Справа №
Провадження № 2/521/5187/14
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 вересня 2014 року Малиновський
районний суд міста Одеси в складі:
головуючого судді - Коблової О.Д.
при секретарі судового засідання -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості по аліментам
Позивачка звернулася до суду з позовом
до відповідача про стягнення
заборгованості по аліментам та
нейстойки за прострочення сплати
В обґрунтування свої вимог зазначила,
що 15 липня 2013 року Приморським районним
судом м. Одеси, було винесене рішення
про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на
утримання неповнолітніх дочок - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 в
розмірі 1/3 частини заробітку (доходу)
щомісячно, починаючи з 18 березня 2013
року і до досягнення дітьми повноліття.
Внаслідок невиконання відповідачем
рішення суду, за ним утворилась
заборгованість по сплаті аліментів.

У ході розгляду справи позивачка
уточнила позовні вимоги та просила
стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
заборгованість по аліментах у сумі
14057,84 грн., суму неутойки за
прострочення сплати аліментів у
розмірі 5626,36 грн., суму інфляційне
збільшення заборгованості 1751,16.

Позивачка в судове засідання не
з'явилась, надала суду заяву про
розгляд справи у її відсутність, вимоги
позову підтримує у повному обсязі, не
заперечує проти заочного розгляду
справи.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про час і місце судового
засідання повідомлявся належним чином,
причин своєї неявки суду не повідомив,
клопотань щодо розгляду справи у його
відсутність або про відкладення
судового засідання не подавав.
Заперечень на позов не надходило.

Враховуючи, що в матеріалах справи
достатньо доказів для встановлення
фактичних відносин сторін, суд, зі
згоди представника позивача,
відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає
можливим постановити рішення при
заочному розгляді справи.

У зв'язку з неявкою всіх осіб, які
беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197
ЦПК України фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Вислухавши сторін, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню за
наступних підстав.

У відповідності до розрахунку
заборгованості, наданого Другим
Малиновського відділом державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції за період з 18.03.2013
року по 01.08.2014 року заборгованість
відповідача по сплаті аліментів
складала 14057, 84 гривень.

Згідно зі ст. 196 Сімейного кодексу
України при виникненні заборгованості
з вини особи, яка зобов'язана
сплачувати аліменти за рішенням суду,
одержувач аліментів має право на
стягнення неустойки (пені) у розмірі
одного відсотка від суми несплачених
аліментів за кожен день прострочення.
Відповідно до зазначеного, неустойка
нараховується на щомісячну
заборгованість від суми несплачених
аліментів за кожен день за весь час
прострочення по день добровільного
погашення боргу або на момент
стягнення.

Відповідно до п. 2.2 постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про
застосуванням судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів" передбачена ст. 196
СК України відповідальність платника
аліментів за прострочення їх сплати у
виді неустойки (пені) настає лише за
наявності вини цієї особи. На платника
аліментів не можна покладати таку
відповідальність, якщо заборгованість
утворилась з незалежних від нього
причин, зокрема, у зв'язку з
несвоєчасною виплатою заробітної
плати, затримкою або неправильним
перерахуванням аліментів банками. В
інших випадках стягується неустойка за
весь час прострочення сплати
аліментів.

Згідно п. 22 Постанови Пленуму
Верховного Суду України N 3 "Про
застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів" від 15.05.2006 р.,
неустойка (пеня) сплачується за весь
час прострочення сплати аліментів.

Пеня за прострочення сплати аліментів
починає нараховуватись з наступного
місяця за місяцем, у якому виникла
заборгованість.

Згідно із ч. 1 ст. 20 СК України до вимог,
що випливають із сімейних відносин,
позовна давність не застосовується,
крім випадків, передбачених ч. 2 ст. 72, ч.
2 ст. 129, ч. 3 ст. 138, ч. 3 ст. 139 цього Кодексу,
а відтак на правовідносини, які
регулюються ст. 196 СК України, не
поширюється дія норм ЦК України про
позовну давність.

Відповідно до ст. 61 Конституції України
ніхто не може бути притягнутий до
юридичної відповідальності одного
виду за одне й те саме правопорушення, а
за положеннями ч. 2 ст. 550 Цивільного
кодексу України відсотки на неустойку
(як повторна пеня) не нараховується. У
зв'язку з цим сума заборгованості зі
сплати аліментів за попередні місяці
не додається за наступні, а кількість
днів прострочення обчислюється
виходячи з того, скільки днів
прострочено до сплати певну суму
заборгованості. При цьому пеня
нараховується не з часу фактичного
ухилення від утримання і не з часу
подання позовної заяви про стягнення
аліментів чи з часу набрання рішенням
суду про стягнення аліментів законної
сили, а з часу невиконання рішення суду.

Перевіряючи розрахунок неустойки
за прострочення сплати аліментів у
сумі 5626,36 грн., наданий позивачем, судом
встановлено, що позивачка зробила
вказаний розрахунок з урахуванням
формули - сума аліментів * на кількість
днів прострочення :100.

Стосовно суму інфляційного збільшення
заборгованості у сумі 1751,16 грн. суд не
може погодитися з доводами позивачки.

Так, відповідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

Разом з тим, позивачем не надано
жодного підтвердження такого
розрахунку індексу інфляції.

Суд приходить до висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості по аліментам
та неустойки підлягають частковому
задоволенню.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 64, 74, 212, 213, 214, 215
ЦПК України, ст. ст. 187, 194, 199 Сімейного
кодексу України, ст. 285 ЦК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості по аліментам
та неустойки - задовольнити часткового.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН
НОМЕР_1 )заборгованість по аліментах на
утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 у
сумі 14057 (чотирнадцять тисяч п'ятдесят
сім ) гривень 84 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН
НОМЕР_1 ) суму неустойки за
просторочення сплати аліментів у
розмірі 5626,36 (п'ять тисяч шістсот
двадцять шість) гривень 36 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН
НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 суму
сплаченого судового розміру 243,60 грн.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10-ти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
О.Д. Коблова