Справа № 476/261/14-ц
Провадження № 2/476/119/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.10.2014 року
Єланецький районний суд

Миколаївської області

в складі: головуючого-судді
Чернякової Н.В.

при секретарі
Козаченко Л.М.

за участю представника позивача
ОСОБА_1, відповідачки ОСОБА_2,
представника відповідачки ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду с.м.т. Єланець
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_2 про повернення безпідставно
отриманих коштів

В С Т А Н О В И В :

В березні 2014 року ОСОБА_4
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про
повернення безпідставно отриманих
грошових коштів.

В обґрунтування своїх вимог
позивач вказував, що між ним та
відповідачкою по справі 08.10.2007 року
було укладено на 49 років договір оренди
земельної ділянки площею 13,24 га,
належної відповідачці.

Домовленість з відповідачкою
щодо довгострокової оренди земельної
ділянки відбулася 26 вересня 2007 року. В
рахунок виплати орендної плати, за
домовленістю з відповідачкою, він
передав відповідачці 70585 грн., що
підтверджується розпискою, яку
відповідачка склала 26.09.2007 року
власноручно в присутності свідків
ОСОБА_5 та ОСОБА_6

08.10.2007 року відповідачка склала
заповіт, відповідно до якого заповіла
йому вищевказану земельну ділянку.

В 2012 році відповідачка звернулась
в суд з позовом до нього про розірвання
вищевказаного договору оренди.
Рішенням Єланецького районного суду
від 13.03.2013 року в задоволенні позову
було відмовлено з тих підстав, що
договір оренди є неукладеним, так як
він не пройшов державної реєстрації.

Оскільки договір оренди
земельної ділянки є неукладеним,
земельною ділянкою належною
відповідачці він не користувався,
вважає кошти в сумі 70585 грн.
безпідставно отриманими
відповідачкою. А тому посилаючись на
положення ст. ст. 625, 1212 ЦК України
просив стягнути з відповідачки 70585 грн.
безпідставно отриманих грошових
коштів, 22839,55 грн. - 3% річних, 49511,17 грн. -
інфляційних витрат, а також судові
витрати.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав, просив
задовольнити повністю.

В судовому засіданні
відповідачка позов не визнала, суду
пояснила, що не отримувала від позивача
70585 грн., а розписку склала позивачу на
5000 грн., які отримала від нього.
Пред'явлена в суд розписка являється
підробкою, а тому вважає позовні вимоги
необґрунтованими. Крім того
відповідачка заявила про сплив строку
позовної давності, а тому просила суд
повністю відмовити в задоволенні
позову.

Вислухавши відповідачку,
представників сторін, свідка,
дослідивши матеріали справи суд
приходить до слідуючого висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є
власником земельної ділянки площею 13,24
га, яка знаходиться в межах
Возсіятської сільської ради
Єланецького району Миколаївської
області.

08.10.2007 року між сторонами
укладено договір оренди вказаної
земельної ділянки строком на 49 років.
Даний договір оренди був посвідчений
приватним нотаріусом Єланецького
районного нотаріального округу ОСОБА_7
Однак, реєстрації цього договору в
державному земельному кадастрі, як
цього вимагали положення ч.1 ст. 20 ЗУ
"Про оренду землі", чинної на час
виникнення спірних правовідносин, не
відбулося.

Так, на вищевказаному договорі
міститься рукописна помітка про
реєстрацію даного договору за № 71
від 25 квітня 2007 року, тобто до його
складання, підписання сторонами та
нотаріального посвідчення.

Між тим, згідно довідки відділу
Держземагенства у Єланецькому районі
№ 334/6.1-10/13 від 12 лютого 2013 року, згідно
книг записів реєстрації державних
актів на право приватної власності на
землю та на право постійного
користування землею, договорів оренди
землі 25.04.2007 року зареєстровано договір
оренди землі загальною площею 13,24 га
між ОСОБА_2 та ПСП "Агрофірмою
"Авангард", терміном на 5 років,
реєстраційний № 71 (а.с. 70).

В ході розгляду справи судом
встановлено, що на даний час
вищевказана земельна ділянка, належна
відповідачці, перебуває в користуванні
ПСП "Агрофірми "Авангард".

Таким чином, у зв'язку з
відсутністю державної реєстрації
договір оренди земельної ділянки від
08.10.2007 року вважається неукладеним.

До підписання договору, між
сторонами 26.09.2007 року відбулася
домовленість про передачу
відповідачкою позивачу в оренду
вказаної земельної ділянки. Згідно
цієї домовленості позивач виплатив
відповідачці в рахунок орендної плати
за 49 років 70585 грн. Вказані обставини
підтверджуються розпискою складеною
ОСОБА_2 26.09.2007 року (а.с. 8).

