У Х В А Л А

Іменем України

29 липня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючого: Дроботі В.В.

суддів: Фазикош Г.В., Власова С.О.,

при секретарі: Савариній Т.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою позивача публічного
акціонерного товариства «Приватбанк»
на рішення Ужгородського
міськрайонного суду від 22 травня 2014
року,

в с т а н о в и л а :

Зазначеним рішенням у вимогах ПАТ КБ
«Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
у розмірі 5769,50 доларів США, що
еквівалентно 46098,27 грн - відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить
рішення скасувати, ухваливши нове, яким
задовольнити його вимоги. Вказує на те,
що висновки суду не відповідають
обставинам справи. Окрім того, суд
неправильно застосував матеріальний
закон.

Колегія суддів вважає, що скарга до
задоволення не підлягає з таких
підстав.

Судом першої інстанції правильно
встановлені слідуючі обставини.

27 лютого 2008 року сторони спору уклали
кредитний договір, за умовами якого
банк надав відповідачці кредит у
розмірі 2000 доларів США, а остання
зобов»язувалась погасити його та
сплатити 18% річних за його
користування.

Є доведеним, що останній платіж за
щомісячними платежами відповідачка
здійснила 7 березня 2009 року. Вказана
обставина стверджена наданим
позивачем розрахунком заборгованості.

Також є доведеним, що банк з даним
позовом до суду звернувся 16 грудня 2013
року, просив стягнути з відповідачки
заборгованість по тілу кредиту, по
процентам за користування кредитом, по
комісії, а також штрафи.

Відповідно до положень ст. 257 ЦК України
до зазначених вимог банку, окрім
штрафу, встановлений 3-х річний строк
позовної давності, а до вимог про
стягнення неустойки (штрафу, пені) -
річний строк позовної давності.

Отже, ПАТ КБ «Приватбанк» з позовом про
стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за
кредитним договором звернувся з
пропуском строку позовної давності,
причому цей строк поновити не просив.

Згідно вимог ч.3 та ч.4 ст.267 ЦК позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Враховуючи те, що відповідачка у
заявах від 23 січня та 19 лютого 2014 року
просила застосувати строк позовної
давності, суд першої інстанції 22 травня
2014 року ухвалив обґрунтоване рішення
про відмову у позові з цих підстав.

Доводи скарги до уваги прийняті бути не
можуть.

Відповідно до положень ч. 1 та ч.5 ст.261 ЦК
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалась або
могла довідатися про порушення свого
права. За зобов»язаннями, строк
виконання яких не визначений або
визначений моментом вимоги, перебіг
позовної давності починається від дня,
коли у кредитора виникає право
пред»явити вимогу про виконання
зобов»язання.

Оскільки за щомісячним графіком
погашення заборгованості відповідачка
останній платіж здійснила 7 березня 2009
року, то саме з цієї дати для банка
почався перебіг у позовній давності.

Як зазначено вище, строки, які
передбачені ст.ст. 257, 258 ЦК для захисту
цивільного права, ПАТ КБ «Приватбанк»
пропустив. Поважних причин його
пропущення по справі не встановлено.

Відповідно до положень ч.1 ст.308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відхилити.

Рішення Ужгородського
міськрайонного суду від 22 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили
після її проголошення, але може бути
оскаржена протягом 20 днів
безпосередньо до суду касаційної
інстанції.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Закарпатської області
В.В. Дроботя