АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7090/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Демидова С. О. Доповідач -
Єлізаренко І.А. Категорія 27
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області у складі:

головуючого - Єлізаренко І.А.

суддів - Гайдук В.І.,
Свистунової О.В.,

при секретарі - Сінченко І.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Жовтневого районного суду
м.Дніпропетровська від 26 червня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк», третя
особа Державне підприємство
«Інформаційний центр» Міністерства
юстиції України в особі
Дніпропетровської філії Державне
підприємство «Інформаційний центр»
Міністерства юстиції України про
визнання зобов"язань по кредитному
договору припиненими та зняття з
обтяження з предмету застави,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернувся з
позовом до ПАТ КБ «ПриватБанк», третя
особа ДП «Інформаційний центр»
Міністерства юстиції України в особі
Дніпропетровської філії Державне
підприємство «Інформаційний центр»
Міністерства юстиції України про
визнання зобов"язань по кредитному
договору припиненими та зняття з
обтяження з предмету застави.

В обґрунтування позовних вимог,
позивач посилався на те, що 12 березня 2007
року між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк»
було укладено кредитний договір №
DN10AE00000430, згідно якого він отримав
грошові кошти у розмірі 20 811,16 доларів
США. Згідно абз. 2 п. 7.1 договору позивач
зобов»язався щомісячно повертати
кредитору 493,83 доларів США. Строк
виконання договору до 12 березня 2012
року. У забезпечення виконання
зобов'язання за кредитним договором
було укладено договір застави рухомого
майна №DN10AE00000430 від 12 березня 2007 року,
згідно якого надано в заставу, належний
йому автомобіль MERSEDES-BENZ 310D, державний
номер НОМЕР_1. На протязі дії кредитного
договору він виконував усі покладені
на нього зобов'язання. 27 січня 2012 року
він звернувся з письмовим запитом
стосовно надання інформації про
залишок заборгованості по кредиту,
однак, відповідачем так і не було
надано такої інформації. За
відсутності інформації він 28 лютого 2012
року за власним розрахунком здійснив
останній платіж в розмірі 536,10 доларів
США. Після сплати останнього платежу
направив на адресу відповідача власний
розрахунок платежів з проханням
здійснити звірку платежів та зняти
обтяження у вигляді застави рухомого
майна автомобіля MERSEDES-BENZ 310 D, державний
номер НОМЕР_2., однак, відповідач ніякої
відповіді не надав, тому просив суд
визнати припиненими його зобов'язання
перед відповідачем за кредитним
договором № DN10AE00000430 від 12 березня 2007
року, визнати припиненим право застави
відповідача щодо транспортного засобу
автомобіля MERSEDES-BENZ 310D, державний номер
НОМЕР_1 та визнати припиненим у
Державному реєстрі обтяжень рухомого
майна обтяження об'єкту - автомобіля
MERSEDES-BENZ 310D, державний номер НОМЕР_1.

Рішенням Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 26 червня
2014 року у задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити його позовні вимоги в
повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає за необхідне
апеляційну скаргу відхилити з
наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи
12 березня 2007 року між ОСОБА_2 та ЗАТ КБ
«ПриватБанк» було укладено кредитний
договір №DNI0АЕ00000430. Відповідно до умов
договору, банк надав позивачу кредитні
кошти у розмірі 20 811,16 доларів США, та
позивачу було відкрито кредитну лінію
у розмірі 5 525 доларів США на сплату
страхових платежів. Строк дії договору
до 12 березня 2012 року (а.с. 5-7).

12 березня 2007 року між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_2 було укладено
договір застави рухомого майна
№DNI0АЕ00000430, згідно якого у забезпечення
виконання заставодавцем зобов'язань за
кредитним договором заставодавець
надав у заставу автомобіль MERSEDES-BENZ 310 D,
державний номер НОМЕР_1, 1999 року випуску
(а.с. 9-11).

Згідно витягу з Державного реєстру
обтяжень рухомого майна зареєстровано
21 березня 2007 року обтяження
транспортного засобу MERSEDES-BENZ,
державний номер НОМЕР_1 (а.с.38, 39).

З матеріалів справи вбачається, що на
протязі з 2007 року по 2012 рік позивачем
здійснювалися платежі по даному
кредитному договору (а.с. 13-29).

27 січня 2012 року ОСОБА_2 звернувся з
заявою до ПАТ КБ «ПриватБанк» про
надання інформації стосовно існуючої
заборгованості по кредитному договору
(а.с. 30).

02 березня 2012 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
надав позивачу відповідь на його заяву,
однак, інформації стосовно існуючої
заборгованості надано не було (а.с.31).

Рішенням Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська від 24 грудня
2012 року, яке ухвалою апеляційного суду
Дніпропетровської області від 12 лютого
2012 року залишено без змін, позовні
вимоги ОСОБА_2 задоволено частково та
встановлено факт відсутності
підвищення відсотків за кредитним
договором № DN10АЕ00000430 від 12 березня 2007
року, визнано дії ПАТ КБ «Приват Банк»
щодо ненадання ОСОБА_2 попередньої
інформації про умови кредитування,
орієнтовану сукупну вартість кредиту,
валютні ризики, методики визначення
валютного курсу та не визначення у
кредитному договорі № DN10АЕ00000430 від 12
березня 2007 року або додатку до нього
детального розпису сукупної вартості
кредиту - неправомірними. Встановлено
факт перерахування ОСОБА_2 на користь
ПАТ КБ «Приват Банк» в рахунок
виконання кредитного договору №
DN10АЕ00000430 від 12 березня 2007 року таких
сум: - 4 300 грн. по квитанції АКБ «Базис №
3282707П від 27 серпня 2012 року, ; 4 300 грн. по
квитанції АКБ «Базис» № 3372817П від 27
вересня 2010 року; 4 300грн. по квитанції
АКБ «Базис» №3468607П від 04 листопада 2010
року ; 4 300 грн. по квитанції АКБ «Базис»
№ 3534558 П від 30 листопада 2010 року ; 4 300
грн. по квитанції АКБ «Базис» № 3623903 П
від 29 грудня 2010 року 4 300 грн. по
квитанції АКБ «Базис» № 3702329 П від 31
січня 2011 року (а.с.35-37).

Згідно наданого банком розрахунку
заборгованості по кредитному договору
№DN10АЕ00000430 від 12 березня 2007 року станом
на 19 листопада 2013 року, вбачається, що у
позивача ОСОБА_2 існує заборгованість в
розмірі 14 123,73 доларів США з яких: 6 095,37
доларів США заборгованість за
кредитом, 4 993,81 доларів США
заборгованість по відсоткам, пеня 3 034,55
доларів США (а.с.87-96).

Позивач був не згодний з наданим
банком розрахунком заборгованості і
надав суду власний розрахунок
заборгованості, сума якої різниться із
сумую, вказаною банком (а.с. 115).

Ухвалою суду від 24 грудня 2013 року у
даній справі було призначено
судово-економічну експертизу, на
вирішення якої ставилися питання щодо
правильності проведення банком
розрахунку по вказаному вище
кредитному договору та наявність чи
відсутність такої заборгованості у
позивача перед банком (а.с. 119, 120).

Листом від 27 травня 2014 року
Дніпропетровський НДІСЕ повернув
матеріали справи без виконання
експертизи у зв'язку із ненаданням
експерту необхідних для проведення
експертизи документів (а.с.127).

Таким чином, суд правильно встановив,
що позивачем не було надано належних
доказів на підтвердження його позовних
вимог.

На час розгляду справи в апеляційній
інстанції сторони з клопотанням про
призначення експертизи не зверталися.

За таких обставин, враховуючи
вищевикладене суд правильно, у
відповідності до ст.ст. 526, 598, 599 ЦК
України, відмовив у задоволенні
позовних вимог ОСОБА_2

Доводи апеляційної скарги стосовно
необгрунтованості рішення суду є
безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі
доводи зводяться до незгоди з рішенням
суду, переоцінки висновків рішення
суду та не спростовують правильність
рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що
спростовують правильність рішення
суду апелянтом не наведено, тому
рішення суду підлягає залишенню без
змін, а апеляційна скарга відхиленню.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Жовтневого районного
суду м. Дніпропетроська від 26 червня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду
набирає законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді