Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/4024/14
Головуючий у 1 інстанції: Беспалько
Суддя-доповідач: Боєва В.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати
з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Запорізької області
у складі:

Головуючого: Боєвої
В.В.,

Суддів Денисенко
Т.С., Коваленко А.І.,

При секретарі: Хомяк
К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Вільнянського районного суду
Запорізької області від 20 серпня 2014
р. за позовом Запорізького
міжрайонного прокурора з нагляду за
додержаням законів у природоохоронній
сфері в інтересах держави до
Петро-Михайлівської сільської ради
Вільнянського району Запорізької
області, ОСОБА_2, реєстраційної служби
Вільнянського районного управління
юстиції, треті особи відділ
держземагенства у Вільнянському
районі, Державне підприємство
«Запорізьке лісомисливське
господарство», ОСОБА_3 про визнання
недійсним та скасування рішення,
визнання недійсним державного акту,
скасування реєстрації державного акту,

В С Т А Н О В И Л А :

У вересні 2013 року Запорізький
міжрайонний прокурор з нагляду за
додержаням законів у природоохоронній
сфері в інтересах держави звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2, реєстраційної
служби Вільнянського районного
управління юстиції про визнання
недійсним та скасування рішення,
визнання недійсним державного акту,
скасування реєстрації державного акту
.

В процесі розгляду справи, 20.08.2014 року
прокурор подав заяву про забезпечення
позову шляхом накладення арешту на
земельну ділянку ОСОБА_2 та заборони
ОСОБА_2 будь-яким іншим особам вчиняти
дії щодо відчуження та передачі в
користування земельної ділянки.

Ухвалою Вільнянського районного суду
Запорізької області від 20 серпня 2014
року вжито заходи забезпечення позову.

Накладено арешт на земельну ділянку
площею 0,25 га, що розташована по АДРЕСА_1,
цільове призначення - для
обслуговування житлового
будинку,господарських будівель і
споруд, кадастровий номер 0:07:001:0020,
яка на підставі Державного акту на
право власності на земельну ділянку
серії ЯГ № 718160 належить ОСОБА_2

Не погоджуючись з ухвалою суду,
ОСОБА_2подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення норм
матеріального і процесуального права,
просить ухвалу суду скасувати.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
представника апелянта, перевіривши
законність і обґрунтованість ухвали
суду першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 1) ч. 1 ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Статтею 151 ЦПК України передбачено, що
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити заходи забезпечення
позову.

В частині 3 статті 152 ЦПК України
зазначено, що види забезпечення позову
мають бути співмірними з заявленими
позивачем вимогами.

З матеріалів справи вбачається, що
предметом спору є земельна ділянка
площею 0,25 га, що розташована по АДРЕСА_1,
цільове призначення - для
обслуговування житлового
будинку,господарських будівель і
споруд, кадастровий номер 0:07:001:0020,
яка на підставі Державного акту на
право власності на земельну ділянку
серії ЯГ № 718160 належить ОСОБА_2

Основні доводи апеляційної скарги
полягають в тому, що у заяві відсутні
докази стосовно наявності у
відповідача наміру щодо відчуження
цієї земельної ділянки, тобто, вжиття
заходів забезпечення позову є взагалі
безпідставним.

Ці доводи не можуть бути взяті до
уваги, оскільки достатньо, що заявник
виходить з припущення про ймовірність
таких дій і законом не передбачено при
цьому подання позивачем певних
доказів.

Виходячи з того, що взагалі
забезпечення позову спрямоване
насамперед проти несумлінних дій
відповідача, який за час розгляду
справи може приховати майно, продати,
знищити чи знецінити його, підставою
для забезпечення позову може бути
припущення заявника, що невжиття
заходів забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Також апелянт вказує на те, що судом не
взято до уваги, що вказана земельна
ділянка разом із іншою земельною
ділянкою та житловим будинком на ній
передані в іпотеку ПАТ «Дочірній банк
Сбербанку Росії» строком до 17.08.2018 року.

В засіданні суду апеляційної інстанції
представник апелянта пояснила,
відповідач ОСОБА_2 є бізнесменом, а тому
сам факт накладення арешту на нерухоме
майно порушує його права, оскільки
впливає на його відносини з партнерами.

Проте, такі доводи апеляційної скарги
не свідчать про порушення судом першої
інстанції норм процесуального права
при постановленні ухвали про вжиття
заходів забезпечення позову. Судова
колегія вважає, що вжиття судом першої
інстанції заходу забезпечення позову у
вигляді накладення арешту на спірну
земельну ділянку є обґрунтованим та
таким, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 152
ЦПК України.

З огляду на вищевикладене судова
колегія вважає, що відсутні підстави
для скасування ухвали суду першої
інстанції про забезпечення позову.

Керуючись ст. ст. 307, 312 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Вільнянського районного суду
Запорізької області від 20 серпня 2014
року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не пыдлягає.

Головуючий:

Судді: