Справа № 682/1642/14-ц
Провадження № 2/682/546/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2014 року

Славутський міськрайонний суд
Хмельницької області в складі:

головуючої - судді Маршал І.М.,

секретаря Мелашенко О.В.

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Славута
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
до ОСОБА_1 про звернення стягнення на
предмет іпотеки шляхом передачі у
власність, виселення та усунення
перешкод у здійсненні права власності,
-

ВСТАНОВИВ:

В травні 2014 року позивач
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1
про звернення стягнення на предмет
іпотеки шляхом передачі у власність,
виселення та усунення перешкод у
здійсненні права власності. В
обґрунтування позову позивачем
вказано, 14.05.2007 року між АКІБ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено
договір про надання споживчого кредиту
№ 1, відповідно до умов якого
позичальник отримав кредит у сумі 80 000
доларів США, який зобов'язався
повернути в повному обсязі у строк до
13.05.2014 року, або достроково зі сплатою
процентів за користування кредитом. З
метою забезпечення належного
виконання зобов'язання за кредитним
договором, АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1
14.05.2007 року уклали іпотечний договір,
відповідно до умов якого іпотекодавець
передав банку в іпотеку нерухоме майно:
житловий будинок з надвірними
будівлями, загальною площею 417,8 кв.м.,
житловою площею 141 кв.м. ( надвірні
будівлі: хлів, гараж, літня кухня, баня,
майстерня); земельну ділянку загальною
площею 0,2500, кадастровий номер
.03.010.0006, які знаходяться по
АДРЕСА_1.

На підставі рішення загальних зборів
акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ
«УкрСиббанк» змінило назву на ПАТ
«УкрСиббанк».

ПАТ «УкрСиббанк» виконав свої
зобов'язання за кредитним договором у
повному обсязі надавши позичальнику
кредит у сумі 80 000 доларів США.

08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ
«Дельта Банк» було укладено договір
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами.

На підставі вказаного договору до
позивача перейшло право вимоги, яке
виникло з кредитного договору та
договору іпотеки у обсязі та на умовах,
що існували у первісного кредитора.

Через неналежне виконання умов
договору про надання споживчого
кредиту у позичальника утворилась
заборгованість у розмірі 121 645,23 долари
США, що згідно курсу НБУ станом на
16.04.2014 склало 1 506 644,41 грн.

На виконання умов кредитного договору
та договору іпотеки, відповідачу було
направлено вимогу щодо усунення
порушень умов кредитного договору та
попереджено про звернення стягнення на
предмет іпотеки, проте на дату
звернення до суду з відповідним
позовом відповідач не виконав своїх
зобов'язань.

Зважаючи на що позивач просив суд в
рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_1 за кредитним договором №1
від 14.05.2007 року у розмірі 121 645,23 дол США,
що згідно курсу НБУ станом на 16.04.2014
складає 1 506 644,41 грн., перед ПАТ «Дельта
Банк» звернути стягнення на предмет
іпотеки, а саме на нерухоме майно -
житловий будинок з надвірними
будівлями, загальною площею 417,8 кв.м.,
житловою площею 141 кв.м. ( надвірні
будівлі: хлів, гараж, літня кухня, баня,
майстерня); земельну ділянку загальною
площею 0,2500, кадастровий номер
.03.010.0006, які знаходяться по
АДРЕСА_1, шляхом передачі
іпотекодержателю ПАТ «Дельта Банк»
вказаного предмета іпотеки у
власність; визнати за позивачем право
власності на вказане нерухоме майно;
виселити та знати з реєстрації місце
проживання та перебування відповідача
та інших осіб, які зареєстровані та
проживають за адресою АДРЕСА_1, дані про
яких внесені до Єдиного державного
демографічного реєстру про місце
проживання або місце перебування
особи; зобов'язати відповідача
передати позивачу правовстановлюючі
документи на предмет іпотеки (
свідоцтво про право власності,
державний акт), ключі від вхідних
дверей ( дублікати ключів), документи,
що характеризують об'єкт нерухомості (
технічний паспорт на будинок), та інші
документи передбачені Постановою КМУ
№ 868 від 17.10.2013 р. «Про затвердження
Порядку державної реєстрації прав на
нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку
надання інформації з Державного
реєстру речових прав на нерухоме
майно»; судові витрати покласти на
відповідача.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав заявлений позов із
викладених у ньому підстав.

Представник відповідача в судовому
засіданні просив у позові відмовити
посилаючись на наступне. Він вважає, що
процесуальне представництво ТОВ
«Фінансові перспективи» є не можливим,
оскільки позов пред'явлено поза межами
строку дії договору та довіреності від
04.11.2013 року. Вказує, що позивачем не
надано доказів про відступлення права
вимоги за іпотечним договором АКІБ
«УкрСиббанк» для ПАТ «Дельта Банк»,
окрім того відповідача як боржника про
таку уступку належним способом не
повідомлено. Також відповідачу
позивачем не надсилалася вимога про
усунення порушень та про застосування
застереження про задоволення вимог
іпотеко держателя. Також представник
відповідача вказав, що відповідно до
Закону України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті» від 03.06.2014 року не
може бути звернуто стягнення на майно
відповідача. Тому просив у позові
відмовити за безпідставністю позовних
вимог.

Заслухавши учасників судового
розгляду, дослідивши матеріали справи,
наявні докази, суд дійшов висновку що
позов не підлягає задоволенню,
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 ЦПК України
завданнями цивільного судочинства є
справедливий, неупереджений та
своєчасний розгляд і вирішення
цивільних справ з метою захисту
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів фізичних
осіб, прав та інтересів юридичних осіб,
інтересів держави.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України, кожна особа
має право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Згідно положень ст. 4 ЦПК України
здійснюючи правосуддя, суд захищає
права, свободи та інтереси фізичних
осіб, права та інтереси юридичних осіб,
державні та суспільні інтереси у
спосіб, визначений законами України.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим.

Згідно пунктів 1-4 ч.1 ст. 214 ЦПК України
під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Як вбачається із матеріалів справи і
встановлено судом, 14.05.2007 року між АКІБ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_1 було укладено
договір про надання споживчого кредиту
№ 1, відповідно до умов якого
позичальник отримав кредит у сумі 80 000
доларів США, який зобов'язався
повернути в повному обсязі у строк до
13.05.2014 року зі сплатою процентів за
користування кредитом згідно п. 1.3
договору.

З метою забезпечення належного
виконання зобов'язання за кредитним
договором, АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_1
14.05.2007 року уклали договір іпотеки,
відповідно до умов якого іпотекодавець
передав банку в іпотеку житловий
будинок з надвірними будівлями,
загальною площею 417,8 кв.м., житловою
площею 141 кв.м., а також надвірні
будівлі: цегляні хлів, гараж, літня
кухня, цегляні гараж та баня, з блоків
майстерня, що знаходяться по АДРЕСА_1,
що належить іпотекодавцю на праві
власності на підставі Свідоцтва про
право власності на нерухоме майно,
виданого Славутською районною
державною адміністрацією Хмельницької
області 30.12.2005 року, згідно
розпорядження Славутської державної
адміністрації №500-р «в» від 27.12.2005 року,
зареєстрованого в Славутському БТІ за
№ 207, книга №1, в державному реєстрі
прав на нерухоме майно 30.12.2005 року за №
13457663; та земельну ділянку площею 0,2500
кв.м., кадастровий номер .03.010.0006, що
належить іпотекодавцю на праві
власності, на підставі Державного акту
на право приватної власності на землю
Серія ХМ № 02845, виданого 11.02.2002 року
Полянською сільською радою
Славутського району Хмельницької
області , зареєстрованого в Книзі
записів державних актів за № 149 та
знаходиться за адресою с. Комарівка
Славутського району Хмельницької
області, на якій розташований
вищевказаний житловий будинок.

ПАТ «УкрСиббанк» виконав свої
зобов'язання за кредитним договором у
повному обсязі надавши позичальнику
кредит у сумі 80 000 доларів США.

08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ
«Дельта Банк» було укладено договір
купівлі-продажу прав вимоги за
кредитами, про що свідчить виписка з
договору (а.с. 41-42).

На підставі вказаного договору до
позивача перейшло право вимоги, яке
виникло з кредитного договору та
договору іпотеки у обсязі та на умовах,
що існували у первісного кредитора.

Через неналежне виконання умов
договору про надання споживчого
кредиту за правилами у позичальника
утворилась заборгованість у розмірі 121
645,23 долари США, що згідно курсу НБУ
станом на 16.04.2014 року склала 1 506 644,41 грн.,
що підтверджується довідкою від 16.04.2014
року ( а.с. 17).

На виконання умов кредитного договору
та договору іпотеки, відповідачу було
направлено вимогу щодо усунення
порушень умов кредитного договору та
попереджено про звернення стягнення на
предмет іпотеки, проте на дату
звернення до суду з відповідним
позовом відповідач не виконав своїх
зобов'язань.

Разом з тим, 07.06.2014 року набрав чинності
Закон України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті» № 1304 - VІІ від 03.06.2014
року.

Відповідно до ч.1 цього Закону
визначено, що протягом його дії: 1) не
може бути примусово стягнуте
(відчужене без згоди власника) нерухоме
житлове майно, яке вважається
предметом застави згідно ст. 4 Закону
України «Про заставу» та/або предметом
іпотеки згідно ст. 5 Закону України «Про
іпотеку», якщо таке майно виступає як
забезпечення зобов'язань громадянина
України (позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що:

- таке нерухоме житлове майно
використовується як місце постійного
проживання позичальника / майнового
поручителя або є об'єктом
незавершеного будівництва нерухомого
житлового майна, яке перебуває в
іпотеці, за умови, що у позичальника або
майнового поручителя у власності не
знаходиться інше нерухоме житлове
майно;

- загальна площа такого нерухомого
житлового майна (об'єкта
незавершеного будівництва нерухомого
житлового майна) не перевищує 140 кв.
метрів для квартири та 250 кв. метрів для
житлового будинку.

Як вбачається з матеріалів справи, та
встановлено судом кредит, який
надавався ОСОБА_1 банком є кредитом в
іноземній валюті, та на його
забезпечення ОСОБА_1 було передано, як
іпотекодавцем, житловий будинок з
надвірними будівлями, загальною площею
417,8 кв.м., житловою площею 141 кв.м., а
також надвірні будівлі: цегляні хлів,
гараж, літня кухня, цегляні гараж та
баня, з блоків майстерня, що
знаходяться по АДРЕСА_1.

Приймаючи до уваги опис об'єкта
нерухомості - житлового будинку
АДРЕСА_1, - згідно витягу з реєстру прав
власності на нерухоме майно № 14237399,
загальну його площу 417,8 складає житлова
площа будинку, а також хлів, гараж,
літня кухня, гараж, баня та майстерня.

Таким чином, враховуючи норми Закону
України «Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті» № 1304 - VІІ від 03.06.2014 року, який є
чинним на момент розгляду справи в
суді, суд приходить до висновку, що в
задоволенні позовних вимог позивача
про звернення стягнення на предмет
іпотеки слід відмовити.

З урахуванням викладеного, суд
зазначає що на правовідносини між
сторонами поширюється дія Закону
України «Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті», відтак, в період дії вказаного
закону не може відбуватись звернення
стягнення на предмет іпотеки.
Правовідносини між сторонами,
пов'язані з виселенням осіб із
житлового будинку, є похідними від
передбаченої законом процедури
звернення стягнення на предмет
іпотеки, а оскільки на сьогоднішній
день нерухоме житлове майно не може
бути примусово стягнуте, оскільки суд
відзначає відсутність передбачених
законом підстав для здійсненні
стягнення на іпотечне майно, то вимоги
щодо примусового виселення мешканців з
будинку не підлягають задоволенню
також.

На підставі викладеного та керуючись
ч.1 Закону України «Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті», ст.ст. 3, 4, 10, 11, 57-60, 88,
179, 209, 212-215, 218, 223, 292, 294 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В позові Публічного акціонерного
товариства « Дельта Банк» до ОСОБА_1 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки шляхом передачі у власність,
виселення та усунення перешкод у
здійсненні права власності - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Хмельницької області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Суддя
Маршал І. М.