Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №0618/2-456/12
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого - судді
Жигановської О.С.

суддів: Коломієць
О.С., Якухно О.М.

при секретарі судового

засідання
Добровольській Т.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Житомирі цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
Тепеницької сільської ради Олевського
району, комунального підприємства
Коростенське МБТІ про визнання
незаконним та скасування рішення
виконкому, визнання недійсним
свідоцтва про право власності на майно,
визнання недійсним договору дарування

за апеляційною скаргою представника
позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 на рішення
Олевського районного суду
Житомирської області від 10.02.2014 року

в с т а н о в и л а :

У жовтні 2012 року ОСОБА_2
звернулась до суду із названим позовом,
в обґрунтування якого вказала, що на
підставі договору дарування від 16.03.2001
року є власником житлового будинку
АДРЕСА_1. У жовтні 2012 року їй стало
відомо, що на підставі рішення
виконавчого комітету Тепеницької
сільської ради №47 від 23.06.2011 року
ОСОБА_4 набула право власності на цей
будинок, отримала свідоцтво про право
власності на нерухоме майно та 02.07.2011
року подарувала його ОСОБА_3

Посилаючись на те, що оскаржувані
рішення, свідоцтво та правочин
порушують її право власності на
спірний будинок, позивачка просила:

-визнати незаконним та скасувати
рішення виконкому Тепеницької
сільської ради №47 від 23.06.2011 року;

-визнати недійсним свідоцтво про право
власності на нерухоме майно від 29.06.2011
року на ім'я ОСОБА_4;

-визнати недійсним договір дарування
житлового будинку від 02.07.2011 року
укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3

Рішенням Олевського районного суду
Житомирської області від 10.02.2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі представник
позивачки ОСОБА_2 - ОСОБА_5, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
і процесуального права, просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити позов.

Апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову
ОСОБА_2, суд 1-ї інстанції виходив з того,
що рішення виконкому сільської ради
від 13.02.2001 року, на підставі якого
ОСОБА_6 набув право власності на
спірний будинок, скасовано, отже
відпала правова підстава видачі
свідоцтва про право власності на жилий
будинок на ім'я останнього, як і
подальшого відчуження житлового
будинку позивачці, яка обрала невірний
спосіб захисту своїх прав та інтересів.

Такий висновок суду відповідає
положенням ч.1 ст.15, ч.2 ст.16 ЦК України та
підтверджується дослідженими у
справі доказами.

Так, відповідно до пункту 3 протоколу №2
засідання виконавчого комітету
Тепеницької сільської ради від 13.02.2001
року останнім було прийнято рішення
про визнання за ОСОБА_6 право власності
на жилий будинок АДРЕСА_1 (а.с.198-199,324-325).
Проте, на той час ОСОБА_6 вже мав інше
прізвище / ОСОБА_2/ у зв'язку із
реєстрацією шлюбу (а.с.85). Крім того,
заява ОСОБА_6 у номенклатурі справ
сільської ради відсутня, як і сам текст
даного рішення.

Наявна у матеріалах справи копія
рішення №5 від 13.02.2001 року про
оформлення права власності на
домоволодіння АДРЕСА_1 за ОСОБА_7
містить необумовлені виправлення щодо
дати і номера рішення, та не відповідає
тексту вище згаданого протоколу №2 в
частині прізвища громадянина, за яким
визнано право власності на спірний
будинок (а.с.209).

14.03.2001 року Тепеницькою сільською
радою на ім'я ОСОБА_7 видано свідоцтво
про право власності №57 на житловий
будинок АДРЕСА_1 (а.с.332).

Через два дні - 16.03.2001 року ОСОБА_6
подарував цей будинок своїй дружині
ОСОБА_2 (а.с.5), яка всупереч вимогам
Вказівок по веденню погосподарського
обліку в сільських Радах народних
депутатів, затверджених постановою
Держкомстату СРСР №69 від 25.05.1990 року, та
будучи новим власником нерухомого
майна, не зареєструвала його в
погосподарських книгах сільської ради.

14.05.2001 року прокуратурою
Олевського району Житомирської
області винесено протест №533, за яким
Тепеницькій сільській раді
пропонувалось скасувати пункт 3
рішення виконкому від 13.02.2001 року про
визнання права власності на жилий
будинок за ОСОБА_6 (а.с.74) та подання №534
(а.с.75-76). При цьому органами прокуратури
було встановлено той факт, що спірний
житловий будинок в погосподарських
книгах рахується за матір'ю
неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_4 -
ОСОБА_8, що перебуває в місцях
позбавлення волі. ОСОБА_6 є дядьком цих
дітей, проте до житлового будинку
ніякого відношення не має. Своїм
рішенням виконком сільської ради
фактично позбавив житла неповнолітніх
дітей, які перебувають без
батьківського піклування.

24.05.2001 року, розглянувши протест
прокурора, виконком Тепеницької
сільської ради рішенням №2 скасував
пункт 3 рішення виконкому сільської
ради від 13.02.2001 року про визнання права
власності на жилий будинок за гр.ОСОБА_6
(а.с.73).

Рішенням Тепеницької сільської
ради №47 від 23.06.2011 року право власності
на спірний будинок оформлено за ОСОБА_4
(а.с.326), яка з часу народження
рахувалась членом сім'ї голови даного
господарства і проживала у будинку, що
підтверджується записами у
погосподарських книгах (а.с.77-79). На
підставі названого рішення 29.06.2011 року
ОСОБА_4 видано свідоцтво про право
власності на нерухоме майно, а
Коростенським МБТІ проведено державну
реєстрацію права власності (а.с.15-17).

02.07.2011 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_3
був укладений та нотаріально
посвідчений договір дарування
житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.12).

Порушення, допущені органом
місцевого самоврядування при
винесенні рішення про визнання права
власності на спірний будинок за ОСОБА_6,
які потягнули за собою видачу йому
відповідного свідоцтва та подальше
відчуження цього майна, не можуть
впливати на законні права відповідачки
ОСОБА_4 щодо даного будинку.

Рішення, ухвалено із дотриманням
норм матеріального і процесуального
права. Підстав для його скасування не
вбачається.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308,
313-315, 317, 319 ЦПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_5 відхилити, а
рішення Олевського районного суду
Житомирської області від 10.02.2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:
Судді: