Справа № 527/2238/14-ц
номер провадження 2/527/639/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 вересня 2014 року Глобинський
районний суд Полтавської області в
складі:

головуючої судді -
Левицької Т.В,

при секретарі - Папенко
Л.І

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Глобине
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Зубанівської сільської ради про
визнання права власності на житловий
будинок з господарськими будівлями в
порядку спадкування за заповітом,
треті особи без самостійних вимог щодо
предмету спору - Глобинське районне
управління юстиції в особі
реєстраційної служби, відділ
Держземагенства у Глобинському районі,
Глобинська державна нотаріальна
контора, ОСОБА_2, ОСОБА_3,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 08 вересня 2014 року
звернувся до суду з зазначеним позовом.

Обґрунтував його наступним.
ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер - ОСОБА_4, після
смерті якого залишилось спадкове майно
- житловий будинок з господарськими
будівлями, розташований в АДРЕСА_1. Він
є спадкоємцем майна померлого за
заповітом.

В зв'язку з оформленням спадщини
виявилося, що при житті ОСОБА_4 не
оформив правовстановлюючі документи
на домоволодіння, хоча згідно записів в
погосподарських книгах Зубанівської
сільської ради воно значилося за ним,
як за власником. Через відсутність
правовстановлюючого документу на
спадковий будинок Глобинською
держнотконтора відмовила йому
(позивачу) у видачі свідоцтва про право
на спадщину.

Посилаючись на викладене, позивач
прохав суд визнати за ним в порядку
спадкування за заповітом померлого
ОСОБА_4 право власності на вказане
нерухоме майно.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не
з»явився, направив до суду заяву про
розгляд справи у його відсутності.
Вказав, що позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача - Зубанівської
сільської ради, представники третіх
осіб - відділу Держземагенства у
Глобинському районі, Глобинського РУЮ
в особі реєстраційної служби,
Глобинської держнотконтори, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 в судове засідання не з'явилися.
Належним чином повідомлені про час і
місце розгляду справи. Заперечень на
позов не надіслали. Направили заяви про
розгляд справи у їх відсутності.

Суд, дослідивши та оцінивши надані
письмові докази з точки зору їх
належності, допустимості,
достовірності, достатності і взаємного
зв'язку встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_4.

За життя - 16 грудня 2013 року, ОСОБА_4 склав
заповіт, посвідчений секретарем
виконкому Зубанівської сільської ради
Глобинського району Полтавської
області, Яременко Н.В. за реєстровим №
36, згідно якого усе належне йому майно
заповів - ОСОБА_1. Заповіт на день смерті
не змінено та не скасовано.

Згідно повідомлення Глобинської
держнотконтори № 901/01-16 від 22 липня 2014
року, позивач в установлений законом
строк прийняв спадщину за заповітом
після померлого ОСОБА_4. Дружина
померлого ОСОБА_2 та син померлого
ОСОБА_3 під час відкриття спадщини,
особисто в установлений законом
термін, подали заяви до Глобинської
державної нотаріальної контори, про
відмову від прийняття спадщини після
померлого батька ОСОБА_4 на користь
ОСОБА_1 (позивача по справі). Осіб, які
мають право на обов»якову частку у
спадщині немає.

Глобинська державна нотаріальна
контора 22 липня 2014 року відмовила
ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на
спадщину на житловий будинок з
господарськими будівлями,
розташований в АДРЕСА_1, у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючого
документу на нього.

Згідно технічного паспорту, житловий
будинок літ. «А» було побудовано в 1979
році, погріб з шийкою літ. «Д» - в 1979
році, прибудова літ. «а» - в 1979 році,
сарай літ. «б» - в 1980 році, літня кухня -
сарай - гараж літ. «Б» - в 1979 році, сарай
літ. «В» - в 1979 році, убиральня літ «Г» - в
1979 році, ганок літ. «аг» , колодязь
питний - «к», огорожа №1, ворота
№2,огорожа №3.

Відповідно до Постанови Ради Міністрів
СРСР від 26.08.1948 року «Про застосування
Указу ПВР СРСР від 26.08.1948 року»
побудовані громадянами на відведених
їм земельних ділянках будинки є їх
особистою власністю.

Порядок правової реєстрації будинків
та господарських будівель і споруд, а
також домоволодіння в містах та
селищах міського типу був
врегульований на Україні Інструкцією
про порядок реєстрації будівель в
містах, робочих, дачних і курортних
селищах України від 23/25.12.1947 року,
Інструкцією про порядок реєстрації
будинків і домоволодінь в містах і
селищах міського типу Української РСР,
затвердженою 31.01.1966 року Мінкомгоспом
УРСР.

Запис в реєстраційній книзі про
належність домоволодіння на праві
особистої власності певній особі, є
офіційним доказом права власності
даної особи на це домоволодіння.

Згідно Закону «Про сільську Раду
депутатів трудящих УРСР» від 02.06.1968
року, кожна сільська рада вела
погосподарські книги, в яких
відповідним записом посвідчувалося
право землекористування всіх громадян
на території сільської ради, в
особовому рахунку вказувались
прізвище, ім'я та по батькові глави
сім»ї, на ім'я якого відкрито особовий
рахунок, він і був власником будинку.

Відповідно до записів в
погосподарських книгах Зубанівської
сільської ради з 1979 року був
зареєстрований в АДРЕСА_1, і проживав у
ньому до смерті. З 1979 року за ним,
останнім часом під № 0236, значилося
належне на праві приватної власності
нерухоме майно - житловий будинок з
господарськими будівлями,
розташований за адресою: АДРЕСА_1 на не
приватизованій земельній ділянці для
обслуговування житлового будинку
господарських будівель і споруд площею
0,1901 га., для ведення особистого
селянського господарства розміром 0,5326
га .

Оцінивши надані докази, суд прийшов до
висновку, що спадкодавець ОСОБА_4 за
свого життя набув право власності на
назване нерухоме майно відповідно до
закону, що діяв на час створення даного
майна, проте, за життя не провів
державну реєстрацію права власності на
нього, відповідно до закону, що діє на
час прийняття позивачем спадщини, в
зв'язку з чим і виник спір. Його
вирішення можливе лише в судовому
порядку, оскільки відповідно до ч.4 ст. 25
ЦК України, цивільна правоздатність
фізичної особи припиняється у момент
її смерті, а тому оформлення права
власності на нерухоме майно за
померлою особою неможливе.

Згідно висновку відділу регіонального
розвитку, містобудування та
архітектури Глобинської РДА від 07.08.2014
року № 210/02-04, на житловий будинок літ.
«А» площею 81.00 кв.м., прибудова літ «а»
площею 14.50 кв.м., погріб з шийкою літ.
«Д» площею 15.00 кв.м.; сарай літ. «б»
площею 13.50 кв.м.; літня кухня - сарай -
гараж літ. «Б» площею 64.20 кв.м.; сарай
літ. «В» площею 19.20 кв.м.; вбиральня літ.
«Г» площею 1.30 кв.м.; ганок літ. «аг»;
колодязь питний літ «к», огорожа № 1;
ворота № 2; огорожа № 3, що розташовані ,
які розташовані в АДРЕСА_1, збудовані
без істотних порушень діючих
будівельних норм і правил.

Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України
кожна особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.
Способами захисту цивільних прав та
інтересів може бути визнання права.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК
України спадкування здійснюється за
заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

За ч.1 ст. 1223 ЦК України право на
спадкування мають особи, визначені у
заповіті.

Ч.1 ст. 1268 ЦК України встановлено, що
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Встановивши, що спадкодавець ОСОБА_4
за життя на передбачених законом
підставах набув право власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями, розташований в АДРЕСА_1, суд
прийшов до висновку, що позивач, як
спадкоємець, який прийняв спадщину по
заповіту, має право на успадкування
названого майна.

Визнання права власності за ОСОБА_1 на
спадковий житловий будинок з
господарськими будівлями не
оспорюється відповідачем та не порушує
прав чи інтересів інших осіб.

Позов ґрунтується на законі, доведений
належними доказами, а тому підлягає
задоволенню.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 392, 1217, 1218, 1223,1268 ЦК
України, ст. ст. 10, 11, 30, 60, 212-215 ЦПК
України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженцем с. Великі Кринки
Глобинського району Полтавської
області, в порядку спадкування після
померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_4,
право власності на нерухоме майно: на
житловий будинок літ. «А», площею 81.00
кв.м., загальною площею 69.1 кв.м., житлова
площа 37.8 кв.м., допоміжна площа 31.3 кв.м.,
погріб з шийкою літ. «Д» площею 15.00 кв.м.;
прибудова літ. «а» площею 14.50 кв.м.;
сарай літ. «б» площею 13.50 кв.м.; літня
кухня - сарай - гараж літ. «Б» площею 64.20
кв.м.; сарай літ. «В» площею 19.20 кв.м.;
вбиральня літ. «Г» площею 1.30 кв.м.; ганок
літ. «аг»; колодязь питний «к», огорожа
№ 1; ворота № 2; огорожа № 3, що
розташовані на неприватизованій
земельній ділянці (не приватизована):
для обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд -
розміром - 0,1901 га., для ведення
особистого селянського господарства
розміром - 0,5326га., за адресою: АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Полтавської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі в 10-денний строк з дня його
проголошення апеляційної скарги.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

СУДДЯ ГЛОБИНСЬКОГО

РАЙОНОГО СУДУ
Т. В.
Левицька