АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у1-й інстанції - Литвинова
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

9 жовтня 2014 року. Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого
Пікуль А.А.

суддів
Саліхова В.В.

Невідомої Т.О.

при секретарі
Троц В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах
ОСОБА_4 на ухвалу Печерського районного
суду м. Києва від 23 липня 2014 року у
справі за поданням старшого державного
виконавця ВДВС Печерського РУЮ у м.
Києві ДжулайЮ.Ю. про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_4 у праві
виїзду за межі України до виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 1 листопада 2012 року,-

в с т а н о в и л а:

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 23 липня 2014 року задоволено
подання старшого державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Печерського районного управління
юстиції в м. Києві Джулай Ю.Ю. про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_4 у
праві виїзду за межі України до
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням Печерського районного
суду м. Києва від 1 листопада 2012 року за
виконавчим листом, виданим 12 грудня 2013
року у справі № 2-2919/12 за позовом ОСОБА_6
до ОСОБА_7, Державного підприємства
"Укржитлосервіс" про відшкодування
майнової та моральної шкоди.

Суд обмежив ОСОБА_4 у праві на виїзд за
межі України до виконання майнових
зобов'язань.

Не погодившись з таким вирішенням
питання, ОСОБА_4 через свого
представника ОСОБА_3 подав апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
неправильне застосування норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, що призвело до
постановлення незаконної та
необґрунтованої ухвали, просить ухвалу
суду скасувати.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А.,
пояснення учасників судового розгляду:
представника ОСОБА_4 (боржника), який
підтримав подану апеляційну скаргу та
просив суд її задовольнити,
представника стягувача, який
заперечував проти задоволення
апеляційної скарги, з'ясувавши
обставини справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія приходить
до висновку про те, що апеляційну
скаргу слід задовольнити з таких
підстав.

Вирішуючи питання про тимчасове
обмеження у праві виїзду ОСОБА_4 за межі
України, суд першої інстанції, виходив
з того, що боржник ОСОБА_4 не вчиняє дій,
спрямованих на виконання рішення
Печерського районного суду м. Києва від
1 листопада 2012 року.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_3
посилається на те, що боржника ОСОБА_4
не було належним чином повідомлено про
відкриття виконавчого провадження, а
відтак він був позбавлений можливості
добровільно виконувати рішення суду;
державним виконавцем у поданні про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України не наведено відомостей
щодо ухилення боржника від сплати
коштів за рішенням суду.

Ці доводи можуть бути прийняті судом
апеляційної інстанції в якості підстав
для скасування оскаржуваної ухвали
враховуючи наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, до
Печерського районного суду м. Києва з
поданням про тимчасове обмеження
боржника ОСОБА_4 у праві виїзду за межі
України до виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням
Печерського районного суду м. Києва від
1 листопада 2012 року за виконавчим
листом, виданим 12 грудня 2013 року у
справі № 2-2919/12 за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_7, Державного підприємства
"Укржитлосервіс" про відшкодування
майнової та моральної шкоди звернулась
старший державний виконавець Відділу
державної виконавчої служби
Печерського РУЮ у м. Києві Джулай Ю.Ю.
(т.2, а.с.201-203). Своє подання державний
виконавець обґрунтував наступним.

На виконанні ВДВС Печерського РУЮ у м.
Києві знаходиться виконавчий лист
Печерського районного суду м. Києва від
12 грудня 2013 року у справі №2-2919/12 про
стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6
суми боргу у розмірі 428 569 грн. 72 коп.

Виконавче провадження №43281546 відкрите
14 травня 2014 року. Копію постанови про
відкриття виконавчого провадження
направлено сторонам виконавчого
провадження.

4 липня 2014 року з метою перевірки
майнового стану боржника направлено до
УДАІ м. Києва.

16 липня 2014 року постановою державного
виконавця накладено арешт на все майно
та на відкриті рахунки в банківських
установах, які зареєстровані
боржником.

На підставі викладених державним
виконавцем обставин та доданих до
подання копій матеріалів виконавчого
провадження про зареєстровані за
ОСОБА_4 транспортні засоби та номери
рахунків, відкриті у банках та інших
фінансових установах, суд дійшов
висновку про те, що боржник, у власності
якого перебувають майнові цінності,
які можуть бути реалізовані у якості
погашення заборгованості перед
стягувачем, не вчиняє дій спрямованих
на виконання судового рішення.

Проте, такий висновок Печерського
районного суду м. Києва є помилковим
виходячи з наступного.

Розділом VI ЦПК України, зокрема, ч.1 ст.
3771 ЦПК України регулюється порядок
тимчасового обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника -
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) та вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим із
начальником відділу державної
виконавчої служби.

За правилом п.5 ч.1 ст.6 Закону України
"Про порядок виїзду з України та в'їзду
в Україну громадян України",
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон, в тому
числі, якщо він ухиляється від
виконання покладених на нього судовим
рішення зобов'язань - до виконання цих
зобов'язань.

Відповідно до правової позиції
Верховного Суду України щодо вирішення
питання про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України "ухилення
від виконання зобов'язань, покладених
судовим рішенням, рішенням іншого
органу (посадової особи)", вжите у п. 5 ч. 1
ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 18 ч. 3 ст. 11
Закону № 606-XIV, позначає з об'єктивної
сторони такі діяння (дії чи
бездіяльність) особи боржника, які
полягають у навмисному чи іншому
свідомому невиконанні нею зазначених
обов'язків. У зв'язку з цим і
здійснюється примусове виконання. Це
також є підставою для звернення з
поданням до суду щодо вирішення
питання про застосування до такої
особи тимчасового обмеження у праві
виїзду за межі України.

Особа, яка має невиконані зобов'язання,
не може вважатися винною в ухиленні,
поки не буде доведено протилежне.

Відповідно до положення ч. 3 ст. 10 ЦПК
наявність умислу та обставини, які є
предметом посилання суб'єкта подання
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України як на підставу його
вимог, підлягають доведенню. Зокрема,
задоволення такого подання можливе
лише за умови "доведення факту ухилення
боржника від виконання зобов'язання".

Ухилення боржника від виконання своїх
зобов'язань є оціночним поняттям.
Теоретично їх невиконання може бути
зумовлене об'єктивними причинами,
наприклад, внаслідок відсутності
майна, роботи, незадовільного
фінансового стану, тривалого
відрядження, важкої хвороби тощо. Однак
воно може мати й принципово інше
походження, суб'єктивне, коли боржник
свідомо ухиляється від виконання - має
змогу виконати зобов'язання у повному
обсязі або частково, але не робить
цього без поважних причин.

Саме невиконання боржником самостійно
зобов'язань протягом строку, який
вказує державний виконавець в
постанові про відкриття виконавчого
провадження, не може свідчити про
ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням
обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням
факт ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, повинен вже відбутися і бути
об'єктивно наявним та вбачатися з
матеріалів виконавчого провадження.

Поняття "ухилення від виконання
зобов'язань, покладених на боржника
рішенням" варто розуміти як будь-які
свідомі діяння (дії або бездіяльність)
боржника, спрямовані на невиконання
відповідного обов'язку у виконавчому
провадженні, коли виконати цей
обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наприклад, наявність майна,
грошових коштів тощо) і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини (непереборної
сили, події тощо).

В даному конкретному випадку,
враховуючи надані районному суду на
розгляд документи та зміст подання
старшого державного виконавця про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_4 у
праві виїзду за межі України до
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням (т.2 а.с.201-217),
зокрема, відсутність у поданні
вказівки на конкретні дії ОСОБА_4, які
свідчать про його ухилення від
виконання рішення Печерського
районного суду м. Києва від 1 листопада
2012 року, суд апеляційної інстанції
приходить до висновку про відсутність
підстав вважати доведеним, що на час
внесення подання ОСОБА_4 свідомо та
умисно ухилявся від виконання
покладених на нього судовим рішення
зобов'язань.

Виходячи з викладеного, оскаржувана
ухвала підлягає скасуванню з
постановленням нової ухвали про
відмову у задоволенні подання
державного виконавця про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_4 у праві
виїзду за межі України до виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 1 листопада 2012 року за
виконавчим листом, виданим 12 грудня 2013
року у справі № 2-2919/12 за позовом ОСОБА_6
до ОСОБА_7, Державного підприємства
"Укржитлосервіс" про відшкодування
майнової та моральної шкоди.

Наявність цієї ухвали не перешкоджає
державному виконавцю за наявності
передбачених законом підстав підстав
повторно звернутися до суду із
поданням про тимчасове обмеження
ОСОБА_4 у праві виїзду за межі України,
обґрунтованим посиланням на конкретні
дії боржника, які свідчать про його
ухилення від виконання рішення
Печерського районного суду м. Києва від
1 листопада 2012 року.

Керуючись ст.303, 307, 312-315 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах
ОСОБА_4 задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м.
Києва від 23 липня 2014 року скасувати.

Постановити нову ухвалу наступного
змісту.

У задоволенні подання старшого
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Печерського районного управління
юстиції в м. Києві ДжулайЮ.Ю. про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2(ІДН НОМЕР_1), що проживає за
адресою: АДРЕСА_1, у праві виїзду за
межі України до виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням
Печерського районного суду м. Києва від
1 листопада 2012 року, відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
А.А. Пікуль

Судді:
В.В. Саліхов

Т.О.Невідома