Справа №481/1544/13-ц 30.09.2014 30.09.2014 30.09.2014
Провадження № 22ц/784/2695/14
інстанції: Васильченко Н.О.
Суддя-доповідач апеляційного суду:
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 вересня 2014 року колегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого:
Базовкіної Т.М..,

суддів:
Лівінського І.В. та Яворської Ж.М.,

при секретарі судового засідання:
Горенко Ю.В.,

за участю позивачки ОСОБА_2,
відповідачки ОСОБА_3, представника
відповідачів - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Миколаєві цивільну
справу за апеляційною скаргою
представника ОСОБА_5,

ОСОБА_3, ОСОБА_6 -

ОСОБА_4

на рішення Новобузького районного суду
Миколаївської області від 26 серпня 2014
року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5,
ОСОБА_3, ОСОБА_6 про відшкодування
майнової та моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

В серпні 2013 р. ОСОБА_2 звернулася з
позовом до ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 про
відшкодування майнової та моральної
шкоди.

В обґрунтування своїх вимог
позивачка вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 р.
помер її батько ОСОБА_7, у зв'язку з чим
відкрилася спадщина, до складу якої
увійшла земельна ділянка площею 1,85 га,
що розташована в межах території
Новобузької міської ради та призначена
для ведення особистого селянського
господарства. Спадкоємцями цієї
земельної ділянки за законом є вона (2/3
частки) та ОСОБА_6 (1/3 частка).

Посилаючись на те, що після смерті
батька у 2012-2013 роках ОСОБА_5 (колишня
дружина спадкодавця) без її дозволу
зібрала урожай люцерни, яка була
засіяна за життя спадкодавця, усі
відповідачі намагалися приховати від
неї наявність спадкового майна та
вчиняли дії, які перешкоджали
користуванню цім майном та оформленню
спадкові права, позивачка просила
стягнути з ОСОБА_5 5328 грн. 10 коп.
вартості самовільно зібраного врожаю,
з ОСОБА_6 - 1350 грн. відшкодування витрат
на виготовлення технічної
документації із землеустрою щодо
відновлення меж земельної ділянки в
натурі та обмінного файлу, та солідарно
з усіх відповідачів 3000 грн. у
відшкодування моральної шкоди і судові
витрати.

В подальшому позивачка збільшила
позовні вимоги і просила також
стягнути з ОСОБА_5 6666 грн. 67 коп. - 2/3
частини вартості трактора ЮМЗ-6л, який
належав її батькові, увійшов до складу
спадщини і був самовільно відчужений
відповідачкою.

Рішенням Новобузького районного
суду Миколаївської області від 26
серпня 2014 р. позов про відшкодування
майнової шкоди задоволено частково.

Стягнуто на користь позивачки: з
ОСОБА_5 - 5328 грн. 10 коп. (2/3 частки
вартості зібраного врожаю люцерни) та з
ОСОБА_6 - 900 грн. (2/3 частки вартості
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо відновлення меж
земельної ділянки в натурі та
обмінного файлу). Стягнуто з ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 по 229 грн. 40 коп. судового збору.

В позові про відшкодування
моральної шкоди відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
відповідачів вказує на незаконність та
необґрунтованість рішення суду,
неправильне встановлення обставин
спору та оцінку доказів і просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове
про відмову в позові.

У запереченні на апеляційну
скаргу позивачка вказує на
безпідставність її доводів й просить у
задоволенні апеляційної скарги
відмовити, а рішення суду - залишити без
змін.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення представника відповідачів,
відповідачки ОСОБА_3, позивачки, її
представника, дослідивши матеріали
справи, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково із таких підстав.

З матеріалів справи вбачаться та
судом встановлено, що на підставі
державного акту на право власності на
земельну ділянку, виданого 15 липня 2004
р., земельна ділянка площею 1,85 га, яка
призначена для ведення особистого
селянського господарства та
розташована в межах території
Новобузької міської ради
Миколаївської області, належала
ОСОБА_7, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 р. З 2008 р.
земельна ділянка засіяна люцерною.

Спадкоємцями померлого є його
доньки - ОСОБА_6 та ОСОБА_2

Згідно виданого 16 травня 2013 р.
державним нотаріусом Новобузької
державної нотаріальної контори
Миколаївської області свідоцтва про
право на спадщину за законом 2/3 частки
вказаної земельної ділянки належить
позивачці, 1/3 частки - ОСОБА_6

Звертаючись з позовом, ОСОБА_2,
посилалась на те, що відповідачка
ОСОБА_5 самовільно зібрала врожай з
успадкованої земельної ділянки, у
зв'язку з чим вимагала стягнути завдану
цим майнову шкоду, а саме: 2/3 частки
вартості зібраного врожаю.

В силу ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та обв'язки,
що належали спадкодавцеві на момент
відкриття і не припинилися внаслідок
його смерті.

Часом відкриття спадщини є день
смерті особи або день, з якого вона
оголошується померлою (ч. 2 ст. 1220 ЦК
України).

Незалежно від часу прийняття
спадщини вона належить спадкоємцеві з
часу відкриття спадщини (ч 5 ст. 1268 ЦК
України).

Судом на підставі матеріалів
кримінального провадження
встановлено, що після смерті
спадкодавця його колишня дружина
ОСОБА_5 протягом 2012 -2013 р.р. зібрала
врожай люцерни з земельної ділянки,
належної ОСОБА_7, несла витрати з
обробітку, догляду за ділянкою.

Таким чином, мало місце
самовільне зайняття ОСОБА_5 вказаної
земельної ділянки, в тому числі
частини, яка належить позивачці.

В силу ст. 156 ЗК України власникам землі
відшкодовуються збитки, заподіяні
внаслідок неодержання доходів за час
тимчасового невикористання земельної
ділянки.

Статтею 1166 ЦК України встановлено
загальні підстави відшкодування шкоди
в рамках позадоговірних (деліктних)
зобов'язань. Для настання
відповідальності за вказаною нормою
необхідні наявність майнової шкоди,
протиправне діяння її заподіювача,
наявність причинного зв'язку між
шкодою і протиправним діянням
заподіювача та вина останнього в її
заподіянні.

Як роз'яснено в п. 16 постанови
Пленуму Верховного Суду України від 16
квітня 2004 р. № 7 «Про практику
застосування судами земельного
законодавства

при розгляді цивільних справ»,
вирішуючи спори про відшкодування
власникам землі й землекористувачам
шкоди, заподіяної самовільним
зайняттям або забрудненням земельних
ділянок та іншими порушеннями
земельного законодавства, суди мають
виходити з того, що відповідно до
статті 156 ЗК, статті 1166 ЦК така шкода
відшкодовується у повному обсязі.

Розмір шкоди, заподіяної пошкодженням
посівів і насаджень при прокладенні
шляхів, трубопроводів та проведенні
розвідувальних, бурових, будівельних
робіт, псуванням і забрудненням
сільськогосподарських та інших земель,
іншими порушеннями земельного
законодавства, визначається з
урахуванням витрат на відновлення
родючості землі, а також доходів, які
власник землі або землекористувач міг
би одержати при використанні земельної
ділянки і які він не одержав за час до
приведення землі у стан, придатний для
її використання за цільовим
призначенням, або до повернення
самовільно зайнятої ділянки.

Зокрема, при пошкодженні посівів,
самовільному зайнятті ріллі або
сінокосінні на користь
землекористувача (власника) стягується
вартість неодержаних
сільськогосподарської продукції чи
сіна, обчислена за ринковими цінами, з
урахуванням середньої врожайності
певної культури в господарстві, за
винятком витрат виробництва,
пов'язаних зі збиранням урожаю, а також
витрат на відновлення якості земель
відповідно до їхнього призначення.
Якщо замість пошкоджених посівів
землекористувач провів у тому ж сезоні
повторний посів культур, відшкодуванню
підлягають витрати на пересівання
(вартість насіння, обробітку землі
тощо).

З урахуванням вимог ч. 1 ст. 60 ЦПК
України, наведених положень закону
щодо підстав і порядку відшкодування
заподіяної самовільним зайняттям
земельної ділянки шкоди, потерпілий
(позивачка) повинен довести факт
заподіяння шкоди та розмір цієї шкоди,
а саме - вартість неодержаної
сільськогосподарської продукції
(люцерни), яка має бути обчислена за
ринковими цінами, з урахуванням
середньої врожайності певної культури
в господарстві, за винятком витрат
виробництва, пов'язаних зі збиранням
урожаю, а також витрат на відновлення
якості земель відповідно до їхнього
призначення.

Між тим, на підтвердження своїх
вимог позивачкою надано довідки ПСП
«Злагода» про урожайність сіна
люцерни.

