У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

Черненко В.А., Лесько А.О.,
Червинської М.Є.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
державного підприємства «Одеська
залізниця» про поновлення строку
звернення до суду за вирішенням
трудового спору, поновлення на роботі,
стягнення заробітної плати за час
вимушеного прогулу, відшкодування
моральної шкоди за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Христинівського
районного суду Черкаської області від
31 березня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Черкаської області
від 12 травня 2014 року, -

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з указаним позовом, в якому просив
поновити його на роботі на посаді
прибиральника виробничих приміщень
цеху з ремонту дизель-поїздів у
відокремленому структурному
підрозділі моторвагонного депо ст.
Христинівка ДП «Одеська залізниця»,
стягнути на його користь з ДП «Одеська
залізниця» середній заробіток за час
вимушеного прогулу у розмірі 2 818 грн 01
коп., починаючи з 1 квітня 2013 року, та
відшкодувати моральну шкоду у розмірі
20 тис. грн.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що з
1 квітня 2013 року його було звільнено із
займаної посади прибиральника
виробничих приміщень у зв'язку із
скороченням штатної чисельності.
Вказував, що його звільнення є
незаконним, оскільки воно було
проведене на виконання наказу від 29
грудня 2012 року «Про внесення змін до
штатних розписів моторвагонних депо

Одеса-Застава-1 та Христинівка» у
зв'язку із скороченням штатної
чисельності та при звільненні йому
було обіцяне працевлаштування у ПП
«Дім-Інфо». Зазначав, що відповідач
тривалий час не вирішував питання щодо
його працевлаштування, а тому він не
звернувся вчасно до суду за захистом
своїх прав.

Рішенням Христинівського районного
суду Черкаської області від

31 березня 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Черкаської
області від 12 травня 2014 року, у
задоволенні позову ОСОБА_4 відмовлено.

У поданій касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, просить судові
рішення скасувати, ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, законність
та обґрунтованість судових рішень в
межах касаційного оскарження, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ дійшла висновку, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суд першої інстанції, ухвалюючи
рішення про відмову у задоволенні
позову, з висновком якого погодився й
апеляційний суд, правильно встановив
характер спірних правовідносин сторін
у справі та застосував норми
матеріального права, які регулюють ці
правовідносини, вирішив спір з
урахуванням конкретних обставин
справи з дотриманням норм
процесуального права.

Зокрема, суди дійшли вірного висновку
про те, що вказані ОСОБА_4 причини
пропуску є неповажними, оскільки він
достовірно знав про дату свого
звільнення, 29 січня 2013 року особисто
був ознайомлений з наказом. Він
звертався до адвокатів, прокуратури та
профспілкової організації, а тому у
нього не було перешкод для звернення до
суду за захистом своїх інтересів.
Звільнення позивача було проведено з
дотриманням вимог трудового
законодавства.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваних судових рішень не дають
підстав для висновку про те, що судами
при розгляді справи були допущені
порушення норм матеріального чи
процесуального права, які відповідно
до ст. ст. 338-341 ЦПК України є підставами
для скасування судових рішень.

Ураховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає за необхідне касаційну
скаргу відхилити.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Христинівського районного
суду Черкаської області від

31 березня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Черкаської області
від

12 травня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів: В.А. Черненко

А.О. Лесько

М.Є. Червинська