Відповідно до роз'яснень, наданих
Пленумом Верховного Суду України в п. 8
постанови "Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними" від 6 листопада
2009 року № 9, в разі, якщо на виконання
юридично ще не укладеного договору
стороною передчасно передано майно,
між сторонами виникають
правовідносини внаслідок набуття,
збереження майна без достатньої
правової підстави. (ст.ст. 1212-1215 ЦК
України).

Відповідно до ст. 1212 ЦК України
особа, яка набула майно в рахунок іншої
особи (потерпілого) без достатньої
правової підстави (безпідставно набуте
майно), зобов'язана повернути
потерпілому це майно. Особа зобов'язана
повернути майно і тоді, коли підстава,
на якій воно було набуте, згодом
відпала.

Отже, аналіз фактичних обставин
справи свідчить про те, що позивач
передчасно за неукладеним договором
передав відповідачці ОСОБА_2 в рахунок
орендної плати за 49 років кошти в сумі
70585 грн., в подальшому договір оренди
земельної ділянки було підписано
сторонами 08.10.2007 року, але як з'ясовано
він є неукладеним, оскільки не пройшов
державної реєстрації, позивач
земельною ділянкою не користувався, а
тому відповідачка на підставі ст. 1212 ЦК
України зобов'язана повернути
отримані кошти, оскільки набула гроші
без достатньої правової підстави.

Заперечення відповідачкою факту
отримання 70585 грн. не заслуговують на
увагу. Ці доводи спростовуються
розпискою складеною безпосередньо
відповідачкою (а.с. 139) та договором
оренди від 08.10.2007 року (а.с. 5, 6).

Крім того в даній справі
проведено судову почеркознавчу
експертизу з висновків якої слідує, що
текст розписки від 26.09.2007 року, а також
підпис в ній виконані особисто ОСОБА_2

Відповідно до ст.ст. 57-59 ЦПК
України даний висновок експерта є
належним і допустимим доказом у даній
справі.

Не підлягають задоволенню вимоги
позивача про стягнення на його користь
3% річних в розмірі 22839,55 грн. та
компенсації інфляційних витрат в
розмірі 49511,17 грн., які нараховані
відповідно до ст. 625 ЦК України.

Так, частиною 2 ст.1214 ЦК України
передбачено, що у разі безпідставного
одержання чи збереження грошей
проценти нараховуються відповідно до
ст.536 ЦК України. В такому разі суд
вважає неможливим застосування
положень ч.2 ст.625 ЦК України, оскільки
законодавством передбачена спеціальна
міра відповідальності за порушення
грошового зобов'язання в даному
випадку.

Що стосується доводів
відповідачки про необхідність
застосування наслідків спливу строку
позовної давності до позовних вимог в
частині стягнення безпідставно
отриманих коштів, то вони не
заслуговують на увагу. Так, в ході
слухання справи встановлено, що
позивач дізнався про порушення його
прав під час розгляду в суді іншої
цивільної справи в 2013 році.

Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася про
порушення свого права або могла
довідатися про порушення свого права.

А ст. 257 ЦК України передбачено, що
загальна позовна давність
встановлюється тривалість у три роки.

Із викладеного вбачається, що на
момент звернення позивача до суду
позовна давність за вимогами про
стягнення безпідставно отриманих
грошових коштів не спливла.

Так як суд дійшов до висновку про
часткове задоволення позову, то
відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України
підлягають частковому задоволенню
вимоги про стягнення з відповідачки на
користь позивача ОСОБА_4 понесених ним
судових витрат. Пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог на користь
позивача підлягають стягненню з
відповідачки витрат понесених
позивачем на оплату судового збору (70585
грн. х 100% : 142935,72 грн.) х 1429,35 грн. : 100% = 705,85
грн.

Враховуючи вищевикладене,
керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_2
про повернення безпідставно отриманих
коштів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, номер
облікової картки платника податків:
НОМЕР_1, на користь ОСОБА_4 70585 (сімдесят
тисяч п'ятсот вісімдесят п'ять) грн.
безпідставно отриманих грошових
коштів.

Стягнути з ОСОБА_2, номер
облікової картки платника податків:
НОМЕР_1, на користь ОСОБА_4 в рахунок
відшкодування сплаченого судового
збору 705 (сімсот п'ять) грн. 85 коп.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Миколаївської
області через Єланецький районний суд
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя:
Н.В. Чернякова.