Суд помилково вважав, що така довідка є
належним доказом по справі, оскільки
ПСП «Злагода» не є установою, яка
уповноважена надавати відомості щодо
середньої врожайності культур. Крім
того, у довідці повідомлено про
вартість сільськогосподарської
продукції без врахуванням витрат на
відновлення якості землі та витрат на
збирання врожаю.

Таким чином, ОСОБА_2 не доведено,
який саме дійсний розмір шкоди їй
заподіяно самовільним зайняттям
протягом 2012-2013 р.р. земельної ділянки,
що є підставою для відмови у
задоволення позовних вимог.

Щодо стягнення з ОСОБА_6 900 грн., що
становить 2/3 частки вартості
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо відновлення меж
земельної ділянки в натурі та
обмінного файлу, то з таким висновком
суду можна погодитись.

Так, як встановлено судом і не
заперечується сторонами для
оформлення спадкових прав на земельні
ділянки, що належали спадкодавцеві, у
зв'язку із змінами у законодавстві,
спадкоємцям ОСОБА_7 необхідно було
виготовити технічної документації із
землеустрою щодо відновлення меж
земельної ділянки в натурі та
обмінного файлу. Про свої дії щодо
замовлення та оплати технічної
документації на земельну ділянку та
обмінного файлу позивачка повідомила
уповноваженій ОСОБА_6 щодо здійснення
усіх дій з отримання спадкового майна
ОСОБА_3, яка надала необхідні відомості
щодо особи спадкоємиці ОСОБА_6, а в
подальшому відразу повідомила про
виготовлення зазначених документів та
їх вартість.

Якщо майновим інтересам іншої
особи загрожує небезпека настання
невигідних для неї майнових наслідків,
особа має право без доручення вчинити
дії, спрямовані на їх попередження,
усунення або зменшення. Особа, яка
вчинила дії в майнових інтересах іншої
особи без її доручення, зобов'язана при
першій нагоді повідомити її про свої
дії. Якщо ці дії будуть схвалені іншою
особою, надалі до відносин сторін
застосовуються положення про
відповідний договір. (частини1 , 2 ст. 1158
ЦК України).

В силу ч. 1, 2 ст. 1160 ЦК України
особа, яка вчинила дії в майнових
інтересах іншої особи без її доручення,
має право вимагати від цієї особи
відшкодування фактично зроблених
витрат, якщо вони були виправдані
обставинами, за яких були вчинені дії.
Якщо особа, яка вчинила дії в майнових
інтересах іншої особи без її доручення,
при першій нагоді не повідомила цю
особу про свої дії, вона не має права
вимагати відшкодування зроблених
витрат.

Оскільки про свої дії позивачка
вчасно повідомляла ОСОБА_6 через
представника останньої, вчинені нею
дії є необхідними для обох спадкоємців,
і ОСОБА_6, скориставшись ними отримала
свідоцтва про право на спадщину за
законом, суд обґрунтовано стягнув з
останньої частину витрачених
позивачкою коштів і колегія суддів не
вбачає підстав для скасування рішення
в цій частині.

Доводи апелянтів щодо
відсутності підстав для стягнення з
ОСОБА_6 витрат на виготовлення
документації через неповідомлення
позивачкою про здійснені витрати не
заслуговують на увагу, оскільки
суперечать встановленим в суді
обставинам справи.

В решті рішення суду позивачкою
не оскаржується, апелянтами також не
наведено доводів щодо неправильності
рішення суду щодо відмови в
задоволенні частини позовних вимог.

З урахуванням викладеного
рішення суду в силу п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України в частині стягнення з ОСОБА_5
шкоди слід скасувати, ухвалити нове
рішення про відмову у позові.

Також в силу ст. 88 ЦПК України у
зв'язку з скасуванням рішення суду в
частині позовних вимог судові витрати
мають бути розподілені наступним
чином: з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_2 слід
стягнути 90 грн. судового збору, тобто
пропорційно до задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_5, ОСОБА_3, ОСОБА_6 - ОСОБА_4
задовольнити частково.

Рішення Новобузького районного
суду Миколаївської області від 26
серпня 2014 року в частин стягнення з
ОСОБА_5 майнової шкоди, розподілу
судових витрат скасувати, ухвалити в
цій частині нове рішення.

В позові ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про
відшкодування майнової шкоди
відмовити.

В решті рішення суду залишити без
змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржено у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти дня з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: