Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року
м.Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської
області у складі:

головуючого судді
Суходольського О.М.

при секретарі
Івлєвій С.М.

за участю позивачки
ОСОБА_1

за участю відповідача
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Черкаси
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про визнання особи такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з
указаним позовом, мотивуючи позов тим,
що вона є власником домоволодіння по
АДРЕСА_1 Черкаського району Черкаської
області. Позивачка проживає у
вказаному будинку, однак крім неї у
вказаному будинку зареєстрований
також відповідач ОСОБА_2, який є її
колишнім співмешканцем.

Позивачка зазначає, що відповідач
з 20.01.2013р. в її будинку не проживає, його
речей в будинку немає, що
підтверджується актом обстеження
житлово-побутових умов заявника від
11.02.2014р. та заявами двох сусідів. З
20.01.2013р. ОСОБА_2 фактично проживає в
будинку по АДРЕСА_2 Черкаського району
у їх спільної дочки ОСОБА_3.

Оскільки відповідач в будинку не
проживає, позивачка вважає, що вона
позбавлена можливості належним чином
використовувати та розпоряджатися
своїм домоволодінням по АДРЕСА_1
Черкаського району, не має можливості
отримати субсидію на сплату
комунальних послуг, так як відповідач в
будинку зареєстрований, та вважає, що
відповідач втратив право на
користування житлом у ньому. Позивачка
просить визнати відповідача таким, що
втратив право користування зазначеним
житловим будинком із зняттям його з
реєстрації.

В судовому засіданні позивачка
ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала
повністю, просила позов задовольнити.

В судовому засіданні відповідач
ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, просив
відмовити в задоволенні позову,
мотивуючи тим, що він з 1990р. і по даний
час проживає в будинку по АДРЕСА_1
Черкаського району разом із
позивачкою. Ввважає, що він має право на
частину вказаного будинку, однак
ніяких правовстановлюючих документів
на будинок в нього немає. Протягом
останніх кількох років в нього з
позивачкою склались неприязні
стосунки, внаслідок чого позивачка
змінила замки від вхідних дверей
будинку, тому він вимушений проживати у
будинку своєї дочки по АДРЕСА_2
Черкаського району. До будинку
позивачки він періодично навідується,
щоб щось зробити по господарству, доски
вивезти, тощо.

В судовому засіданні допитаний
свідок ОСОБА_4, який пояснив, що він
проживає в м.Черкаси, однак майже щодня
їздить до своєї дочки на дачу в АДРЕСА_1.
Він знає, що неподалік в домоволодінні
(точну адресу не знає) проживає ОСОБА_2,
оскільки він його кілька разів там
бачив. Однак, чи постійно ОСОБА_2
проживає в будинку і хто є власником
будинку він не знає.

Заслухавши думку учасників
процесу, дослідивши надані письмові
докази, суд встановив наступні
фактичні обставини справи та
відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що житловий
будинок у АДРЕСА_1 належить на праві
приватної власності позивачці ОСОБА_1
згідно свідоцтва про право власності
№566 від 27.12.1990р. Позивачка
зареєстрована у вказаному будинку, як
його власник та у вказаному будинку
проживає.

Згідно довідки Хацьківської сільської
ради Черкаського району від 16.09.2014р. №930
в будинку по АДРЕСА_1 Черкаського
району Черкаської області
зареєстровані чотири особи: позивачка,
її дочка ОСОБА_5, 1974р.н., онук ОСОБА_6,
1993р.н., та співмешканець ОСОБА_2, 1958р.н.

Згідно акта обстеження
житлово-побутових умов заявника від
11.02.2014р. встановлено, що ОСОБА_2 за
місцем реєстрації не проживає з 20.01.2013р.

Згідно письмових заяв гр.ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 від 22.09.2014р., завірених в
Хацьківській сільській раді,
встановлено, що ОСОБА_2 із січня 2012р. не
проживає в будинку ОСОБА_1 по АДРЕСА_1,
його речей в будинку немає.

Відповідно до ст.317 ЦК України
власникові належить право володіння,
користування та розпорядження своїм
майном, а ст.150 ЖК України передбачає, що
власник жилого будинку користується
ним для особистого проживання та
проживання членів своєї сім'ї і має
право розпоряджатися цією власністю на
свій розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.

Відповідно до ч.1 ст.71 Житлового кодексу
України при тимчасовій відсутності
наймача або членів його сім'ї за ними
зберігається жиле приміщення протягом
шести місяців.

Будь-яких цивільно-правових угод
з власником будинку, які давали б право
відповідачу користуватися жилим
приміщенням у ньому, відповідач не
укладав. Суд критично оцінює пояснення
відповідача з приводу його права
власності на частину спірного будинку,
оскільки згідно поданих суду
документів власником будинку є
позивачка, а у відповідача ніяких
правовстановлюючих документів на
будинок немає.

З наявних матеріалів справи
вбачається, що відповідач фактично не є
членом сім'ї позивачки, з 20.01.2013р.
фактично в будинку у АДРЕСА_1 не
проживає, правових підстав
користуватись вказаним будинком у
відповідача немає, однак у вказаному
будинку він зареєстрований, тобто суд
вважає, що відповідач втратив право
користування житловим приміщенням в
даному будинку.

Враховуючи вказані обставини, суд
вважає, що ОСОБА_2 має бути визнаний
таким, що втратив право користування
житловим будинком, що розташований по
АДРЕСА_1 Черкаського району Черкаської
області, який належить на праві
власності ОСОБА_1, із зняттям його з
реєстраційного обліку у вказаному
будинку.

Керуючись ст.317 ЦК України, ст.ст.71,
150 ЖК України, ст.ст.213-215 ЦПК України суд,
-

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право
на користування житловим будинком, що
розташований по АДРЕСА_1 Черкаського
району Черкаської області, який
належить на праві власності ОСОБА_1, та
зняти ОСОБА_2 з реєстраційного обліку у
вказаному житловому приміщенні.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано протягом десяти днів з дня
його проголошення через суд першої
інстанції.

Повний текст рішення складений 13
жовтня 2014 року.

Суддя: О. М. Суходольський