Справа № 536/1704/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року
Кременчуцький районний суд
Полтавської області в складі:
головуючого - судді Клименко С.М.

за участю секретаря Кірікової В.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в залі
судових засідань в місті Кременчуці
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Кременчуцького районного сектору
Управління Державної міграційної
служби України в Полтавській області
про визнання особи такою, що втратила
право користування жилим приміщенням
та зняття її з реєстрації

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 13 серпня 2014 року звернулася
до суду з позовом до ОСОБА_2,
Кременчуцького районного сектору
Управління Державної міграційної
служби України в Полтавській області
про визнання особи такою, що втратила
право користування жилим приміщенням
та зняття її з реєстрації, мотивуючи
свої вимоги тим, що їй належить
житловий будинок в АДРЕСА_1
Кременчуцького району Полтавської
області, в якому зареєстрований
відповідач ОСОБА_2, але в зазначеному
будинку ніколи не проживала, речей
своїх там не утримує, добровільно
знятись з реєстрації не бажає, чим
перешкоджає їй повноцінно
користуватись своєю власністю.

Просила визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням та зобов'язати
Кременчуцький районний сектор
Управління Державної міграційної
служби України в Полтавській області
зняти її з реєстрації.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явилася, надала до суду заяву, в
якій просила розглянути справу у її
відсутність, позов підтримала в
повному обсязі та просила
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове
засідання не з'явилася, про час та місце
розгляду справи повідомлялася
належним чином, що підтверджується
оголошенням про виклик її до суду,
розміщеним в газеті «Зоря Полтавщини»
№ 136-138 (22445-22447) від 12 вересня 2014 року.

Відповідач Кременчуцький районний
сектор Управління Державної
міграційної служби України в
Полтавській області в судове засідання
свого представника не направили, про
час та місце розгляду справи
повідомлялися належним чином, що
підтверджується поштовою розпискою
про отримання судового повідомлення.

Суд, дослідивши матеріали справи
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ним зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому порядку.

Судом встановлено, що позивачу
ОСОБА_1 на праві приватної власності
належить житловий будинок в АДРЕСА_1
Кременчуцького району Полтавської
області, що підтверджується свідоцтвом
про право на спадщину за заповітом
виданим 16 травня 2009 року державним
нотаріусом Третьої кременчуцької
державної нотаріальної контори та
зареєстрованим в реєстрі за № 2-849,
Витягом про реєстрацію права власності
на нерухоме майно № 22860134, виданим 28
травня 2009 року Комунальним
підприємством «Кременчуцьке міжміське
бюро технічної інвентаризації», в
якому зареєстрована відповідач ОСОБА_2.

З серпня 2001 року, тобто з моменту
реєстрації в будинку і по даний час,
відповідач не користується житловим
приміщенням без поважних причин.
Поважності причин, з яких відповідач не
користується спірним житлом, в
судовому засіданні встановлено не
було. Добровільно знятись з
реєстраційного обліку не бажає, чим
перешкоджає позивачу повноцінно
користуватися своєю власністю,
порушуючи його законні права та
інтереси, які необхідно поновити.

Вищенаведене є підставою для
визнання відповідача ОСОБА_2 такою, що
втратила право користування житлом,
оскільки була відсутньою в ньому без
поважних причин понад встановлений
законом термін. Термін відсутності
відповідача понад строки встановлені
законом підтверджується актом
обстеження від 31 липня 2014 року. Даних
про наявність домовленостей між
сторонами про більш тривалий термін
користування житлом не має.

З огляду на викладене, суд приходить
до думки про законність та
обґрунтованість позову в частині
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням, тому
його задовольняє, виходячи з положень
ст. 391 ЦК України, що власник майна має
право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Крім того, виходячи зі змісту абз.7
ст.3, ст.ст.6, 7 Закону України "Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні", реєстрація
особи за певною адресою може
відбуватися тільки при наявності у ній
права на житло, зняття особи з
реєстрації може бути здійснено за
рішенням суду в разі доведення втрати
нею права на житло. Порядок реєстрації,
зняття з реєстрації громадян, а також
іноземців чи осіб без громадянства, які
на законних підставах перебувають в
України місця проживання визначено
Законом України "Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні" від 11.12.2003року.

Згідно зі ст.3 зазначеного Закону
реєстрацією є внесення відомостей до
паспортного документу про місце
проживання або місця перебування із
зазначенням адреси житла особи та
внесення цих даних до реєстраційного
обліку відповідного органу спеціально
уповноваженого центрального органу
виконавчої влади з питань реєстрації.

Відповідно до ст. 7 Закону зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду,
свідоцтва про смерть.

Враховуючи, що зняття з реєстрації
постійного проживання на території
Кременчуцького району не входить до
компетенції суду, а відноситься до
повноважень Кременчуцького районного
сектору Управління Державної
міграційної служби України в
Полтавській області, який у разі
визнання особи такою, що втратила право
користування житлом на підставі ст.7
Закону України „Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні" від 11.12.2003 року,
вправі самостійно зняти особу з
реєстрації вказаного місця проживання,
а також те, що позивачем не надано
доказів відмови цього органу у
вчиненні означених дій, позовні вимоги
щодо зняття з реєстрації постійного
проживання задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.10,11, 60, 209, 212- 215, 218 ЦПК
України, на підставі ст. ст. 71, 72 ЖК
України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Кременчуцького районного сектору
Управління Державної міграційної
служби України в Полтавській області
про визнання особи такою, що втратила
право користування жилим приміщенням
та зняття її з реєстрації задовольнити
частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 такою,
що втратила право на користування
будинком АДРЕСА_1

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Полтавської області
через Кременчуцький районний суд
всіма учасниками процесу на протязі 10
днів з часу його проголошення або
отримання копії рішення особами, які не
були присутні у судовому засіданні під
час його проголошення.

Суддя
С. М. Клименко