Єдиний унікальний номер 205/4559/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 серпня 2014 року Ленінський
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючого
судді Тауса М.М.

при секретарі
Попович Х.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Комунального виробничого житлового
ремонтно-експлуатаційного
підприємства Ленінського району, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору:
Дніпропетровська міська рада,
Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Виробничо-комерційне підприємство
«Рембуд», про визнання наймачем
квартири,

ВСТАНОВИВ:

Позивач в травні 2013 року звернувся до
суду з позовом, в якому просить визнати
його наймачем кватири АДРЕСА_1

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що 29.09.1969 року його матері,
ОСОБА_2 був виданий ордер на зайняття,
як службової, квартири АДРЕСА_1,
оскільки вона працювала штукатуром в
ремонтно-будівельному управлінні і з
того часу вона стала наймачем вказаної
квартири. 20.02.2011 року його мати померла
і він звернувся до відповідача з заявою
про переоформлення договору найму на
своє ім'я, оскільки продовжував
користуватися вказаною квартирою як
наймач, сумлінно сплачуючи комунальні
платежі, але отримав відмову з
пропозицією звернутися до суду,
оскільки в деяких документах на право
користування квартирою вказано, що
вона службова. Звернувшись до
організацій, які мають відношення до
квартири, він не отримав підтвердження
того, що вона є службовою, у зв'язку з
чим, є підстави вважати, що з його
матір'ю був укладений звичайний
договір найму житлового приміщення і
він має право вимагати визначення його
наймачем замість попереднього наймача
у зв'язку зі смертю.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
його представник ОСОБА_3 позовні вимоги
підтримали та просили їх задовольнити,
посилаючись на те, що зазначена
квартира була надана у користування
матері позивача ОСОБА_2 як службова,
проте службовою вона не являється,
оскільки відсутні будь-які документи
на підтвердження такого статусу
квартири, у зв'язку з чим, позивач має
право бути наймачем цієї квартири у
зв'язку зі смертю попереднього наймача,
тобто його матері ОСОБА_2

Представник відповідача КВЖРЕП
Ленінського району м. Дніпропетровська
Плахотній С.В. в судовому засіданні
позовні вимоги не визнав, просив
відмовити у їх задоволенні, надав суду
письмові заперечення в яких зазначив,
що обґрунтовуючи позовні вимоги,
позивач вказав, що його матір'ю був
укладений не договір найму службового
житлового приміщення, а звичайний
договір найму житлового приміщення.
Проте, 26.09.1969 року ОСОБА_2 було видано
ордер на зайняття як службової
квартири АДРЕСА_1. Також, представник
відповідача зазначив, що відповідно до
довідки КВ ЖРЕП Ленінського району,
зазначена квартира обліковується на
балансі підприємства, як службова
квартира.

В судовому засіданні представник
відповідача Плахотній С.В. в своїх
поясненнях посилався на обставини,
викладені у письмових запереченнях на
позов.

Представник третьої особи -
Дніпропетровської міської ради
Черненкова Г.М. в судовому засіданні
позовні вимоги не підтримала та
просила відмовити у їх задоволенні,
посилаючись на те, що квартира АДРЕСА_1
не обліковується у Дніпропетровській
міській раді як житло державного або
комунального житлового фонду, у зв'язку
з чим договір найму цієї квартири не
може бути змінений, а позивач, в свою
чергу, не може бути визнаний наймачем
квартири, оскільки квартира має статус
службової.

Представник третьої особи ТОВ
«Виробничо-комерційне підприємство
«Рембуд» Романенко В.І. позовні вимоги
позивача підтримав, суду пояснив, що
ТОВ ««Виробничо-комерційне
підприємство «Рембуд» являється
правонаступником РСУ 3
Горремобудтресту, проте не являється
правонаступником всієї організації
Горрембудтрест. Мати позивача
працювала на зазначеному підприємстві
і у 1969 році отримала як службове житло
квартиру АДРЕСА_1. Проте, зазначена
квартира ніколи не знаходилася на
балансі або у власності ТОВ
««Виробничо-комерційне підприємство
«Рембуд», а також його попередніх
організаційних форм.

Суд, вислухавши пояснення позивача,
його представника, представників
третіх осіб, дослідивши матеріали
справи та наявні докази, у їх
сукупності, відповідності, належності
та допустимості, вважає, що позовні
вимоги не підлягають задоволенню з
огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України,
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або
заперечень.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_2, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1
являлась матір'ю позивача ОСОБА_1 (а.с.
5-7).

22 вересня 1969 року Виконкомом
Дніпропетровської міської ради
депутатів трудящих ОСОБА_2 виданий
службовий ордер № 746, як працівнику
Горрембудтрест на зайняття нею та
членами її родини однокімнатної
квартири АДРЕСА_1 (а.с. 7).

Як вбачається з посвідчення № 13 від 26
вересня 1969 року, ОСОБА_2, як працівнику
Красногвардійського РСУ
Горрембудтреста надано службова
квартира АДРЕСА_1, для проживання разом
з снионм 1961 р.н. (а.с. 8-9).

Відповідно до відповіді КПЖРЕП
Ленінського району № 120 від 13.05.2013 року,
житловий будинок АДРЕСА_1 а також
квартира № 104 в цьому будинку
перебувають на балансі підприємства з
1972 року (а.с. 11).

Відповідно до архівного витягу з
розпорядження № 330-р від 25.09.1969 року
виконкому Дніпропетровської міської
ради депутатів трудящих, в сел.
Західний мікрорайон № 2 виділені
Горремсбудтресту квартира АДРЕСА_1
(стр.), з метою закріплення кадрів,
зазначені квартири використовувати як
службові (а.с. 13).

Відповідно до довідки КВЖРЕП
Ленінського району від 12.09.2013 року,
квартира АДРЕСА_1 станом на 10.09.2013 року
обліковується на балансі КВЖРЕП
Ленінського району як службова
квартира (а.с. 27).

З Архівної копії Рішення виконкому
Дніпропетровської міської ради
депутатів трудящих від 12 грудня 1973 року
№ 697 вбачається, що вул. Мощенная
перейменована у вул. Будьонного.

Відповідно до ч. 1 ст. 810 ЦК України, за
договором найму (оренди) житла одна
сторона - власник житла (наймодавець)
передає або зобов'язується передати
другій стороні (наймачеві) житло для
проживання у ньому на певний строк за
плату.

Частинами 2 та 3 ст. 810 ЦК України
передбачено, що підстави, умови,
порядок укладення та припинення
договору найму житла, що є об'єктом
права державної або комунальної
власності, встановлюються законом. До
договору найму житла, крім найму житла,
що є об'єктом права державної або
комунальної власності, застосовуються
положення цього Кодексу, якщо інше не
встановлено законом.

Відповідно до ст. 61 ЖК УРСР
користування жилим приміщенням у
будинках державного і громадського
житлового фонду здійснюється
відповідно до договору найму жилого
приміщення.

Договір найму жилого приміщення в
будинках державного і громадського
житлового фонду укладається в
письмовій формі на підставі ордера
на жиле приміщення між наймодавцем
- житлово-експлуатаційною
організацією (а в разі її відсутності -
відповідним підприємством, установою,
організацією) і наймачем -
громадянином, на ім'я якого видано
ордер.

Відповідно до ст. 103 ЖК УРСР договір
найму жилого приміщення може бути
змінено тільки за згодою наймача,
членів його сім'ї і наймодавця, за
винятком випадків, передбачених
Основами житлового законодавства
Союзу РСР і союзних республік, іншими
законодавчими актами Союзу РСР і цим
Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 106 ЖК УРСР,
повнолітній член сім'ї наймача вправі
за згодою наймача та інших членів
сім'ї, які проживають разом з ним,
вимагати визнання його наймачем за
раніше укладеним договором найму
жилого приміщення замість
попереднього наймача. Таке ж право у
разі смерті наймача або втрати ним
права на жиле приміщення належить
будь-якому членові сім'ї наймача.

Частиною 2 ст. 106 ЖК УРСР передбачено, що
у разі відмови наймодавця у визнанні
члена сім'ї наймачем за договором
найму спір може бути вирішено в
судовому порядку.

Таким чином, ч. 2 ст. 106 ЖК УРСР
передбачено обов'язкове вирішення
питання про визнання наймачем члена
сім'ї наймача у досудовому порядку, а
лише у разі відмови наймодавця у
визнанні наймачем члена сім'ї
попередньо наймача, даний спір може
бути вирішений судом. Однак, в
судовому засіданні сторонами не надано
доказів на підтвердження того, що
позивач ОСОБА_1 звертався до
відповідача, як до наймодавця з
зазначеним питаннями і отримав відмову
у порядку, визначеному законодавством.
У зв'язку з цим, суд вважає, що позовні
вимоги ОСОБА_1 до Комунального
виробничого житлового
ремонтно-експлуатаційного
підприємства Ленінського району про
визнання його наймачем зазначеної
квартири заявлені передчасно, а між
сторонами відсутній предмет спору.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 122 ЖК
УРСР, на підставі рішення про надання
службового жилого приміщення
виконавчий комітет районної, міської,
районної в місті Ради народних
депутатів видає громадянинові
спеціальний ордер, який є єдиною
підставою для вселення у надане
службове жиле приміщення.

В судовому засіданні встановлено, що
матері позивача ОСОБА_2 22 вересня 1969
року Виконкомом Дніпропетровської
міської ради депутатів трудящих
виданий службовий ордер № 746, як
працівнику Горрембудтрест на зайняття
нею та членами її родини однокімнатної
квартири АДРЕСА_1

Також, у судовому засіданні
встановлено, що надана для проживання
ОСОБА_7 АДРЕСА_1, для проживання разом з
сином 1961 р.н. є службовою, що
підтверджується відомостями з
посвідчення № 13 від 26 вересня 1969 року, а
також архівним витягом з розпорядження
№ 330-р від 25.09.1969 року виконкому
Дніпропетровської міської ради
депутатів трудящих, відповідно до
якого в сел. Західний мікрорайон № 2
виділена Горремсбудтресту квартира
АДРЕСА_1 (стр.), з метою закріплення
кадрів, використовувати як службову,
які досліджені у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 123 ЖК УРСР, порядок
користування службовими жилими
приміщеннями встановлюється
законодавством Союзу РСР, цим
Кодексом та іншими актами
законодавства Української РСР. До
користування службовими жилими
приміщеннями застосовуються правила
про договір найму жилого приміщення,
крім правил, передбачених статтями 73 -
76, 79 - 83, 85, 90, частиною шостою статті 101,
статтями 103 - 106 цього Кодексу.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що надана ОСОБА_2 29 вересня 1969 року
квартира АДРЕСА_1 на момент надання
являлася службовим житловим
приміщення, у зв'язку з чим, позовні
вимоги позивача про визнання його
наймачем зазначеної квартири, на
підставі та в порядку ст. 106 ЖК УРСР
являються необґрунтованими.

Також, суд звертає увагу на те, що в
судовому засіданні надано в якості
доказу витяг з Архівної копії Рішення
виконкому Дніпропетровської міської
ради депутатів трудящих від 12 грудня 1973
року № 697 з якого вбачається, що вул.
Мощенная перейменована у вул.
Будьонного. Проте, в судовому засіданні
не надано жодних доказів на пере
найменування будинку АДРЕСА_1 у якому
відповідно до ордеру ОСОБА_8 отримала у
користування квартиру АДРЕСА_1 Таким
чином, суд приходиться до висновку про
недоведеність цієї обставини в
судовому засіданні.

Вирішуючи питання про розподіл судових
витрат, відповідно до ст. 88 ЦПК України,
суд вражає, що судові витрати
підлягають віднесенню на рахунок
позивача, оскільки позовні вимоги не
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 16, 810, Цивільного Кодексу України, ст.
ст. 61, 103, 106, 122, 123 ЖК Української РСР,
ст.ст. 2, 10, 11, 88, 209, 212, 213, 215 Цивільного
процесуального кодексу України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
Комунального виробничого житлового
ремонтно-експлуатаційного
підприємства Ленінського району, треті
особи, які не заявляють самостійних
вимог на предмет спору:
Дніпропетровська міська рада,
Товариство з обмеженою
відповідальністю
«Виробничо-комерційне підприємство
«Рембуд», про визнання наймачем
квартири - відмовити.

Судові витрати віднести на
рахунок позивача ОСОБА_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська протягом десяти днів
з дня його проголошення.

Суддя
М.М. Таус