Справа № 569/2576/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року

Рівненський міський суд

Рівненської області в особі судді -
Кучиної Н.Г.

при секретарі -
Цимбалюк А.І.

з участю представника позивача -
ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3

відповідача - ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_4 -
ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Рівне цивільну
справу за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_4,
ОСОБА_2 про виділ частки та визнання
права власності, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_6 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_2 про виділ
частки із майна, про стягнення
грошової компенсації вартості частки
та припинення права на частку у
майні.

В ході судового розгляду
представник позивача ОСОБА_1 подав
заяву про уточнення позовних вимог
та просив виділити ОСОБА_6 частку в
розмірі 14 в квартирі АДРЕСА_1 та
визнати за ОСОБА_6 право власності
на 14 частину квартири АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог
представник позивача покликається
на те, що квартира АДРЕСА_1 належить
ОСОБА_6, ОСОБА_2, ОСОБА_4 в розмірі 34
частини вказаної квартири на праві
приватної спільної сумісної
власності на підставі свідоцтва про
право власності на житло від 15.02.1999
року, виданого управлінням житлово-
комунального господарства
виконавчого комітету Рівненської
міської ради та ОСОБА_2 в розмірі 14
частини такої квартири на праві
приватної спільної часткової
власності на підставі рішення
Рівненського міського суду від 05.05.2006
року. Вважає, що ОСОБА_6 належить 14
частини квартири АДРЕСА_1. Просить суд,
виділити ОСОБА_6 частку в розмірі 14
в квартирі АДРЕСА_1 та визнати за
ОСОБА_6 право власності на 14
частину квартири АДРЕСА_1.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав
повністю з підстав викладених у
позові та просив їх задоволити.

Представник відповідача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_2 первісні
позовні вимоги не визнавали, в
подальшому позов визнали, не
заперечили проти виділення ОСОБА_6
ідеальної частки у розмірі 14 в
квартирі АДРЕСА_1 та визнання за нею
права власності на 14 частину
квартиру АДРЕСА_1.

Представник відповідача ОСОБА_4 -
ОСОБА_5 не заперечив проти виділення
ОСОБА_6 частки із спільного майна
та визнання за нею права власності.

Оцінюючи пояснення учасників
цивільного процесу, дослідивши
письмові докази по справі, суд прийшов
до висновку, що позовні вимоги
підлягають до задоволення з таких
підстав.

Сукупністю досліджених в справі
доказів, які неоспорені відповідачем
та визнаються судом достовірними,
підтверджується, що квартира АДРЕСА_1
належить ОСОБА_6, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в
розмірі ? частини вказаної квартири на
праві приватної спільної сумісної
власності на підставі свідоцтва про
право власності на житло від 15.02.1999
року, виданого управлінням
житлово-комунального господарства
виконавчого комітету Рівненської
міської ради та ОСОБА_2 в розмірі ?
частини такої квартири на праві
приватної спільної часткової
власності на підставі рішення
Рівненського міського суду від 05.05.2006
року по справі № 2-4897/06.( а.с. 5)

Як вбачається із свідоцтва про
розірвання шлюбу від 30 грудня 2008 року
шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_4 розрізано.
Після реєстрації розірвання шлюбу
позивачці присвоєно дошлюбне прізвище
- ОСОБА_6.( а.с.8)

Відповідно до вимог ч.ч. 1 та 2 ст. 370 ЦК
України співвласники мають право на
виділ у натурі частки із майна, що є у
спільній сумісній власності. У разі
виділу частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки кожного із співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними, законом або
рішення суду.

За таких підстав, суд приходить до
висновку, що частка ОСОБА_6 при виділі
у натурі із квартири АДРЕСА_1 становить
в розмірі ? частини.

Відповідно до висновку № 405221-ПС
будівельно-технічної експертизи від
12.06.2014 року виділ частки ОСОБА_6 у натурі
із квартири АДРЕСА_1 є неможливим.

Враховуючи встановлені по справі
обставини та позицію сторін щодо
предмету спору, а також неможливість
реального поділу між сторонами
неподільних речей відповідно до їх
часток, суд вважає необхідним
визначити ідеальні частки в цьому
майні без його реального поділу і
залишити майно у їх спільній частковій
власності.

Представник позивача подав до суду
письмову заяву про залишення за
позивачем судових витрат по справі,а
відтак судові витрати не підлягають
стягненню з відповідачів.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10,11,57-60,88, 212, 213-215,218,223, 294 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_4,
ОСОБА_2 про виділ частки та визнання
права власності - задоволити повністю.

Виділити ОСОБА_6 ідеальну частку в
розмірі 14 в квартирі АДРЕСА_1 та
визнати за ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 (
паспорт серія НОМЕР_2 виданий
Рівненським МВ УМВС України в
Рівненській області 27.02.2009 року та
ідентифікаційний номер НОМЕР_1) право
власності на 14 ідеальну частку
квартири АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Рівненської області через суд
першої інстанції. Апеляційна скарга
на рішення суду подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але
не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо
його не скасовано набирає законної
сили після розгляду справи
апеляційним судом.

Суддя
Н.Г.Кучина