Справа № 310/5093/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 рокум. Бердянськ
Бердянський міськрайонний суд
Запорізької області у складі судді
Полянчука Б.І., при секретарі Панченко
Л. І., розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ КБ «Укрсоцбанк»
звернулось з позовом до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, вказуючи, що 18.06.2008 року між
Акціонерно-комерційним банком
соціального розвитку «Укрсоцбанк»,
правонаступником усіх прав та
обов'язків якого є ПАТ «Укрсоцбанк» та
відповідачем укладено договір кредиту
№08-330/Ж/008-К. За умовами п. 1.1 договору
банк надає відповідачу кредит на
умовах забезпеченості, повернення,
строковості, платності та цільового
характеру використання у сумі 80000
доларів США зі сплатою 13,5 відсотків
річних та кінцевим терміном погашення
не пізніше 18.06.2018 року, а відповідач
повертає кредит і сплачує за його
користування відсотки та комісійну
винагороду в сумі, у строки та на
умовах, що передбачені кредитним
договором. Банк зобов'язання за
договором виконав і надав відповідачу
грошові кошти в сумі 80 000 доларів США. З
метою забезпечення виконання
зобов'язань за договором кредиту 18.06.2008
року між позивачем та відповідачем
укладено іпотечний договорі
№08-330/ж/008-І. У подальшому було укладено
ряд додаткових угод у зв'язку зі зміною
умов кредитного договору та договору
іпотеки. Угодою №1 від 11.10.2008 року
збільшена відсоткова ставка за
користування кредитом до 14 відсотків
річних. Угодою №2 від 17.03.2010 року
змінено графік погашення кредитної
заборгованості, а також кінцевий
термін повернення кредитної
заборгованості встановлено 17.06.2023 рік.
Додатковою угодою №3 від 26.07.2013 року
встановлено новий графік погашення
кредитної заборгованості та договором
№4 встановлено розстрочення деяких сум
з встановленням відповідних термінів.
Відповідач порушує умови кредитного
договору та додаткових угод. Загальна
заборгованість на 28.05.2014 року становить
105 903,79 доларів США та 79 центів, що згідно
курсу НБУ станом на 28.05.2014 року
становить 1 244 491,59 грн., яку просили
стягнути з відповідача в повному
обсязі.

У судовому засіданні
представник позивача вимоги підтримав
та зазначив, що грошові кошти
відповідачу надавались готівкою.
Просив позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1, будучи
повідомленим належним чином, у судове
засідання не з'явився без поважних
причин.

У письмових запереченнях та
в судовому засіданні представник
відповідача позов не визнав і пояснив
суду, що позивачем не надано доказів
заборгованості за кредитом, оскільки
розрахунок за підписом особи,
повноваження якої не підтверджено не
може свідчити про здійснення операції
щодо видачі готівкових коштів.
Відповідач не отримував грошові кошти
в готівковій формі, а за п. 2.2.3 договору
він повинен їх отримати саме готівкою.
Оскільки доказування не може
ґрунтуватися не припущеннях, то єдиним
документом, який може підтверджувати
видачу готівки є витратний касовий
ордер.

З'ясувавши обставини справи
та перевіривши їх доказами, суд
приходить до наступного.

За договором кредиту
№08-330/Ж/008-К від 18.06.2008 року (а.с. 5-8)
позивач надав ОСОБА_1 кредит у сумі 80 000
доларів США зі сплатою 13,50 процентів
річних та комісії, в розмірі та в
порядку, визначених у додатку №3 до
цього договору. Погашення кредиту
повинно здійснюватися у наступному
порядку до 10 числа (включно) кожного
місяця, починаючи з 01.07.2008 року
(останній платіж 17.06.2018 року) (а.с. 5-8).

Позивачем та відповідачем
укладено додаткову угоду №1 від 11.10.2008
року, додаткову угоду №2 від 17.03.2010 року,
договір про внесення змін №3 та договір
про внесення змін №4 від 26.07.2013 року,
якими збільшена відсоткова ставка за
користування кредитом до 14 відсотків
річних, змінено графік погашення
кредитної заборгованості, а також
кінцевий термін повернення кредитної
заборгованості встановлено 17.06.2023 рік,
встановлено новий графік погашення
кредитної заборгованості та
розстрочення деяких сум з
встановленням відповідних термінів
(а.с.11-24).

18.06.2008 року між сторонами
укладено іпотечний договір (а.с.25-27) та
внесено до нього зміни договорами №1
від 17.03.2010 року та договором від 26.07.2013
року (а.с.28-29).

Згідно розрахунку,
заборгованість відповідача перед
банком станом на 28.05.2014 року склала 105
903,79 доларів США, що за курсом НБУ
складає 1 244 491,59 грн., у тому числі:
заборгованість за кредитом 67 318,08
доларів США, що складає 791 064,99 грн.;
заборгованість за відсотками 33 684,45
доларів США, що складає 395 831,04 грн.; пеня
за несвоєчасне повернення кредиту 3652,08
доларів США, що складає 42 916,21грн.; пеня
за несвоєчасне повернення відсотків
1249,18 доларів США, що складає 14679,35
грн.(а.с.30-31).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК
України, за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальнику у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК
України зобов'язання мають
виконуватись належним чином,
відповідно до закону та умов договору.

Частиною 1 ст. 520 ЦК України
передбачено, що якщо у зобов'язанні,
встановлений строк (термін) то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 1048 ЦК України
розмір і порядок отримання процентів
за договором позики встановлюється
договором. Правила ст. 1048 ЦК України
поширюються й на кредитний договір (ч.2
ст. 1054 ЦК України).

Судом встановлено, що
позивач умови кредитного договору
виконав у повному обсязі, оскільки
грошові кошти в передбаченому
договором розмірі видав відповідачу,
що підтверджується заявою про видачу
готівки №601 від 18.06.2008 року у якій
ОСОБА_1 розписався про отримання 80 000
доларів США, що є еквівалентом 388 344 грн.
(а.с.57).

Посилання відповідача на ту
обставину, що розрахунок
заборгованості підписано особою,
повноваження якої не підтверджено,
тому він не може свідчити про
здійснення операції щодо видачі
готівкових коштів, суд не може взяти до
уваги, оскільки у суду відсутні
підстави не вірити головному
економісту відділу по роботі з
колекторськими компаніями Купрєєвій Я.
С., яка підписала цей розрахунок та який
скріплено печаткою позивача. Крім того,
відповідачем не надано суду первинні
документи, щодо видачі кредиту та
здійснення його часткового погашення
(платіжні доручення, меморіальні
ордери, розписки, чеки, тощо), які би
спростовували цей розрахунок.
Клопотання про забезпечення цих
доказів або їх витребування у порядку
ст. ст. 134, 137 ЦПК України не заявлялись.

Представник позивача надав
суду копію заяви про видачу готівки №601
від 18.06.2008 року, яка відповідає вимогам
п. 4 глави 3 «Інструкції про касові
операції в банках України», чим
спростував твердження представника
відповідача про неотримання
відповідачем грошових коштів у
готівковій формі.

Крім того, згідно розрахунку
(а.с.30-31) відповідач виконував
зобов'язання за кредитним договором з
10.07.2008 року по 22.04.2010 року і представник
відповідача не оспорював сам факт
отримання цих грошових коштів, тому
повинен виконувати зобов'язання, що ним
обумовлені.

Таким чином, відповідач не
надав суду доказів, які підтверджують
виконання ним умов кредитного договору
від 18.06.2008 року, додаткової угоди №1 від
11.10.2008 року, додаткової угоди №2 від
17.03.2010 року, договору про внесення змін
№3 та договору про внесення змін №4 від
26.07.2013 року, тому з нього підлягає
стягненню заборгованість за договором
кредиту згідно наданого позивачем
розрахунку (а.с.30-31).

На підставі ст. 88 ЦПК України
судовий збір підлягає стягненню з
відповідача.

Керуючись ст. ст. 520, 526, 1048, 1054
ЦК України, ст. ст. 88, 212-215 ЦПК України,
суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства
«Укрсоцбанк» заборгованість за
кредитом у сумі 1 244 491,59 грн. та 3654 грн.
судового збору.

Рішення суду набирає
законної сили після закінчення строку
для подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на
рішення суду подається протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції, який ухвалив оскаржуване
рішення.

Суддя