Справа № 419/8952/12
Провадження № 2/204/45/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2014 року Красногвардійський
районний суд м. Дніпропетровська у
складі:

головуючої - судді Нізік О.В.

при секретарі - Таран К.В.

за участю: представників позивача -
ОСОБА_1, ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до
ОСОБА_3, третя особа: Приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 про
визнання заповіту недійсним, -

в с т а н о в и в:

26 листопада 2012 року позивач звернувся
до суду з вищевказаним позовом. В
обґрунтування заявлених позовних
вимог посилається на те, що ОСОБА_7 його
рідна сестра, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3.
16 листопада 2010 року ОСОБА_7 склала
заповіт, який вважає недійсним,
оскільки волевиявлення заповідача не
було і не відповідало його волі. Сестра
хворіла на онкологічну хворобу. З
підстав ст.ст. 1257, 1248, 1247, 1257 Просив:
визнати недійсним заповіт складений
16.11.2010 року від імені ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1 і посвідчений приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_6
(нині ОСОБА_6) за реєстровим № 68 (а. с. 2-4).

У судовому засіданні представники
позивача підтримали заявлені позовні
вимоги та просили їх задовольнити у
повному обсязі.

У судовому засіданні відповідач
заперечував проти заявленого позову та
просив відмовити у задоволенні
позовних вимог у повному обсязі.

У судове засідання Приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 не
з'явилася, надала заяву у якій просила
провести розгляд справи за її
відсутності. Надала письмові пояснення
у яких просила в задоволенні позову
відмовити (а. с. 30-32).

Заслухавши пояснення сторін, свідків
ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставі своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ст. 58 ЦПК України належними є
докази, які містять інформацію щодо
предмета доказування. Суд не бере до
розгляду докази, які не стосуються
предмета доказування.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції
України юрисдикція судів поширюється
на всі правовідносини, що виникають у
державі.

Як встановлено в судовому засіданні,
позивач ОСОБА_5 та ОСОБА_7 є рідними
братом та сестрою (а. с. 5-8).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_7, що
підтверджується Свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1 (а. с. 9, 129).

ОСОБА_7 за життя склала Заповіт 16
листопада 2010 року (а. с. 7) на ім'я ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (відповідач у справі).

Відповідно Акту № 11 амбулаторної
(посмертної) судово-психіатричної
експертизи на ОСОБА_7, остання в період
часу на момент складання заповіту 16
листопада 2010 року, яким-небудь
психічним розладом не страдала. По
своєму психічному стану в той період
часу вона могла розуміти значення
своїх дій та керувати ними (а. с. 176-178).

Підстави припускати що заповіт
підписала не ОСОБА_7 у суду відсутні з
огляду на матеріали справи та
пояснення у судовому засіданні сторін
і свідків ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, які кожен окремо пояснили, що
померла бажала скласти заповіт на ім'я
відповідача про що відкрито
розповідала. У зв'язку з чим суд
критично ставиться до клопотання щодо
призначення посмертної почеркознавчої
експертизи заявлене позивачем після
розгляду справи по суті та надходження
Акту з експертної установи щодо
психічного стану померлої під час
складання Заповіту.

Відповідно до п. 17 роз'яснень постанови
Пленуму Верховного Суду України від 30
травня 2008 року № 7 «Про судову практику
у справах про спадкування» заповіт,
складений із порушенням вимог щодо
його форми та посвідчення, згідно із
частиною першою статті 1257 ЦК є
нікчемним, тому на підставі статті 215 ЦК
визнання такого заповіту недійсним
судом не вимагається. В п.16 вказаної
постанови зазначається, що «заповіт є
правочином, тому на нього поширюються
загальні положення про правочини».

За змістом ст.215 ЦК України, підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
частинами першою-третьою, п'ятою та
шостою статті 203 цього Кодексу.

За позовом заінтересованої особи суд
визнає заповіт недійсним, якщо буде
встановлено, що волевиявлення
заповідача не було вільним і не
відповідало його волі.

Відповідно до ст.215,203ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
сторонами вимог встановлених ст.. 203ЦК
України, а саме: зміст не повинен
суперечити ЦК України, іншим актам
цивільного законодавства, а також
моральним засадам суспільства; особа,
яка вчиняє правочин повинна мати
необхідний обсяг цивільної
дієздатності; волевиявлення учасника
правочину має бути вільним і
відповідати його внутрішній волі;
правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом; правочин має
бути спрямований на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Вимоги до форми заповіту та порядку
його посвідчення встановлені ст. 1247 ЦК
України.

Згідно вимог ст.1233 ЦК України,
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок смерті.

Частиною 1 ст.1234 ЦК України,
передбачено, що право на заповіт
здійснюється особисто. Вчинення
заповіту через представника не
допускається.

Відповідно до вимог ч.1 ст.1247 ЦК України,
заповіт складається у письмовій формі ,
із зазначенням місця його складення.

Згідно ч. 2 ст.1247 ЦК України, якщо особа
не може особисто підписати заповіт, він
підписується відповідно до частини
четвертої статті 207 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.1247 ЦК України,
передбачено, що заповіт має бути
посвідчений нотаріусом або іншими
посадовими особами, визначеними у
статтях1251-1252 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1247 Цивільного кодексу
України передбачені загальні вимоги
до форми заповіту, а саме: заповіт
складається у письмовій формі із
зазначенням місця та часу його
складання ; заповіт має бути особисто
підписаний заповідачем, якщо особа не
може особисто підписати заповіт, він
підписується відповідно до частини
четвертої статті 207 Цивільного кодексу
України; заповіт має бути посвідчений
посадовими, службовими особами,
визначеними у статтях 1251-1252 Цивільного
кодексу України; заповіти, посвідчені
особами, зазначеними у частині третій
цієї статті, підлягають державній
реєстрації у Спадковому реєстрі.

При цьому частина 4 ст. 1247 Цивільного
Кодексу України щодо обов'язкової
державної реєстрації заповітів,
посвідчених посадовими особами у
Спадковому реєстрі, було доповнено
згідно із Законом України № 2527-УІ від
21.09.2010 року.

Відповідно до ст. 1247 ЦК України, 1.
Заповіт складається у письмовій формі,
із зазначенням місця та часу його
складення. 2. Заповіт має бути особисто
підписаний заповідачем. Якщо особа не
може особисто підписати заповіт, він
підписується відповідно до частини
четвертої статті 207 цього Кодексу. 3.
Заповіт має бути посвідчений
нотаріусом або іншими посадовими,
службовими особами, визначеними у
статтях 1251-1252 цього Кодексу. 4. Заповіти,
посвідчені особами, зазначеними у
частині третій цієї статті, підлягають
державній реєстрації у Спадковому
реєстрі в порядку, затвердженому
Кабінетом Міністрів України.

Судом встановлено, що спірний заповіт
був складений у відповідності до вимог
ст. 1247 ЦК України.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України -
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Судом встановлено та підтверджується
матеріалами справи, що сумнівів щодо
обсягу цивільної дієздатності ОСОБА_7
не виникає: заповідач чітко висловила
свою волю щодо розпорядження на
випадок її смерті, розуміла значення
своїх дій та могла ними керувати.
Перешкод для вчинення нотаріусом дії
були відсутні. А факт лікування ОСОБА_7
не є доказом впливання на її волю,
усвідомлення значення своїх дій та не
можливість керувати ними.

Таким чином, враховуючи вищевикладене,
суд вважає за необхідне відмовити в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до
ОСОБА_3, третя особа: Приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 про
визнання заповіту недійсним.

Відповідно до ст.. 88 ЦПК України, суд
вважає за необхідне судові витрати по
сплаті судового збору у сумі 110 грн. 30
коп. понесені ОСОБА_5 віднести за його
рахунок.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 15, 57-60, 88, 169, 209, 212-215 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_5 до
ОСОБА_3, третя особа: Приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_6 про
визнання заповіту недійсним -
відмовити.

Судові витрати по сплаті судового
збору у сумі 110 грн. 30 коп. понесені
ОСОБА_5 віднести за його рахунок.

Рішення суду може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Красногвардійський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення суду.

Суддя
О. В. Нізік