АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6430/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Озерянська Ж.М. Доповідач -
Городнича В.С. Категорія
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого -
Городничої В.С.,

суддів - Варенко
О.П., Лаченкової О.В.,

при секретарі - Косенко
І.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 13
червня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітніх
дітей,-

ВСТАНОВИЛА:

В квітні 2014 року позивач звернулася до
суду з позовом до відповідача,
посилаючись на те, що з 03 листопада 2007
року вона з відповідачем перебуває в
зареєстрованому шлюбі, від якого мають
доньку ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 В період
спільного сумісного проживання
відповідачем був усиновлений її син
від першого шлюбу - ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2
З березня 2014 року вони припинили
сімейно шлюбні відносини, почали
проживати окремо, діти залишилися
проживати разом з нею та перебувають на
її утриманні. Відповідач працездатний,
періодично надає матеріальну допомогу
на утримання дітей, а тому позивачка
просила суд стягнути з відповідача
аліменти у розмірі 1/3 частини його
доходів щомісячно на утримання дітей
до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 13
червня 2014 року позовні вимоги позивача
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти
у розмірі 1/3 частини зі всіх видів його
заробітку (доходу) щомісячно, але не
менш ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
на одну дитину на користь ОСОБА_3 на
утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_5
та ОСОБА_4, починаючи з 16 квітня 2014 року
та до повноліття сина ОСОБА_5, а потім
стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини
усіх видів доходу щомісячно, але не
менше 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку на одну
дитину на утримання доньки ОСОБА_4 до
досягнення нею повноліття. Вирішено
питання щодо судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить скасувати рішення суду та
постановити нове рішення, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду залишенню без змін з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 03 листопада 2007
року сторони зареєстрували шлюб. В
період спільного сумісного проживання
відповідачем був усиновлений син
позивачки від першого шлюбу - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується
рішенням Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 02
грудня 2008 року. Окрім цього, від шлюбу у
сторін народилася донька ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.8), яка також проживає
разом з позивачкою та знаходиться на її
утриманні. Сторони однією родиною не
проживають, діти проживають з
позивачкою, перебувають на її
утриманні.

Відповідач ОСОБА_2 працездатний,
офіційно працює, інших утриманців не
має, добровільно матеріально
забезпечує сім'ю та надає кошти на
утримання неповнолітніх дітей.

Враховуючи положення ст. 180, 182 СК
України, а також матеріальний стан
сторін та наявність спору щодо розміру
аліментів на утримання дітей, суд
дійшов до законного та обґрунтованого
висновку про необхідність
задовольнити позовні вимоги позивачки.

З'ясувавши в достатньо повному обсязі
права та обов'язки сторін, обставини по
справі, перевіривши доводи сторін та
давши їм правову оцінку, суд
постановив рішення, що відповідає
вимогам закону. Висновки суду
достатньо обґрунтовані і підтверджені
наявними в матеріалах справи
письмовими доказами.

В своїй скарзі апелянт посилається на
те, що між сторонами відсутній спір про
стягнення аліментів, оскільки він
добровільно сплачує аліменти в
зазначеному розмірі на підставі
домовленості з позивачем. Крім того,
висновки суду не відповідають
обставинам справи, а тому рішення є
незаконним та необґрунтованим.

Згідно ч. 1 ст. 192 СК України - розмір
аліментів, визначений за рішенням суду
або домовленістю між батьками, може
бути згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Частиною 1 ст. 182 Сімейного Кодексу
України передбачено, що при визначенні
розміру аліментів суд враховує: 1) стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів; 3)
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші
обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу
України частка заробітку (доходу)
матері, батька, яка буде стягуватися
як аліменти на дитину, визначається
судом. Оскільки сторони однією родиною
не проживають, а діти перебувають на
утриманні позивачки, відповідач
зобов'язаний брати участь в обов'язках
по утриманню дітей.

При визначенні розміру аліментів суд
врахував вимоги ч. 1 ст. 182 Сімейного
Кодексу України та обґрунтовано дійшов
висновку про стягнення з відповідача
на користь позивача аліментів.

Доводи апеляційної скарги про те, що
за його заявою із його заробітної плати
щомісяця відраховуються аліменти на
утримання дітей і тому свої
зобов'язання він виконує належним
чином, на увагу не заслуговують та не є
підставою для скасування законного
рішення.

Інші доводи апеляційної скарги є
безпідставними та необґрунтованими.
Крім того, зводяться до переоцінки
доказів і незгоди з висновками суду по
їх оцінці та особистого тлумачення
апелянтом норм матеріального та
процесуального права.

Порушень матеріального чи
процесуального закону, які могли б
призвести до скасування рішення суду
судом апеляційної інстанції не
встановлено.

Вирішуючи спір між сторонами, суд
першої інстанції в достатньо повному
об'ємі з'ясував права та обов'язки
учасників спору, обставини справи,
перевірив доводи сторін та давши їм
належну правову оцінку, ухвалив
рішення, яке відповідає вимогам закону.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Дніпропетровського районного
суду Дніпропетровської області від 13
червня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:
Городнича В.С.

Судді:
Варенко О.П.

Лаченкова О.В.