Справа № 142/1082/14-ц Провадження №
22-ц/772/2753/2014Головуючий в суді першої
інстанції Фартух О. І.Категорія 27
Доповідач Чуприна В. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів Судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінницької області у складі :

Головуючого:
Чуприни В.О.

Суддів:
Чорного В.І., Оніщука В.В.

При
секретарі : Богацькій О.М.

За участю :
представника ПАТ КБ «ПриватБанк» - Роя
В.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Вінницької області
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
передачу предмета застави та звернення
стягнення, за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» (далі
ПАТ КБ «ПриватБанк») на рішення
Піщанського районного суду Вінницької
області від 16 липня 2014 року, встановила:

У червні 2014 р. ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулося з вказаним позовом,
посилаючись на те, що відповідно до
укладеного договору
№ SAMDN1796 від 02.04.2008 р. ОСОБА_3
отримав кредит у розмірі 25000,00 доларів
США зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 17% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 23.03.2011 р.

У зв'язку з тим, що ОСОБА_3 не
здійснював погашення заборгованості
за кредитом у встановлені договором
строки, станом на 16.04.2014 р. утворилася
заборгованість у розмірі 65689.38 грн.
доларів США, з яких: 20397,45 доларів за
кредитом; 45291,93 доларів по процентам за
користування кредитом.

В забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором між
ПАТ КБ «ПриватБанк» і ОСОБА_3 02.04.2008 р.
укладений договір застави згідно з
яким останній надав у заставу належний
йому автомобіль КАМАЗ (модель: 5410, рік
випуску 1984, тип ТЗ: сідловий тягач-Е, №
кузова/шасі : НОМЕР_1, реєстраційний
номер НОМЕР_2) з причепом ОДАЗ (модель:
9385, рік випуску: 1989, тип ТЗ:
н/причіп-контейнерний, № кузова/шасі:
НОМЕР_6, реєстраційний номер НОМЕР_3.

Також 02.04.2008 р. між ПАТ КБ
«ПриватБанк» і ОСОБА_4 укладений
договір застави №б/н згідно з яким,
останній надав у заставу належний йому
автомобіль МАЗ (модель: 64299, рік випуску:
1993, тип ТЗ: вантажний сідловий тягач-Е,
№ кузова/шасі: НОМЕР_8, реєстраційний
номер: НОМЕР_5) з причепом МАЗ (модель:
93866, рік випуску: 1993, тип ТЗ: н/причіп
фургон, № кузова/шасі: НОМЕР_7
реєстраційний номер НОМЕР_4.

З огляду на те, що відповідач
зобов'язання за кредитним договором не
виконує, предмети застави в заклад
банку не передані, а заставодержатель
має право задовольнити свої вимоги у
повному обсязі шляхом звернення
стягнення на предмет застави та
наступної його реалізації, позивач
просив: 1) передати в заклад ПАТ КБ
«ПриватБанк» шляхом вилучення у ОСОБА_3
заставного автомобіля КАМАЗ з
причепом; 2) передати в заклад ПАТ КБ
«ПриватБанк» шляхом вилучення у ОСОБА_4
заставного автомобіля МАЗ з причепом; 3)
в рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором в сумі 23327,69
доларів США звернути стягнення на
вказані транспортні засоби шляхом
безпосереднього продажу конкретному
покупцю з правом укладення
заставодержателем договору
купівлі-продажу в органах ДАІ, а також
наданням ПАТ КБ «ПриватБанк» всіх
повноважень, необхідних для здійснення
продажу.

Рішенням Піщанського районного суду
Вінницької області від 16.07.2014 р. позов
задоволений частково: зобов'язано
ОСОБА_3 передати в заклад ПАТ КБ
«ПриватБанк» належне йому на праві
власності заставне майно:

- автомобіль КАМАЗ (модель: 5410, рік
випуску 1984, тип ТЗ: сідловий тягач-Е, №
кузова/шасі : НОМЕР_1, реєстраційний
номер НОМЕР_2) з причепом ОДАЗ (модель:
9385, рік випуску: 1989, тип ТЗ:
н/причіп-контейнерний, № кузова/шасі:
НОМЕР_6, реєстраційний номер НОМЕР_3;

- автомобіль МАЗ (модель: 64299, рік
випуску: 1993, тип ТЗ: вантажний сідловий
тягач-Е, № кузова/шасі: НОМЕР_8,
реєстраційний номер: НОМЕР_5) з причепом
МАЗ (модель: 93866, рік випуску: 1993, тип ТЗ:
н/причіп фургон, № кузова/шасі: НОМЕР_7
реєстраційний номер НОМЕР_4.

В рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором від 02.04.2008 р.
в сумі 23327,69 доларів США звернути
стягнення на вищезазначені автомобілі
з причепами шляхом безпосереднього
продажу конкретному покупцю з правом
укладення заставодержателем договору
купівлі-продажу предмета застави від
імені заставодавця, зі зняттям з обліку
в органах ДАЇ з наданням ПАТ КБ
«ПриватБанк» всіх повноважень,
необхідних для здійснення продажу.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ
КБ «ПриватБанк» 3654,00 грн.

Не погодившись, ПАТ КБ
«ПриватБанк» подало апеляційну скаргу
в якій, посилаючись в основному на
обставини справи та власну оцінку
доказів, без наведення конкретних
зауважень щодо порушень судом першої
інстанції норм закону, просили рішення
скасувати частково в частині відмови у
задоволенні позову до ОСОБА_4 у
редакції позову та ухвалити нове про
задоволення позовних вимог повністю та
стягнути з відповідачів судові витрати
по справі.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення представника банку,
обговоривши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів дійшла висновку про часткове
задоволення апеляційної скарги,
зокрема, щодо скасування рішення
повністю і ухвалення нового з
наступних підстав.

Відповідно приписів ст. 213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обґрунтованим. Законним є
рішення, яким суд, виконавши всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Ухвалене у справі рішення
зазначеним вимогам не відповідає, в
тому числі в тому, що воно всупереч
вимог ст.ст. 214, 215 ЦПК України не
вмотивоване встановленими судом
обставинами з визначенням
правовідносин сторін, не містить
інформації чи були порушені права та
інтереси ПАТ КБ «ПриватБанк» і в чому
вони полягають, не має і висновку
стосовно відмови позивачу у вилученні
заставних автомобілів з причепами.

Згідно ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Пунктом 16.10 договорів застави
передбачено, що у випадку порушення
заставодавцем/позичальником
зобов'язань за кредитним договором, або
договором застави, заставодавець
зобов'язаний передати предмет застави
заставодержателю в заклад за актом
прийому-передачі, що підписується
сторонами (а.с.21-25, 26-30).

У порушення зазначених вимог
закону та умов кредитного договору
(а.с.9), відповідач зобов'язання за
кредитним договором не виконує,
предмети застави в заклад банку не
передані.

Відповідно до ст. 19 Закону України
«Про заставу», за рахунок заставленого
майна заставодержатель має право
задовольнити свої вимоги в повному
обсязі, що визначаються на момент
фактичного задоволення.
Заставодержатель набуває право
звернення стягнення на предмет застави
в разі, якщо в момент настання терміну
виконання зобов'язання, забезпеченою
заставою, воно не буде виконано (ч. 1 ст.
20 Закону України «Про заставу»).
Звернення стягнення на заставлене
майно здійснюється за рішенням суду
або третейського суду, на підставі
виконавчого напису нотаріуса, якщо
інше не передбачено законом, або
договором застави (ч. 6 ст. 20 Закону
України «Про заставу»).

Згідно з договорами застави,
звернення стягнення та реалізація
предмета застави здійснюється
відповідно чинного законодавства та
кредитного договору (а.с.9-16), у тому
числі шляхом безпосереднього продажу
конкретному покупцю з правом укладення
заставодержателем договору
купівлі-продажу предмета застави від
імені заставодавця.

Приймаючи до уваги, що позивачем
заявлено позов саме з вищезазначених
підстав, цілком очевидно, що виконання
рішення суду стосовно звернення
стягнення на предмет застави шляхом
надання права безпосереднього продажу
конкретному покупцю, - неможливо без
фактичного знаходження предметів
застави у володінні позивача.

Ураховуючи вищезазначене, обраний
позивачем спосіб захисту цивільного
права та інтересу у виді вилучення у
відповідачів заставних автомобілів з
причепами підлягає застосуванню,
оскільки цей спосіб відповідає
характеру порушення та узгоджується з
положеннями ст. 16 ЦК України.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог до ОСОБА_4, суд виходив з того, що
останній фактично угоду застави майна
із позивачем не укладав і наміру такого
не мав. Обов'язки, які він нібито узяв на
себе, визнав відповідач ОСОБА_3 і
зобов'язався їх виконати.

З таким помилковим висновком, якого
дійшов суд у невідповідність
обставинам справи та за неправильної
оцінки доказів, погодитись не можна.

Так, згідно свідоцтв про реєстрацію за
НОМЕР_9 НОМЕР_10 власником транспортних
засобів, що надані в заставу, а саме
вантажного сідлового тягача МАЗ,
реєстраційний номер НОМЕР_5, та
напівпричепа-фургона МАЗ,
реєстраційний номер НОМЕР_4, є саме
ОСОБА_5 (а.с.76).

Торгівля транспортними засобами, що
були в експлуатації, у час виникнення
правовідносин в 2008 р. здійснювалася
відповідно до Правил роздрібної
торгівлі транспортними засобами і
номерними агрегатами, затверджених
наказом Міністерства економіки та з
питань європейської інтеграції №228 від
31.07.2002 р.

Видачу довіреностей ОСОБА_4 14.04.2008 р.
ОСОБА_3 на вищезазначені транспортні
засоби (а.с.67 і 68), що були в експлуатації
та мають особливості цивільного
обороту, без укладання договору
купівлі-продажу не можна вважати
договором, що укладений у
відповідності з законом і допускає
перехід власності на користь
повіреного.

За таких обставин, коли судом допущена
невідповідність висновків обставинам
справи, недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими, порушення та
неправильне застосування норм
матеріального і процесуального права,
ухвалене у справі рішення залишатись в
силі не може та підлягає скасуванню.

Новим рішенням апеляційний суд вважає
за необхідне задовольнити позовні
вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» у повному
обсязі, так як знаходить їх
обґрунтованим та доведеними.

Розподіл судових витрат сторін
провадиться відповідно до правил ст. 88
ЦПК України, зокрема, позивачу, на
користь якого ухвалено рішення,
присуджується з відповідачів понесені
ним і документально стверджені витрати
у сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів вирішила :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» - задовольнити
частково.

Рішення Піщанського районного суду
Вінницької області від 16 липня 2014 року
скасувати і ухвали нове, яким позов
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про передачу предмета
застави та звернення стягнення -
задовольнити.

Передати в заклад Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» шляхом вилучення у
ОСОБА_3 заставного автомобіля марки
КАМАЗ 5410, рік випуску 1984, тип ТЗ:
сідловий тягач-Е, № кузова/шасі :
НОМЕР_1, реєстраційний номер НОМЕР_2 та
причепа марки ОДАЗ 9385, рік випуску: 1989,
тип ТЗ: н/причіп-контейнерний, №
кузова/шасі: НОМЕР_6, реєстраційний
номер НОМЕР_3 та шляхом вилучення у
ОСОБА_4 заставного автомобіля марки МАЗ
64299, рік випуску: 1993, тип ТЗ: вантажний
сідловий тягач, № кузова/шасі: НОМЕР_8,
реєстраційний номер: НОМЕР_5 та причепа
марки МАЗ 93866, рік випуску: 1993, тип ТЗ:
н/причіп фургон, № кузова/шасі: НОМЕР_7
реєстраційний номер НОМЕР_4.

В рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором №218876-CRED від 02.04.2008
р. в сумі 23327,69 доларів США звернути
стягнення на вищезазначені
транспортні засоби шляхом
безпосереднього продажу конкретному
покупцю з правом укладення
заставодержателем договору
купівлі-продажу предмету застави від
імені заставодавця, зі зняттям
вказаних транспортних засобів в
органах ДАІ України, а також наданням
Публічному акціонерному товариству
Комерційний банк «ПриватБанк» всіх
повноважень, необхідних для здійснення
продажу.

У відшкодування судових витрат
стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4 солідарно на
користь Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк» 3654,00 грн. судового збору з
позовної заяви та 1948,80 грн. судового
збору з апеляційної скарги, а всього
5602,80 грн. судових витрат.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий: (підпис)
В.О. Чуприна

Судді: (підпис)
В.І. Чорний

(підпис) В.В. Оніщук