржника, особу, в інтересах
якої накладено арешт на майно, і в
необхідних випадках - особу, якій
передано майно, якщо воно було
реалізоване.

З аналізу вищенаведених положень
Закону та роз*ясень Пленумів
Верховного Суду України вбачається, що
Ленінський ВДВС Запорізького міського
управління юстиції не може бути
належним відповідачем за позовом
ОСОБА_4, у даній справі.

За відсутності клопотання,
апеляційний суд перевіряючи
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції, обмежений в
підставах розшуку та залучення до
участі у справі належного відповідача.

Отже, як встановлено, суд першої
інстанції не встановивши дійсні
правовідносини сторін, ухвалив
рішення, яке не відповідає нормам
матеріального та процесуального права,
його не можна визнати законним і
обґрунтованим, тому підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про відмову в задоволенні позову до
відповідача Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції.

Керуючись ст.ст.209, 218, 307, 309, 313-314, 316-317 ЦПК
України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 26 червня 2014 року у цій
справі скасувати та ухвалити нове
рішення: «В задоволенні позову ОСОБА_4
до Ленінського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції, третя
особа Головне управління юстиції в
Запорізькій області про звільнення
майна з під арешту відмовити.»

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді:

Апеляційний суд Запорізької області

№22-ц/778/3547/14
Головуючий у 1 інстанції Козлова Н.Ю.

Суддя-доповідач Ломейко В.О.

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого: Онищенка Е.А.,

Суддів: Ломейка В.О.,

Кухаря С.В.,

При секретарі Камінській О.Є.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції

на рішення Ленінського районного суду
м. Запоріжжя від 26 червня 2014 року у
справі

за позовом ОСОБА_4 до Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції, третя особа Головне
управління юстиції в Запорізькій
області про звільнення майна з під
арешту, -

Керуючись ст.ст.209, 218, 307, 309, 313-314, 316-317 ЦПК
України, колегія суддів

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу Ленінського відділу
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції задовольнити.

Рішення Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 26 червня 2014 року у цій
справі скасувати та ухвалити нове
рішення: «В задоволенні позову ОСОБА_4
до Ленінського відділу державної
виконавчої служби Запорізького
міського управління юстиції, третя
особа Головне управління юстиції в
Запорізькій області про звільнення
майна з під арешту відмовити.»

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржене протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: