Справа №488/848/14-ц 07.08.2014 07.08.2014 07.08.2014
Провадження №22-ц/784/2298/14
Головуючий у першій інстанції-Циганок
Доповідач апеляційної
інстанції-Данилова О.О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 серпня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючого - Данилової О.О.,

суддів - Коломієць В.В.,
Шолох З.Л.,

при секретарі - Горенко Ю.В.,

за участю (в режимі відео
конференції) відповідача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу

ОСОБА_1

на ухвалу Корабельного районного суду
м. Миколаєва від 24 червня 2014 року у
цивільній справі за позовом

публічного акціонерного товариства
«Дельта банк» (далі - Дельта Банк)

до Корабельного відділу державної
виконавчої служби Миколаївського
міського управління юстиції (далі -
Корабельний ВДВС),

товариства з обмеженою
відповідальністю «Укрспецторг групп»,

ОСОБА_1

про визнання прилюдних торгів
недійсними

У С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2014 року Дельта Банк звернувся
з позовом до Корабельного ВДВС, ТОВ
«Укрспецторг групп» та ОСОБА_1, в якому
зазначав, що на прилюдних торгах 23
серпня 2013 року було продано покупцю
ОСОБА_1 нерухоме майно -
торгівельно-закусочний павільйон по
АДРЕСА_1 яке належало боржнику банку -
ОСОБА_4

Посилаючись на те, що прилюдні торги
проведені з чисельними порушеннями
вимог законодавства, Дельта Банк
просив визнати їх такими, що не
відбулися (недійсними), та визнати
недійсним протокол проведення
прилюдних торгів і акт, складений за
наслідками їх проведення.

Третьою особою до участі у справі
залучено попереднього власника майна -
ОСОБА_4

Ухвалою Корабельного районного суду м.
Миколаєва від 24 червня 2014 року
задоволено заяву ОСОБА_4. про
забезпечення позову, накладено арешт
на продане майно -
торгівельно-закусочний павільйон по
АДРЕСА_1. ОСОБА_1 заборонено вчиняти дії
по зносу, перебудові, переобладнанні
нерухомого майна.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив
ухвалу суду скасувати, посилаючись на
недоведеність підстав для
забезпечення позову,
необґрунтованість самого позову та
порушення його, апелянта, права
власності.

Перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів не вбачає підстав для її
задоволення, виходячи з наступного.

Так, відповідно до частини 3 статті 151
ЦПК підставою забезпечення позову є
можливість утруднення чи неможливість
у майбутньому виконання рішення суду.
Необхідність вирішення цих питань
випливає і з положень статті 10 ЦПК, за
змістом якої цивільне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
та рівноправності сторін, а суд
зобов'язаний створити умови, за яких
дотримувався б необхідний баланс їхніх
процесуальних прав та обов'язків та
була б гарантована реальна можливість
захисту майнових та особистих
(немайнових) прав сторін.

Частиною 1 статті 152 ЦПК передбачені
способи забезпечення позову, які
залежать від характеру спірних
правовідносин, позовних вимог та інших
обставин конкретного спору, що
зумовлюють необхідність забезпечення
виконання судового рішення. Перелік
таких способів не є вичерпним.

Прилюдні торги є спеціальною
процедурою, за результатами якої
укладається договір купівлі-продажу.
Такий договір, як правочин, можна
визнати недійсним в судовому порядку з
підстав недодержання в момент його
вчинення сторонами вимог, які
встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203
ЦК (частина 1 статті 215 ЦК). Результати
прилюдних торгів оформлюються
протоколом про проведення прилюдних
торгів та актом державного виконавця
про проведення прилюдних торгів, які
фактично і є договором купівлі-продажу
майна та свідчать про перехід права
власності до іншої особи -покупця.

Порушення встановленого
законодавством порядку проведення
торгів може бути підставою визнання
торгів недійсними або такими, що не
відбулись, що прямо впливає на
дійсність укладеного на торгах
договору купівлі-продажу.

Таким чином, кінцевим предметом позову
про визнання прилюдних торгів
недійсними є правовідносини з переходу
права власності на певний об'єкт
нерухомого майна до іншої особи.

Наслідком визнання публічних торгів
недійсними або такими, що не відбулися,
є повернення сторін договору до
первісного стану (в тому числі
повернення майна організатору торгів
для повторної організації і проведення
торгів).

За змістом реституції майно має бути
повернуто тією особою, яка його набула
за угодою, та в такому стані, в якому
остання його отримала.

Забезпечуючи позов Дельта Банку
шляхом накладення арешту на об'єкт
продажу з публічних торгів -
торгівельно-закусочний павільйон та
заборони покупцю вчиняти дії по його
зносу, переобладнанню тощо, суд першої
інстанції мав на меті забезпечити
можливість відновлення правового
статусу майна в тому стані, в якому його
було відчужено, та за участю учасників
спірного правочину.

Крім того, збереження попереднього
стану нерухомого майна має сприяти і
визначенню дійсної вартості об'єкта,
оскільки ці обставини також є
підставою позову.

Приймаючи до уваги вищезазначені
обставини, колегія суддів не
погоджується з посилання апелянта на
те, що вжиті судом заходи не є
співмірними, бо позов Дельта Банку є
немайновим і тому його виконання не
пов'язане зі станом майна та його
власником.

До того ж правила статті 151 ЦПК не
містять обмежень про можливість
застосування заходів забезпечення
лише за позовами про присудження
(вимогами майнового характеру).

Не можна погодитись і з посиланням
апелянта на те, що заходи забезпечення
позову вжиті судом не за заявою
позивача.

Правила частини 1 статті 152 ЦПК
передбачають право на забезпечення
позову за заявою будь-якої особи, яка
бере участь у справі ( стаття 26 ЦПК).

Не можна погодитись з твердженням
ОСОБА_1 про те, що заходи забезпечення
вжиті за необґрунтованим позовом.
Оцінка обґрунтованості позовних вимог
дається судом під час ухвалення
судового рішення по суті спору.

Накладення арешту на майно полягає в
обмеженні власника лише
розпоряджатись ним (продаж, дарування,
відчуження в інший спосіб), але при
цьому не перешкоджає відповідачу
використовувати майно за призначенням,
в тому числі і у підприємницькій
діяльності.

До того ж права особи, щодо якої вжито
засоби забезпечення позову, має право
на відшкодування збитків за правилами
статті 155 ЦПК.

Таким чином, колегія суддів не вбачає
порушень судом першої інстанції вимог
процесуального законодавства при
вирішенні питання про вжиття заходів
забезпечення позову, а тому і підстав
для скасування ухвали суду.

Керуючись частиною 1 статті 312 та
статтею 315 ЦПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а
ухвалу Корабельного районного суду м.
Миколаєва від 24 червня 2014 року залишити
без зміни.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий

Судді