АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/6693/14
Головуючий 1-ої інст.: Харабадзе К.Ш.
Справа №629/342/13-ц
Доповідач: Крилова Т.Г.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

Головуючого - Крилової Т.Г.,

Суддів - Пилипчук Н.П.,

- Трішкової І.Ю.,

при секретарі - Огар І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
ухвалу Лозівського міськрайонного
суду Харківської області від 21 серпня
2014 року за заявою ОСОБА_2 про перегляд
рішення Лозівського міськрайонного
суду Харківської області від 30.05.2013
року у зв'язку з нововиявленими
обставинами, по справі за позовом
ОСОБА_2 до ліквідаційної комісії
Державного закладу «Лозівська лінійна
санітарно - епідеміологічна станція на
Південній залізниці», головного лікаря
Державного закладу «Лозівська лінійна
санітарно - епідеміологічна станція на
Південній залізниці» Павленка Сергія
Дмитровича, Голови ліквідаційної
комісії, виконуючого обов'язки
головного лікаря Державного закладу
«Лозівська лінійна санітарно -
епідеміологічна станція на Південній
залізниці» Сівацького Сергія
Анатолійовича, Державної установи
«Харківський обласний лабораторний
центр Державної санітарної
епідеміологічної служби України»,
треті особи: Харківський відокремлений
підрозділ Державної установи
«Лабораторний центр на залізничному
транспорті Держсанепідслужби
України», Лозівська міжрайонна філія
Державної установи «Харківський
обласний лабораторний центр
Держсанепідслужби України» про
поновлення на роботі та виплату
заробітної плати за час вимушеного
прогулу, моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Лозівського міськрайонного
суду Харківської області від 30.05.2013
року позовні вимоги ОСОБА_2 про
поновлення на роботі та виплату
заробітної плати за час вимушеного
прогулу, моральної шкоди - задоволено
частково.

Стягнуто з ліквідаційної комісії
Државного закладу «Лозівська лінійна
санітарно-епідеміологічна станція на
Південній залізниці» па користь ОСОБА_2
вихідну допомогу у сумі 2303,40 грн.,
компенсації за невикористані
відпустки у сумі 6122,76 грн., витрати на
відрядження за грудень 2012 року у сумі
252,08 грн., моральну шкоду у сумі 2000
гривень, а усього 10678,24 грн. В іншій
частині позовних вимог відмовлено.
Рішення набрало законної сили 25 липня
2013 року.

У серпні 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду із заявою про перегляд
зазначеного рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами.

В обґрунтування заявлених вимог
посилалася на те, що в рішенні суду від
30.05.2013 року вказано, що ОСОБА_2 в
судовому засіданні заперечувала факт
повної ліквідації установи і
наполягала на тому, що в даному випадку
проведена реорганізація, оскільки
майно установи передано іншим медичним
закладам, в тому числі ДУ «Харківський
обласний лабораторний центр
Держсанепідемслужби України», колишні
працівники працевлаштовані у ці ж
заклдали, але жодного підтвердження
даних фактів суду не надала. Однак
10.07.2014 року ОСОБА_2 отримала відповідь
на інформаційний запит від першого
заступника Голови Державної санітарно-
епідеміологічної служби України - О.П.
Кравчука, в якому зазначено, що
цілісний майновий комплекс Державного
закладу «Лозівська лінійна
санітарно-епідеміологічна станція на
Південній залізниці» згідно акту
приймання-передачі від 18.05.2013 року
передано до Державної установи
«Харківський обласний лабораторний
центр Держсанепідслужби України», при
цьому до листа додано копію акту
приймання-передачі від 18.05.2013 року
підписаний головою ліквідаційної
комісії Лозівської лінійної СЕС
Сівацьким С.А. та завідувачем
Лозівської міжрайонної філії ДУ
«Харківський обласний лабораторний
центр Держсанепідслужби України»
Ткаченком В.І., які при розгляді позову
виступали в якості відповідачів та
третіх осіб.

Також у лінійному відділі міліції на
ст. Лозова ОСОБА_2 надали копії її
особових карток працівника з 01.08.1996
року по 29.12.2012 року, з яких виявилось, що
при звільненні їй невірно розрахували
компенсацію за не використанні
відпустки, а саме не врахували 14 днів; а
тому, сума компенсації за
невикористанні відпустки повинна
нараховуватися за 98 днів, а не за 84 дні.
Отже компенсація за 98 днів
невикористаних відпусток становить 7758
грн. 40 коп.

