АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 жовтня 2014 року
м.Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого
Половінкіної Н. Ю.

суддів Савчук
М.В., Бреславського О.Г.

секретаря Давньої
Я.А.

за участі представника позивача
ОСОБА_1, представника відповідача
Головного управління юстиції у
Чернівецькій області Калинюк Людмила
Георгійовна

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_5 до Головного управління юстиції
у Чернівецькій області про визнання
наказу незаконним, поновлення на
роботі та стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу за
апеляційною скаргою Головного
управління юстиції у Чернівецькій
області на ухвалу Шевченківського
районного суду м.Чернівці від 12 серпня
2014 року,

встановила:

ОСОБА_5 у липні 2014 року звернулася до
суду з позовом до Головного управління
юстиції у Чернівецькій області про
визнання наказу незаконним,
поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

Зазначала, що була прийнята на посаду
бухгалтера по господарському
розрахунку управління юстиції в
Чернівецькій області наказом від 24
вересня 2007 року №29-к.

Наказом від 1 жовтня 2003 року №198
присвоєно дев»ятий ранг державного
службовця.

Призначена на посаду заступника
начальника управління бухгалтерського
обліку і звітності, планово-фінансової
діяльності та матеріально-технічного
забезпечення Головного управління
юстиції у Чернівецькій області наказом
від 11 травня 2012 року №280-к.

Звільнена наказом по Головному
управлінню юстиції у Чернівецькій
області від 2 липня 2014 року №457/3 у
зв»язку із виявленою невідповідністю
займаній посаді на підставі п.2 ст.40
КЗпП України.

№22ц-1352 2014 рік
Головуючий у І інстанції Слободян Г.М.

Категорія: 52/53
Суддя-доповідач Половінкіна Н.Ю.

Посилаючись на порушення вимог закону,
просила визнати наказ по Головному
управлінню юстиції у Чернівецькій
області від 2 липня 2014 року №457/3
незаконним та поновити на посаді
начальника управління бухгалтерського
обліку і звітності, планово-фінансової
діяльності та матеріально-технічного
забезпечення Головного управління
юстиції у Чернівецькій області,
стягнути середній заробіток за час
вимушеного прогулу.

ОСОБА_5 доповнила позовні вимоги,
просила скасувати наказ по Головному
управлінню юстиції у Чернівецькій
області від 13 червня 2014 року №403/3 «Про
підсумки проведення повторної
атестації державного службовця
Головного управління юстиції у
Чернівецькій області».

Під час розгляду справи Головне
управлінню юстиції у Чернівецькій
області звернулося до суду з заявою про
закриття провадження у справі.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м.Чернівці від 12 серпня 2014 року
відмовлено у задоволенні клопотання
Головного управління юстиції у
Чернівецькій області про закриття
провадження у справі.

Головне управлінню юстиції у
Чернівецькій області в апеляційній
скарзі просить ухвалу Шевченківського
районного суду м.Чернівці від 12 серпня
2014 року скасувати та постановити нову
ухвалу про закриття провадження у
справі, посилаючись на порушення норм
права.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга Головного управління юстиції у
Чернівецькій області підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Відмовляючи у задоволенні клопотання
Головного управління юстиції у
Чернівецькій області про закриття
провадження у справі, суд першої
інстанції керувався положеннями п.1 ч.1
ст.205 ЦПК України та дійшов висновку, що
зазначений спір підлягає розгляду у
порядку цивільного судочинства.

На обґрунтування такого висновку суд
першої інстанції вказав, що діяльність
ОСОБА_5 на посаді начальника управління
бухгалтерського обліку і звітності,
планово-фінансової діяльності та
матеріально-технічного забезпечення
Головного управління юстиції у
Чернівецькій області не є публічною
службою, передбаченою п.15 ч.1 ст.3 КАС
України.

Проте з такими висновками суду першої
інстанції погодитися не можна.

На підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України суд
своєю ухвалою закриває провадження у
справі, якщо справа не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

За змістом ч.1 ст.15 ЦПК України суди
розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів, що виникли із
цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Справою адміністративної юрисдикції
(адміністративною справою) відповідно
до п.1 ч.1 ст.3 КАС України є переданий на
вирішення адміністративного суду
публічно-правовий спір, у якому хоча б
однією зі сторін є орган виконавчої
влади, орган місцевого самоврядування,
їхня посадова чи службова особа або
інший суб»єкт, який здійснює владні
управлінські функції на основі
законодавства, в тому числі на
виконання делегованих повноважень.

Відповідно до абз.1, 2 п.3 постанови
Пленум Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №3 від 01 березня 2013 року "Про
деякі питання юрисдикції загальних
судів та визначення підсудності
цивільних справ" вирішуючи питання про
відкриття провадження у справі, суди
повинні виходити з того, що відповідно
до статей 15, 16 ЦПК у порядку цивільного
судочинства суди розглядають справи
про захист порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин,
а також з інших правовідносин, крім
випадків, коли розгляд таких справ за
Кодексом адміністративного
судочинства України (стаття 17),
Господарським процесуальним кодексом
України (статті 1, 12), Кримінальним
процесуальним кодексом України або
Кодексом України про адміністративні
правопорушення віднесено до
компетенції адміністративних,
господарських судів, до кримінального
провадження чи до провадження в
справах про адміністративні
правопорушення. Законом може бути
передбачено розгляд інших справ за
правилами цивільного судочинства.

Із матеріалів справи вбачається, що
предметом позову є вимога ОСОБА_5
визнати наказ по Головному управлінню
юстиції у Чернівецькій області від 2
липня 2014 року №457/3 незаконним та
поновити на посаді начальника
управління бухгалтерського обліку і
звітності, планово-фінансової
діяльності та матеріально-технічного
забезпечення Головного управління
юстиції у Чернівецькій області,
стягнути середній заробіток за час
вимушеного прогулу, скасувати наказ по
Головному управлінню юстиції у
Чернівецькій області від 13 червня 2014
року №403/3 «Про підсумки проведення
повторної атестації державного
службовця Головного управління
юстиції у Чернівецькій області».

За змістом ч.1 ст.1 Закону України «Про
державну службу» державна служба в
Україні - це професійна діяльність
осіб, які займають посади в державних
органах та їх апараті щодо
практичного виконання завдань і
функцій держави та одержують
заробітну плату за рахунок державних
коштів.

На підставі ч.1 ст.1 Закону України «Про
центральні органи виконавчої влади»
систему центральних органів
виконавчої влади складають
міністерства України та інші
центральні органи виконавчої влади.

Система центральних органів
виконавчої влади є складовою системи
органів виконавчої влади, вищим
органом якої є Кабінет Міністрів
України.

Згідно із п.1 Положення про Головні
управління юстиції Міністерства
юстиції України в Автономній
Республіці Крим, в областях, містах
Києві та Севастополі, затвердженого
Наказом Міністерства юстиції України

від 23 червня 2011 року №1707/5,
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 23 червня 2011 року за
№759/19497, Головні управління юстиції
Міністерства юстиції України в
Автономній Республіці Крим, в областях,
містах Києві та Севастополі
підпорядковуються Міністерству
юстиції України та є його
територіальними органами.

Таким чином, вимоги ОСОБА_5 про
визнання наказу незаконним,
поновлення на роботі та стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу пов»язані з проходженням
державної служби у Головному
управлінні юстиції у Чернівецькій
області, тобто територіальному органі
Міністерства юстиції України.

Згідно з п.2 ч.1 ст.17 КАС України
компетенція адміністративних судів
поширюється на спори з приводу
прийняття громадян на публічну службу,
її проходження, звільнення з публічної
служби.

Пленум Вищого адміністративного суду
України у п.13.1 постанови №8 від 20 травня
2013 року №8 "Про окремі питання
юрисдикції адміністративних судів"
роз'яснив, що згідно з пунктом 2 частини
другої статті 17 КАС України
компетенція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори
з приводу прийняття громадян на
публічну службу, її проходження,
звільнення з публічної служби.

Пунктом 15 ч.1 ст.3 КАС України через види
публічної служби визначено її поняття.

Публічною службою відповідно до п.15 ч.1
ст.3 КАС України, є діяльність на
державних політичних посадах,
професійна діяльність суддів,
прокурорів, військова служба,
альтернативна (невійськова) служба,
дипломатична служба, інша державна
служба, служба в органах влади
Автономної Республіки Крим, органах
місцевого самоврядування.

Отже, постановляючи ухвалу про відмову
у задоволенні клопотання Головного
управління юстиції у Чернівецькій
області про закриття провадження у
справі, суд першої інстанції дійшов
висновку про те, що суд цивільної
юрисдикції є належним і повноважним
судом з порушенням норм права.

Враховуючи викладене, ухвала
Шевченківського районного суду
м.Чернівці від 12 серпня 2014 року
підлягає скасуванню з передачею
питання на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись п.2 ч.2 ст.307, п.3 ч.1 ст.312 ЦПК
України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу Головного
управління юстиції у Чернівецькій
області задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду
м.Чернівці від 12 серпня 2014 року
скасувати і передати питання на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: