________________________________________________________________________
_________________________________________________
Справа № 520/5811/13-ц
Провадження № 2/520/4129/14
УХВАЛА

про закриття провадження у справі

11.09.2014 року

Київський районний суд міста Одеси в
складі:

головуючого - судді Літвінової І.А.,

секретар судового засідання - Хіхлуха
О.А.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні в залі суду у місті Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Київського районного
суду міста Одеси знаходиться цивільна
справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу.

Підставою для звернення з позовом до
суду стало те, що в 2008 році ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 домовились про спільну покупку
корпоративних прав ТОВ «Фортуна», а
саме ОСОБА_1 бажала придбати - 70 %
корпоративних прав товариства, а
ОСОБА_2 - 30 %. Між сторонами була укладена
усна домовленість за умовами якої,
ОСОБА_2 повинен був отримувати від
ОСОБА_1 гроші та передавати їх власнику
ТОВ «Фортуна» в якості платежу, в
рахунок придбання ОСОБА_1 70 %
корпоративних прав товариства.
Всупереч досягнутим домовленостям,
отримані від ОСОБА_1 грошові кошти у
розмірі 2 337 952 грн. ОСОБА_2 використав на
власні потреби, що і змусило ОСОБА_1
звернутись до суду.

Під час попереднього судового
засідання представником позивача було
надано заяву про зміну підстав позову
та збільшення позовних вимог, за якою
позивач просить суд стягнути з
відповідача на свою користь 5 152 788, 68
гривень.

В обґрунтування зміни підстави позову
представник позивача зазначив те, що
упродовж 2008 року за письмовими
розписками ОСОБА_1 фактично було
сплачено 660 000 доларів США в рахунок
сплати вартості 70% статутного капіталу
ТОВ «Фортуна», а також 59 600 доларів США
та 69 200 гривень на утримання ТОВ
«Фортуна».

17 січня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
колишнього власника ТОВ «Фортуна» -
ОСОБА_3 з вимогою про повернення коштів,
сплачених нею за придбання 70 %
статутного капіталу ТОВ «Фортуна» в
розмірі 660 000 доларів США.

19 лютого 2014 року ОСОБА_1 отримала
відповідь від ОСОБА_3, де останній
вказав, що з 660 000 доларів США він
отримав від ОСОБА_2 лише 180 000 доларів
США саме як кошти ОСОБА_1 за придбання 70
% статутного капіталу ТОВ «Фортуна», ще
110 000 доларів США ОСОБА_4 отримав
особисто від ОСОБА_1 теж в рахунок
придбання вказаної частки.

На підставі викладеного, представник
позивача вважає, що розмір грошової
відповідальності ОСОБА_2 становить 429 600
(370 000 + 59 600) доларів США та 69 200 гривень,
що в гривневому еквіваленті станом на
03.06.2014 року становить 5 152 788, 68 гривень (429
000 дол. США х 11, 83) + 69 200 грн.), а ОСОБА_3 - 290
000 доларів США.

Враховуючи наведене суд вважає, що
підстави позову фактично не змінились,
а доповнились новими обставинами при
збереженні в ньому первісних обставин.

Суд також зазначає, що в даному випадку
матеріально-правова вимога ОСОБА_1 про
стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів на
її користь не змінена, а підстави для
такого стягнення - невиконання ОСОБА_2
взятих на себе зобов'язань, були
заявлені і в первісній позовній заяві.

В Постанові Пленуму Вищого
господарського суду України, від 26.12.2011,
№ 18 «Про деякі питання практики
застосування Господарського
процесуального кодексу України судами
першої інстанції» роз'яснено, що під
предметом позову розуміється певна
матеріально-правова вимога позивача до
відповідача, стосовно якої позивач
просить прийняти судове рішення.
Підставу позову становлять обставини,
якими позивач обґрунтовує свої вимоги
щодо захисту права та охоронюваного
законом інтересу. Разом з тим не
вважаються зміною підстав позову
доповнення його новими обставинами при
збереженні в ньому первісних обставин
та зміна посилання на норми
матеріального чи процесуального права
(п. 3.12).

Враховуючи роз'яснення вказаної
Постанови Пленуму Вищого
Господарського суду України, які
приймаються судом до уваги, оскільки
стосується виключно застосування
теоретичного поняття (підстава позову),
суд приходить до висновку, що
представником позивача не було змінено
підставу позову, а відбулось лише
доповнення підстави позову новими
обставинами.

При цьому суд вважає за необхідне
зазначити, що в ухвалі суду від 29.05.2014
року по цивільній справі № 520/5811/13-ц
міститься твердження, що доповнення
фактичних підстав первісного позову
новими - є одним із різновидів зміни
підстав позову.

Проте при дослідженні матеріалів
справи та теоретичному вивчені поняття
«підстава позову» суд приходить до
висновку про помилковість тверджень,
викладених в ухвалі від 29.05.2014 року, яка
до речі сторонами оскаржена не була.

Сторони та їх представники у судове
засідання 11 вересня 2014 року не
з'явились, сповіщені належним чином,
причини неявки суду не повідомили.

Згідно із ч. 9 ст. 130 ЦПК України, у разі
неявки у попереднє судове засідання
сторони без поважних причин або
неповідомлення нею причин неявки
з'ясування обставин у справі
проводиться на підставі доказів, які
було подано до або під час
попереднього судового засідання.

Під час попереднього судового
засідання, для повного, всебічного та
об'єктивного розгляду справи, судом
були витребувані справи, що
розглядалися Київським районним судом
міста Одеси за участю ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Оглянувши одержані на запит суду
матеріали цивільної справи № 1512/2-36/11 за
участю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судом
встановлено наступне.

21 червня 2010 року до Київського
районного суду міста Одеси надійшла
позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті
особи - ОСОБА_3, ОСОБА_5 про розірвання
договору доручення, повернення
безпідставно набутого майна, якою
позивач просив розірвати договір
доручення між ОСОБА_6 та ОСОБА_2 у
зв'язку з його невиконанням та стягнути
зі ОСОБА_2 на свою користь грошові кошти
в розмірі 1 485 725 гривень.

Підставою для звернення з позовом
стало те, що в 2008 році ОСОБА_1 та ОСОБА_2
домовились про спільну покупку
корпоративних прав ТОВ «Фортуна», а
саме ОСОБА_1 бажала придбати - 70 %
корпоративних прав товариства, а
ОСОБА_2 - 30 %. Між сторонами було укладено
усний договір доручення за умовами
якого, ОСОБА_2 повинен був отримувати
від ОСОБА_1 гроші та передавати їх
власнику ТОВ «Фортуна» в якості авансу,
в рахунок придбання ОСОБА_1 70 %
корпоративних прав товариства.
Всупереч досягнутим домовленостям,
ОСОБА_2 використав грошові кошти
отримані ним від ОСОБА_1 у розмірі 1 485 725
грн. на власні потреби, що і змусило
ОСОБА_7 звернутись до суду.

19 серпня 2011 року була надана уточнена
позовна заява в обґрунтування якою
ОСОБА_1 зазначила, що оскільки у
судовому засіданні ОСОБА_2 повідомив
про отримання грошей від неї в
іноземній валюті, то з урахуванням
курсу долару США до гривні на 13.02.2008
року просить суд стягнути з
відповідача на свою користь
безпідставно набуті грошові кошти в
розмірі 2 331 225 гривень та 300 000 гривень за
завдану моральну шкоду.

У зв'язку з самовідводом головуючого по
справі - судді Галій С.П., цивільна
справа була передана судді Салтан Л.В.
та ухвалою від 24.11.2011 року прийнята до
провадження.

Рішенням Київського районного суду
міста Одеси від 13.09.2012 року по справі №
1512/2-36/11 у задоволені позовних вимог
ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі.

Ухвалою апеляційного суду Одеської
області від 28.02.2013 року рішення
Київського районного суду міста Одеси
залишено без змін.

Не погодившись з вказаними рішеннями,
позивачка оскаржила їх в касаційному
порядку.

За результатами розгляду касаційної
скарги ОСОБА_1, ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 03.06.2013 року рішення
Київського районного суду міста Одеси
від 13.09.2012 та ухвала апеляційного суду
Одеської області від 28.02.2013 року
залишені без змін.

Отже набрало законної сили рішення з
приводу спору між тими самими
сторонами, про той самий предмет і з тих
самих підстав.

Відповідно до положень п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК
України, суд своєю ухвалою закриває
провадження у справі, якщо набрали
законної сили рішення суду або ухвала
суду про закриття провадження у справі
у зв'язку з відмовою позивача від
позову або укладенням мирової угоди
сторін, ухвалені або постановлені з
приводу спору між тими самими
сторонами, про той самий предмет і з тих
самих підстав.

З огляду на те, що рішення в цивільній
справі № 1512/2-36/11 набрало законної сили,
керуючись положеннями п. 2 ч. 1 ст. 205 ЦПК
України, суд приходить до висновку про
необхідність закриття провадження по
справі.

Керуючись ст.ст. 130, 205, 208, 293 ЦПК України,
суд

УХВАЛИВ:

Закрити провадження № 2/520/4129/14 у
цивільній справі № 520/5811/13-ц за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів.

Копію ухвали направити сторонам по
справі.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подання до Київського районного
суду міста Одеси апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня проголошення
ухвали. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя
Літвінова І. А.