Справа № 373/1595/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

13 серпня 2014 року
Переяслав-Хмельницький міськрайонний
суд Київської області в складі:

головуючої судді Колодко
Л.В.

при секретарі
Тітровій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Переяслав-Хмельницькому
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа: ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої вчиненням кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 388
КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з названим
позовом в суд. Свої вимоги обгрунтовує
тим, що відповідач, якому 15.05.2009 року
державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного управління юстиції
Дудкою С.П. згідно акту опису і арешту
майна передано на відповідальне
зберігання автомобіль „MERCEDES BENZ 250D",
державний номер НОМЕР_1, розтратив
вказане майно, скоїв злочин,
передбачений ч.1 ст. 388 КК України. За
вчинений злочин відповідач звільнений
від кримінальної відповідальності за
ч.1 ст. 388 КК України за закінченням
строку давності. Як потерпілому йому
заподіяно матеріальну та моральну
шкоду, яку він оцінює в 20000,00 гривень,
яка проявилась у душевних стражданнях
внаслідок втрати зазначеного
автомобіля і неможливості придбати
автомобіль, так як він пенсіонер.
Більше чотирьох років, з моменту
втраченого автомобіля, він вимушений
пересуватись пішки або громадським
транспортом, що спричиняє йому значні
незручності. Автомобіль йому був
дорогий, як пам'ять, так як ним
користувався і син ОСОБА_5, який помер.
Просив стягнути з відповідача на його
користь 114800,00 гривень матеріальної
шкоди та 20000,00 гривень моральної шкоди.

В судовому засіданні підтримав позовні
вимоги, просив їх задовольнити.

Відповідач повідомлений про розгляд
справи відповідно до вимог Закону за
місцем його знаходження в
Бориспільській виправній колонії №119.
Заперечень, заяв, клопотань, проти
позову, про розгляд справи у його
відсутності, в адресу суду від нього не
надходило.

За цих обставин, за згодою позивача,
згідно ухвали Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 13.08.2014 року проведено заочний
розгляд справи.

Третя особа - ОСОБА_3 в судовому
засіданні підтримав позовні вимоги,
просив їх задовольнити, вважаючи, що
автомобіль „MERCEDES BENZ 250D" знаходився у
володінні позивача.

Заслухавши позивача, третю особу
ОСОБА_3, дослідивши письмові докази, суд
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що відповідач ОСОБА_2
15.05.2009 року, отримавши згідно акту опису
і арешту майна від 15.05.2009 року,
складеного державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного управління юстиції
Дудкою С.П., на відповідальне
зберігання автомобіль „MERCEDES BENZ 250D",
державний номер НОМЕР_1, 1994 року
випуску, що належить ОСОБА_3 та який
згідно довіреності від 18.08.2008 року
знаходився в управлінні позивача
ОСОБА_1 та ОСОБА_5, не вжив належних
заходів, необхідних для збереження
цього майна, не маючи наміру зберігати
ввірене йому майно, умисно, розтратив
вказаний автомобіль, за наявності
рішення Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 10.08.2009 року про повернення
автомобіля „MERCEDES BENZ 250D", державний
номер НОМЕР_1, 1994 року випуску, ОСОБА_1.

Відповідач скоїв злочин, передбачений
ч.1 ст. 388 КК України, оскільки він,
будучи особою, якій ввірено майно,
своїми умисними діями розтратив майно,
на яке накладено арешт.

Відповідач ОСОБА_2 згідно ухвали
Переяслав-Хмельницького
міськрайонного суду Київської області
від 24.12.2013 року звільнений від
кримінальної відповідальності за ч.1
ст. 388 КК України за спливом строку
давності.

В силу ч.4 ст. 61 ЦПК України вирок у
кримінальному провадженні, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування.

Позивач ОСОБА_1 в кримінальному
провадженні про обвинувачення ОСОБА_2
за ч.1 ст. 388 КК України був визнаний
потерпілим.

Зі змісту п.13 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ „Про деякі питання застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки" від 01.03.2013 року №4
вбачається, що враховуючи вимоги
статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо
захисту права власності поширюються
також на осіб, які хоч і не є власниками,
але володіють майном на праві
господарського відання, оперативного
управління або на іншій підставі,
передбаченій законом чи договором
(речове право), такі особи також мають
право вимагати відшкодування шкоди,
завданої цьому майну.

З довіреності від 18.08.2008 року, 28.03.2014
року вбачається, що ОСОБА_3 уповноважує
ОСОБА_1 розпоряджатися від його імені
(продати, обміняти, здати в оренду)
належним йому автомобілем на підставі
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу серії НОМЕР_2,
виданого Переяслав-Хмельницьким РЕВ
при УДАІ ГУ МВС України в Київській
області, 12.03.2008 року, автомобілем марки
„MERCEDES BENZ 250D", державний номер НОМЕР_1, 1994
року випуску, номер шасі НОМЕР_3,
фіолетового кольору. Для чого надає всі
права, пов'язані з експлуатацією,
переобладнанням, зняттям
транспортного засобу з обліку,
одержанням свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу, укладенням
договорів цивільно-правового
характеру щодо розпорядження та
користування автомобілем з одержанням
грошових сум, внаслідок заподіяння
шкоди.

Про ці обставини зазначив третя особа -
ОСОБА_3 та стверджує, що фактично
позивач придбав у нього автомобіль за
13800,00 доларів США, тому вважає, що
відповідач зобов'язаний відшкодувати
заподіяну шкоду позивачу ОСОБА_1

Згідно вимог ст. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала. Особа,
яка завдала шкоди, звільняється від її
відшкодування, якщо вона доведе, що
шкоди завдано не з її вини. Шкода,
завдана каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю фізичної особи
внаслідок непереборної сили,
відшкодовується у випадках,
встановлених законом. Шкода, завдана
правомірними діями, відшкодовується у
випадках, встановлених цим Кодексом та
іншим законом.

Довідка, видана старшим експертом
НДЕКЦ при ГУ МВС України в Київській
області №17 від 29.07.2014 року свідчить про
вартість автомобіля марки „MERCEDES BENZ 250D"
згідно бюлетеня авто товарознавця №48,
без урахування пробігу та зношеності, і
становила 90 - 110 тисяч гривень.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Кодексом.

Зважаючи на встановлені обставини,
докази, подані кожною із сторін, позов
про відшкодування матеріальної шкоди,
завданої вчиненням кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 388
КК України підлягає частковому
задоволенню на суму 110000,00 гривень.

В силу ст. 1167 ЦК України моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Позивач внаслідок умисної розтрати
відповідачем автомобіля „MERCEDES BENZ 250D",
державний номер НОМЕР_1, 1994 року
випуску, більше чотирьох років,
вимушений пересуватись пішки або
громадським транспортом, що спричиняє
йому значні незручності. Автомобіль
йому був дорогий, як пам'ять, так як ним
користувався і син ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1.

З врахуванням характеру та обсягу
заподіяння позивачеві моральних
страждань, їх тривалості і вимушених
змін у життєвих стосунках, ступеню вини
відповідача, вимог розумності та
справедливості, суд вважає необхідним
задовольнити частково позов ОСОБА_1 про
відшкодування моральної шкоди на суму
5000,00 гривень.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з
відповідача слід стягнути на користь
держави судові витрати пропорційно до
розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 16, 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, п.13
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ „Про деякі питання застосування
судами законодавства при вирішенні
спорів про відшкодування шкоди,
завданої джерелом підвищеної
небезпеки" від 01.03.2013 року №4, ст.ст. 10, 57 -
60, 88, 212 - 215, 226 - 228 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, завданої вчиненням
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 388 КК України
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 110000
(сто десять тисяч) гривень матеріальної
шкоди і 5000 (п'ять тисяч) моральної шкоди
та 1343 (одну тисячу триста сорок три)
гривень судового збору на користь
держави.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, протягом десяти
днів, з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Київської області протягом десяти днів
з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуючий:
Л.В. Колодко