У х в а л а

і м е н е м у к р а ї н и

11 вересня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Коротуна В.М., Дьоміної О.О.,
Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Державної казначейської служби
України про відшкодування
матеріальної шкоди, за касаційною
скаргою Державної казначейської
служби України на рішення Київського
районного суду м. Харкова від
04 березня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Харківської області
від 08 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2013 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до Державної
казначейської служби України про
відшкодування матеріальної шкоди.

Рішенням Київського районного суду м.
Харкова від 04 березня 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Харківської області
від 08 квітня 2014 року, позов ОСОБА_4 було
задоволено. Стягнуто з Державної
казначейської служби України на
користь ОСОБА_4 суму майнової
шкоди у розмірі 149 784 грн. 92 коп. за
рахунок відповідного бюджетного
призначення Державного бюджету
України, яким передбачено
відшкодування громадянинові вартості
конфіскованого майна стягнутого в
дохід держави.

У касаційній скарзі Державна
казначейська служба України просить
скасувати ухвалені судові рішення та
ухвалити нове рішення, яким в
задоволенні позову відмовити,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
судові рішення ухвалені з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Зокрема, докази та обставини, на які
посилається заявник, були предметом
дослідження судами і при їх
дослідженні та встановленні судами
дотримані норми процесуального та
матеріального права.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Керуючись ч.2 ст. 332, ст. 336 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Державної
казначейської служби України
відхилити.

Рішення Київського районного суду м.
Харкова від 04 березня 2014 року
та ухвалу апеляційного суду
Харківської області від 08 квітня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

В.М. Коротун О.О. Дьоміна С.П. Штелик