Дата документу 26.09.2014
Справа № 2-3765/11
Провадження № 2-р/334/18/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2014 року Ленінський
районний суд м.Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Козлової Н.Ю.,

при секретарі Єфремовій Д.Ю.

розглянувши у судовому засіданні
заяву ОСОБА_1 про роз'яснення рішення
суду від 21.01.2013 року по цивільній
справі за позовом Державної іпотечної
установи до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення суми заборгованості за
договором про іпотечний кредит, суми
пені та інфляційних витрат

в с
т а н о в и в :

В провадженні Ленінського районного
суду м. Запоріжжя знаходилась справа
№2-3765/11 за позовом Державної іпотечної
установи до відповідачів: ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про стягнення суми
заборгованості за договором про
іпотечний кредит, суми пені,
інфляційних втрат.

21.01.2013 року Ленінським районним судом
м. Запоріжжя було ухвалено заочне
рішення про задоволення позовних
вимог позивача. 17.07.2013 року Апеляційним
судом Запорізької області було
постановлено ухвалу, якою апеляційну

скаргу відповідачки ОСОБА_1 відхилено,
а оскаржуване рішення залишено без
змін.

31.07.2014 року ОСОБА_1 було отримано
постанови про відкриття виконавчого
провадження № 43839573 яка була винесена
державним виконавцем Ленінського
відділу державної виконавчої служби
Запорізького МУЮ Частюк В.О. про
стягнення з ОСОБА_1 на користь Позивача
суми у розмірі 294 953,14 грн. та №43839455, в
яких було встановлено строк для
добровільного виконання як 13.07.2014 року.

01.08.2014 року при ознайомлені з
матеріалами виконавчого провадження
відповідачкою було встановлено, що
постанова про відкриття виконавчого
провадження з вказівкою строку на
добровільне виконання була надіслана
боржниці 25.07.2014 року, в наслідок чого,
ОСОБА_1 не могла виконати рішення суду
у строк вказаний в постановах.

Виконавчі листи від 11.09.2013 року подані
до стягнення з боржників сум у розмірі
294 953 грн.14 копійок - на примусове
стягнення заборгованості та 1820 грн. -
стягнення судових витрат, тобто
загалом 296 773,14 грн.

Однак, відповідачами у добровільному
порядку до відкриття виконавчого
провадження сплачено суму у розмірі 20
000,00 грн., тому для них становить
непорозуміння щодо порядку виконання
рішення суд.

Також, не зрозумілим для боржників є
той факт, які саме проплати
відповідачів, у якому розмірі стануть
підставою для закінчення виконавчого
провадження та яка сума сплачена
боржниками буде вважатися повним
фактичним виконанням судового рішення,
адже на момент подання виконавчих
документів до виконання, визначена в
них сума становить розмір 296 773.14 грн., а
залишок суми, що підлягає стягненню з
рахуванням проплати в рамках
добровільного виконання рішення суду
становить 276 773,14 грн.

За таких обставин, заявник просить суд
роз'яснити рішення Ленінського
районного суду від 21.01.2013 року по
цивільній справі за позовом
Державної іпотечної установи до
відповідачів: ОСОБА_1, ОСОБА_2 про
стягнення суми заборгованості за
договором про іпотечний кредит, суми
пені, інфляційних втрат та зазначити,
що рішення суду по даній справі
важаться фактично виконаним при
сплаті боржниками стягувачу загальної
суми у розмірі 296 773,14 гривень, включаючи
платежі здійснені в період з набрання
чинності рішенням до відкриття
виконавчих проваджень № 43839573 та №43839455
Ленінським ВДВС Запорізького МУЮ та
поза рамками виконавчого провадження.

У судовому засіданні представник
боржника ОСОБА_1, яка діє за дорученням,
копія якого є в матеріалах справи,
наполягаючи на фактах, викладених в
заяві, просила суд задовольнити вимоги
її довірителя та роз'яснити рішення
суду, таким чином, що рішення суду по
даній справі важаться фактично
виконаним при сплаті боржниками
стягувачу загальної суми у розмірі 296
773,14 гривень, включаючи платежі
здійснені в період з набрання чинності
рішенням до відкриття виконавчих
проваджень.

Представник Ленінського ВДВС ЗМУЮ у
судовому засіданні заперечував проти
задоволення заяви, оскільки вона є
безпідставною. Так, представник
Ленінським ВДВС Запорізького МУЮ, у
якого безпосередньо знаходиться дане
виконавче провадження пояснив суду, що
сплачена боржником сума буде врахована
виконавцем, а сама сума заборгованості
буде зменшена, тому підстав для
роз'яснення рішення не має.

Розглянувши дану заяву, дослідивши
матеріали справи та вислухавши
пояснення сторін, суд вважає, що
підстави для роз"яснення рішення
відсутні, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 221 ЦПК України,
суд роз'яснює своє рішення, не змінюючи
при цьому його змісту, якщо воно є
незрозумілим для осіб, які брали участь
у справі, або для державного виконавця.

Відповідно до п.21 постанови Пленуму
Верховного Суду України №14 від 18
грудня 2009 року «Про судове рішення у
цивільній справі» роз"яснення
рішення суду можливе тоді, коли воно
не містить недоліків, що можуть бути
усунені лише ухваленням додаткового
рішення, а є незрозумілим, що ускладнює
його реалізацію. Зазначене питання
розглядається судом, що ухвалив
рішення, і в ухвалі суд викладає більш
повно та ясно ті частини рішення,
розуміння яких викликає труднощі, не
вносячи змін у суть рішення і не
торкаючись питань, які не були
предметом судового розгляду.

З тексту заяви ОСОБА_1 суду вбачається,
що вищевказане рішення їй зрозуміле, а
фактично нею ставиться питання про
доповнення резолютивної частини
текстом в такій редакції: „важати
фактично виконаним при сплаті
боржниками стягувачу загальної суми у
розмірі 296 773,14 гривень, включаючи
платежі здійснені в період з набрання
чинності рішенням до відкриття
виконавчих проваджень № 43839573 та №43839455
Ленінським ВДВС Запорізького МУЮ та
поза рамками виконавчого провадження.

Оскільки така вимога заявника не є
вимогою про роз"яснення судового
рішення, а питання вказані заявником з
метою їх роз»яснення не стосуються
змісту рішення суду, тому рішення не
підлягає роз»ясненню, а заява
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст. 221 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про
роз'яснення рішення суду від 21.01.2013
року по цивільній справі за позовом
Державної іпотечної установи до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 про стягнення суми
заборгованості за договором про
іпотечний кредит, суми пені та
інфляційних витрат - відмовити

Заяву про апеляційне оскарження
ухвали може бути подано протягом п"яти
днів з дня проголошення ухвали.
Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом десяти днів після
подання заяви про апеляційне
оскарження.

Суддя
Н.Ю.Козлова