РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 521/21413/13-ц

№ 2/521/2260/14

09 жовтня 2014 року

Малиновський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого судді - Тополевої Ю.В.,

за участю секретаря - Борисової Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору, на стороні позивача - ГО
«Комітет захисту прав міноритарних
акціонерів ЗАТ «Полярна зірка» до
ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною
заявою, в якій просить визнати
незаконними дії відповідача щодо
продажу майна АТЗТ «Полярна зірка» та
неотримання АТЗТ «Полярна зірка»
коштів за продаж даного майна, а також
стягнути на її користь моральну шкоду в
розмірі 20000 грн.

Позов обґрунтований такими
обставинами. Позивач працювала на
Одеському міському холодокомбінат,
який 24.02.1994 року був перейменований на
Акціонерне товариство закритого типу
«Полярна зірка» (далі - АТЗТ «Полярна
зірка»), з 1951 року по 2001 рік. У 1994 році
відбулася приватизація даного
підприємства. Працівники стали
акціонерами простих іменних акцій.
25.12.2003 року позивач придбала 60 одиниць
іменних акцій АТЗТ «Полярна зірка». Але
дивіденди акціонерам підприємства
було виплачено лише двічі. При цьому
робота на АТЗТ «Полярна зірка» була
дуже важкою, доводилося працювати
вночі та у вихідні дні, плани по праці
були великими за літній період
виготовлялось близько 500 тон морозива,
у результаті напруженої праці позивач
підірвала своє здоров'я та їй було
присвоєно другу групу інвалідності. У
зв'язку з вчиненням незаконних дій з
боку генерального директора АТЗТ
«Полярна зірка» ОСОБА_2, пов'язаних з
неотриманням та не внесенням грошових
коштів на розрахунковий рахунок чи в
касу АТЗТ "Полярна зірка», а також
пов'язаних з банкрутством
підприємства, позивачу було завдано
моральної шкоди, адже позивач
сподівалася на безбідну старість,
отримуючи дивіденди з акцій. У зв'язку з
втратою роботи, відсутністю виплат по
дивідендам, позивач втратила престиж
та ділову репутацію в очах оточуючих.
Для налагодження стосунків та
нормального життя їй потрібно
докладати дуже багато зусиль, у неї
загострилися хронічні захворювання та
погіршилося самопочуття.

У судовому засіданні позивач та її
представник позов підтримали та
просили його задовольнити.
Представники третьої особи ГО «Комітет
захисту прав міноритарних акціонерів
ЗАТ «Полярна зірка» позов підтримали
та просили його задовольнити.

Представник відповідача проти позову
заперечувала, подала письмові
заперечення проти позову, посилаючись
на те, що до позовної заяви не додано
жодного доказу на підтвердження
причинно-наслідкового зв'язку між
діями відповідача та моральною шкодою,
яка, як стверджує позивач, була їй
заподіяна. Не надано жодного доказу,
яким би підтверджувався факт
заподіяння позивачеві моральних чи
фізичних страждань або витрат
немайнового характеру, за яких
обставин чи якими діями (бездіяльністю)
вони заподіяні, яким чином позивач
оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
при цьому виходить. Крім того,
представник посилалася на те, що не всі
докази надані позивачем є належними та
допустимими: документ виданий ПП
«ТОП.ПРОЕКТ» без номеру та без дати
щодо надання інформації про
орієнтовану вартість певних об'єктів
нерухомого майна. По-перше, цей
документ неможливо ідентифікувати,
по-друге, він виданий на ім'я голови ГО
«Комітет захисту міноритарних
акціонерів ЗАТ «Полярна зірка»,
по-третє ПП «ТОП.ПРОЕКТ» немає дозволу
на здійснення оціночної діяльності.
Також представник посилався на те, що в
діях ОСОБА_2 як посадової особи АТЗТ
«Полярна зірка» не встановлено ознак
зловживання своїм службовим
становищем, оскільки будь-якого вироку
суду щодо притягнення його до
кримінальної відповідальності за
привласнення грошових коштів, або
зловживання службовим становищем у
особистих інтересах немає.

Заслухавши пояснення сторін та
представників третьої особи,
дослідивши письмові докази по справі,
вивчивши матеріали справи, суд дійшов
висновку, що позов не може бути
задоволений, зважаючи на такі
обставини.

Як встановлено в судовому засіданні,
ОСОБА_1 працювала на Одеському міському
холодокомбінаті, який 24.02.1994 року
реорганізований в акціонерне
товариство закритого типу «Полярна
зірка» (АТЗТ «Полярна зірка»), з 1951 року
по 01.08.2001 року.

25.12.2003 року позивач придбала 60 одиниць
іменних акцій АТЗТ «Полярна зірка»,
відповідно сертифікату акцій Серії А №
182.

Постановою Господарського суду
Одеської області по справі № 7/441-06-13712
від 02.07.2007 року, АТЗТ «Полярна зірка»
було визнано банкрутом у зв'язку з
наявністю заборгованості щодо сплати
податків до державного бюджету та
відсутністю майна і грошових коштів у
підприємства для погашення такої
заборгованості та відкрито
ліквідаційну процедуру. 20.09.2007 року
Господарський суд Одеської області
своєю ухвалою припинив юридичну особу
АТЗТ «Полярна зірка».

ОСОБА_2 працював генеральним
директором АТЗТ «Полярна зірка».

Таким чином, предметом судового
розгляду є вимога про відшкодування
моральної шкоди, завданої відповідачем
як фізичної особою внаслідок вчинення
неправомірних дій відносно майна
підприємства, міноритарним акціонером
якого була позивач.

При цьому суд звертає увагу, що дії щодо
відчуження майна підприємства були
вчинені відповідачем не як фізичною
особою, а як посадовою особою -
генеральним директором підприємства.
Окремі з цих дій вчинялись під час дії
ЦК УРСР, згідно зі ст. 440-1 якого моральна
(немайнова) шкода, заподіяна
громадянину або організації діяннями
іншої особи, яка порушила їх законні
права, відшкодовується особою, яка
заподіяла шкоду, якщо вона не доведе, що
моральна шкода заподіяна не з її вини.
При цьому згідно зі ст. 441 ЦК УРСР
організація повинна відшкодувати
шкоду, заподіяну з вини її працівників
під час виконання ними своїх трудових
(службових) обов'язків.

Інші дії були вчинені у період дії ЦК
України, згідно зі ст. 1167 ЦК України
якого моральна шкода, завдана фізичній
або юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини. При цьому згідно
зі ст. 1172 ЦК України юридична або
фізична особа відшкодовує шкоду,
завдану їхнім працівником під час
виконання ним своїх трудових
(службових) обов'язків.

Разом із тим, у порушення вимог ст. 60 ЦПК
України, позивач не надала суду докази
того, що саме через дії (бездіяльність)
відповідача як фізичної особи вона
зазнала немайнових втрат внаслідок
моральних чи фізичних страждань, а
також в чому вони виразилися, розмір та
глибину моральних страждань, наявність
причинно-наслідкового зв'язку між
діями (бездіяльністю) відповідача і
негативними наслідками, що настали для
позивача, у тому числі погіршенням
стану її здоров'я та присвоєнням групи
інвалідності.

При цьому позивач в обґрунтування
позову посилається на скоєння фізичною
особою - відповідачем по справі
злочинів. При цьому позивач вважає, що
незаконні дії ОСОБА_2 призвели до її
моральних страждань, приниження її
честі та гідності в очах оточуючих.
Разом із тим, згідно з матеріалами
справи кримінальна справа нині
знаходиться у провадженні слідчих
органів, що не заперечується сторонами.
При цьому такі, дії, як неперерахування
на рахунок АТЗТ «Полярна зірка»
грошових коштів, стягнутих за рішенням
Міжнародним комерційним арбітражним
судом при Торгово-промисловій палаті
України АС № 248ш/98 від 11,15 березня 1999
року, відчуження майна товариства за
нижчою ціною, аніж ринкова тощо повинні
бути перевірені на предмет наявності
ознак злочину у встановленому законом
порядку. Посилання ж позивача на
пов'язаність дій відповідача - фізичної
особи з економічними результатами
діяльності підприємства без наявності
вироку суду, який набрав силу, не можуть
бути прийняті судом як підстава для
задоволення позовних вимог,
обґрунтованих таким чином.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу.
Способом захисту цивільних прав та
інтересів може бути відшкодування
моральної шкоди. Разом з тим,
використання конкретного способу
захисту пов'язується перш за все зі
специфікою спірних правовідносин,
тобто дії презумпція, що кожне
суб'єктивне цивільне право захищається
певним способом, який обирається
позивачем як найбільш ефективний
(постанова ВСУ від 12 червня 2013 року у
справі №6-32цс13).

Керуючись ст. ст. 440-1, 441 ЦК УРСР,
ст.ст. 16, 23, 1167, 1172 ЦК України, ст.ст. 10, 11,
60, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_1 за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору, на стороні позивача - ГО
«Комітет захисту прав міноритарних
акціонерів ЗАТ «Полярна зірка» до
ОСОБА_2 про стягнення моральної шкоди-
відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку шляхом подачі
апеляційної скарги на рішення суду до
апеляційного суду Одеської області
через Малиновський районний суд м.
Одеси, яка подається протягом 10 днів з
дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Ю.В.
Тополева