Вказала, що суд в рішенні від 30.05.2013 року
не врахував положення розпорядження
Кабінету Міністрів України від 28.11.2011
року № 1210-р, згідно з якими для
розрахунку вихідної допомоги повинен
був братися у її випадку період
листопад-грудень 2012 року, так як вона
відпрацювала їх у повному обсязі, і не
може проводитися розрахунок допомоги
станом на 03.12.2012 року. Відповідно до
довідки № 10 від 04.02.2013 року державного
закладу «Лозівська лінійна СЕС на
Південній залізниці» розмір
заробітної плати за 12 місяців 2012 року
становить 28104,42 грн. Загальна сума
виплат за підрахунками ОСОБА_2 повинна
становити не 10 678 грн. 24 коп., як
зазначено у рішенні суду від 30.05.2013
року, а 12387 гри. 74 коп. Так як рішення
Лозівського міськрайонного суду від
30.05.2013 року станом на 06 серпня 2014 року не
виконано, то просила суд при винесенні
врахувати коефіцієнт інфляції на день
винесення рішення суду.

ОСОБА_2 просила скасувати рішення
Лозівського міськрайонного суду від 30
травня 2013 року і прийняти нове судове
рішення, яким скасувати наказ про її
звільнення №107-К від 29.12.2012 року «Про
ліквідацію підприємства».
Працевлаштувати її за фахом лікар з
загальної гігієни, вища кваліфікаційна
категорія; лікар-спеціаліст за
спеціальністю «Гігієна харчування» до
Лозівської міжрайонної філії ДУ
«Харківський лабораторний центр
Держсанепідслужби України». Стягнути з
ліквідаційної комісії ДЗ « Лозівська
лінійна СЕС на ПЗ» на її користь
середній заробіток за час вимушеного
прогулу з 02.01.2013 року по дату прийняття
рішення суду, враховуючи середньоденну
заробітну плату 110,57 гривень та 5-денний
робочий тиждень. Стягнути з
відповідачів на її користь вихідну
допомогу у сумі 2377,26 гривень. Стягнути з
відповідачів на її користь компенсації
за невикористанні відпустки у сумі 7758,40
гривень. Стягнути з відповідачів на її
користь за відрядження за грудень 2012
року у сумі 252,80 гривень. Зобов'язати ДУ
«Харківський лабораторний центр
Дсржсанспідслужби України» прийняти
її на роботу за фахом лікар з загальної
гігієни, вища кваліфікаційна
категорія; лікар-спеціаліст за
спеціальністю «Гігієна харчування» до
Лозівської міжрайонної філії ДУ
«Харківський лабораторний центр
Держсанепідслужби України».
Зобовязати відповідачів відшкодувати
їй моральну шкоду в розмірі 350000
гривень.

Ухвалою Лозівського міськрайонного
суду Харківської області від 21 серпня
2014 року заяву ОСОБА_2 про перегляд
рішення Лозівського міськрайонного
суду Харківської області від 30.05.2013
року у зв'язку з нововиявленими
обставинами залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
ухвалу Лозівського міськрайонного
суду Харківської області від 21 серпня
2014 року про залишення заяви про
перегляд судового рішення у зв'язку з
нововиявленими обставинами без
задоволення скасувати і направити
справу для продовження розгляду до
суду першої інстанції.

Апелянт посилається на те, що ухвала
суду є незаконною, необгрунтованою,
ухваленою з порушенням норм
процесуального і матеріального права,
оскільки не прийнято до уваги її доводи
і пояснення по справі.

Вислухавши доповідь судді, пояснення
учасників процесу, судова колегія
вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, з таких
підстав.

Відповідно до вимог ст. 361 ЦПК
України, рішення або ухвала суду, якими
закінчено розгляд справи, що набрали
законної сили, можуть бути переглянуті
у зв'язку з нововиявленими обставинами.
Підставами для перегляду рішення,
ухвали суду у зв'язку з нововиявленими
обставинами є, в тому числі, і істотні
для справи обставини, що не були і не
могли бути відомі особі, яка
звертається із заявою, на час розгляду
справи.

В даному випадку, із заяви ОСОБА_2
про перегляд рішення суду у зв'язку з
нововиявленими обставинами
вбачається, що вона не згодна із
рішенням суду та оскаржує його по суті.
ОСОБА_2 не позбавлена була можливості
розрахувати свої позовні вимоги з
урахуванням даних особових карток
працівника, а в разі необхідності,
оскаржити судові рішення першої
інстанції та апеляційної інстанції в
касаційному порядку.

Зазначене в заяві не є
нововиявленими обставинами по даній
справі в розумінні вимог ст. 361 ЦПК
України, тому, судова колегія вважає, що
суд першої інстанції правомірно
відмовив ОСОБА_2 в перегляді рішення
суду від 30.05.2013 року у зв'язку з
нововиявленими обставинами. Ухвала
суду постановлена з додержанням вимог
закону та підстав для її скасування
немає.

Доводи апеляційної скарги
висновки суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.2 п.1, 312
ч.1 п.1, 313, 314, 315, 317, 319 ЦПК України, судова
колегія,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Ухвалу Лозівського міськрайонного
суду Харківської області від 21 серпня
2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає
законної сили негайно, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з моменту
її проголошення.

Головуючий -

Судді: