У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого: Мартинюка В.І.,

суддів: Амеліна В.І.,
Карпенко С.О.,

Наумчука М.І.,
Ступак О.В.

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до Головного
управління праці та соціального
захисту населення Хмельницької
державної адміністрації про
встановлення факту виконання робіт у
зоні відчуження за касаційною скаргою
ОСОБА_3 на ухвалу апеляційного суду
Хмельницької області від 19
вересня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із зазначеним позовом, мотивуючи
свої вимоги тим, що з 27 серпня 1980 року
до 5 лютого 2002 року працював каменярем
у Акціонерному товаристві закритого
типу «Кам'янець-Подільська пересувна
механізована колона № 35», яке в
подальшому реорганізовано в
Товариство з обмеженою
відповідальністю «Кам'янець». У травні
1986 року його відряджено до м. Смотрича
Київської області, де він місяць
працював на будівництві житла з
виплатою заробітної плати за подвійним
тарифом. На теперішній час документи
про його перебування у відрядженні не
збереглися, внаслідок чого Департамент
соціального захисту населення
Хмельницької обласної державної
адміністрації не визнає його статусу
учасника ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС. Встановлення
факту виконання ним протягом 30
календарних днів у травні 1986 року робіт
із будівництва житла громадянам, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи у м. Славутичі Київської
області, потрібно йому для отримання у
встановленому порядку посвідчення
особи, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Рішенням Хмельницького міськрайонного
суду Хмельницької області від 19 червня
2013 року у задоволенні позову
відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду
Хмельницької області від 19 вересня
2013 року рішення Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької
області від 19 червня 2013 року скасовано
із закриттям провадження у справі.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати ухвалу апеляційного суду
Хмельницької області від 19 вересня 2013
року, справу направити для продовження
розгляду до суду апеляційної
інстанції, мотивуючи свою вимогу
порушенням судом апеляційної
інстанції норм процесуального права
та неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає відхиленню.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та закриваючи провадження у
справі, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що справа не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Такі висновки суду ґрунтуються на
фактичних обставинах, встановлених
судом, і відповідають вимогам закону.

Звертаючись до суду із заявою про
встановлення факту безпосередньої
роботи в зоні відчуження протягом
тридцяти календарних днів у травні
1986 року, ОСОБА_3 вказував на те, що іншим
шляхом встановити цей факт неможливо,
тоді як від встановлення цього факту
залежить надання йому посвідчення
особи, яка постраждала внаслідок
Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК
України у судовому порядку можуть бути
встановлені факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
порядку їх встановлення.

Пленумом Верховного Суду України у
п. 1 Постанови від 31 березня 1995 року № 5
"Про судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення" роз'яснено, що суд розглядає
справи про встановлення фактів, якщо:
згідно з законом такі факти породжують
юридичні наслідки, тобто від них
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
громадян; чинним законодавством не
передбачено іншого порядку їх
встановлення; заявник не має іншої
можливості одержати або відновити
загублений чи знищений документ, який
посвідчує факт, що має юридичне
значення.

В даному випадку законом визначено
інший порядок підтвердження факту
участі у ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС для отримання відповідного
статусу, а саме: згідно з абз. 3 п. 12
постанови Кабінету міністрів України
від 20 січня 1997 року № 51 «Про
затвердження Порядку видачі
посвідчень особам, які постраждали
внаслідок Чорнобильської катастрофи»
з відповідними змінами, спірні питання
визначення статусу осіб, які брали
участь у ліквідації наслідків аварії
на Чорнобильській АЕС, вирішуються
комісією при Мінпраці, до складу якої,
крім спеціалістів зазначеного
Міністерства, включаються спеціалісти
МОЗ, МНС, Мінюсту, Міноборони,
Держкомгідромету та Київської
облдержадміністрації за поданням Ради
міністрів Автономної Республіки Крим,
обласних, Київської та
Севастопольської міських державних
адміністрацій.

У разі незгоди з рішенням вказаної
комісії, громадянин має право
звернутись до суду.

Вищевикладене дає підстави для
висновку, що оскаржувана ухвала
апеляційного суду є законною та
обґрунтованою.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 342 ЦПК
України, розглянувши касаційну скаргу
на ухвалу суду, суд касаційної
інстанції відхиляє скаргу і залишає
ухвалу без змін, якщо судом прийнято
ухвалу з додержанням вимог закону.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та закриваючи провадження у
справі, суд апеляційної інстанції
обґрунтовано дійшов висновку, що
законом визначено інший порядку
встановлення факту виконання робіт у
зоні відчуження.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав вважати, що при розгляді справи
судом допущено неправильне
застосування норм матеріального права
або порушення норм процесуального
права, які призвели до неправильного
вирішення спору, оскільки висновок
суду апеляційної інстанції не
спростовує і зводяться до переоцінки
доказів, їх належності та допустимості,
проте, в силу ст. 335 ЦПК України, суд
касаційної інстанції не вправі
встановлювати або вважати доведеними
обставини, що не були встановлені в
рішенні чи відкинуті ним, вирішувати
питання про достовірність або
недостовірність того чи іншого доказу,
про перевагу одних доказів над іншими.

Керуючись ст. ст. 336, 342, 345 ЦПК
України, колегія суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу апеляційного суду
Хмельницької області від 19 вересня
2013 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І.Мартинюк

Судді:
В.І.Амелін

С.О.Карпенко

М.І.Наумчук

О.В.Ступак