Провадження № 2/742/1357/14
унікальний № 742/3989/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

09 жовтня 2014 року
Прилуцький міськрайонний суд
Чернігівської області в складі:

говуючого - судді Циганка М.О.,

при
секретарі Чміль С.І.,

за участю позивачів, представників
сторін ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрікор Холдинг»
про поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з
позовом до ТОВ «Агрікор Холдинг» про
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та моральної шкоди.

Свої вимоги мотивують тим, що вони
перебували у трудових відносинах з
відповідачем, а 29 липня 2014 року були
звільнені з займаних посад диспетчерів
та начальника відділу логістики на
підставі п.1 ст.40 КЗпП України у зв'язку
зі скороченням штату працівників.
Повідомленнями про заплановане
скорочення від 28 травня 2014 року
позивачі були попереджені про наступне
звільнення з посад у зв'язку із
скороченням штату працівників. Проте
профспілковий комітет підприємства
згоди на звільнення позивачів не дав. У
відповідності до п.1 ст.40 КЗпП України,
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом лише у випадках змін в
організації виробництва і праці, в тому
числі ліквідації, реорганізації,
банкрутства або перепрофілювання
підприємства, скорочення чисельності
або штату працівників. Крім того,
статтею 49-2 КЗпП України передбачено, що
при вивільненні працівників у випадках
змін в організації виробництва і праці,
одночасно з попередженням про
звільнення, власник пропонує
працівникові іншу роботу на тому
самому підприємстві за відповідною
професією (спеціальністю) і тільки при
відсутності такої роботи - іншу роботу,
що є на підприємстві.

Оскільки фактично змін в
організації виробництва і праці на
підприємстві не відбулося, як і не було
скорочення штату працівників, та не
переведено позивачів на іншу роботу,
яка на час звільнення існувала,
позивачі і вважають, що дії відповідача
є незаконними та такими, що порушують
їх трудові права, тому і просять суд:

визнати Накази №1701к, 1702к, 1703к, 1704к
від 23 липня 2014 року, видані в.о.
керівника ТОВ «Агрікор Холдинг» про
припинення трудового договору з
ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_7
незаконними;

поновити ОСОБА_7 на посаді
начальника відділу логістики та
ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на роботі на
посадах диспетчерів ТОВ «Агрікор
Холдинг», допустивши рішення в цій
частині до негайного виконання ;

стягнути з ТОВ «Агрікор Холдинг»
на користь позивачів суму середнього
заробітку за час вимушеного прогулу з
моменту звільнення по дату винесення
рішення судом, що останні уточнили в
судовому засіданні в розмірі
визначеному судом відповідно до
Закону, та по 10 000 грн. моральної шкоди,
заподіяної їм в результаті моральних
страждань, пов'язаних з незаконним
звільненням з роботи.

Позивачі та їх представник
ОСОБА_1, в судовому засіданні
підтримали позовні вимоги в повному
обсязі та просили суд їх задовольнити.

Представники відповідача ОСОБА_2
та ОСОБА_3, в судовому засіданні
позовних вимог не визнали в повному
обсязі, посилаючись на обставини
викладені та надані суду в письмових
запереченнях (т.1а.с.151-157), та пояснили,
що позовні вимоги є безпідставними,
вважають їх такими, що не грунтуються
на вимогах Закону, а звільнення
позивачів за скороченням штату
працівників, було здійснено відповідно
до норм КЗпП України.

Заслухавши пояснення сторін та їх
представників, показання свідків,
дослідивши наявні у справі докази, суд
приходить до висновку, що заявлені
позовні вимоги підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, що ОСОБА_7
прийнята з 20 лютого 2009 року на посаду
начальника відділу логістики ТОВ
«Агрікор Холдинг» згідно наказу №6к
від 20 лютого 2009 року (а.с.122).

У відповідності до копії
Свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_1 від 27
жовтня 2012 року, прізвище ОСОБА_7 після
реєстрації шлюбу - ОСОБА_7 (т.1а.с.190). 11
червня 2014 року ОСОБА_7 змінила прізвище
на ОСОБА_7, що підтверджується
Свідоцтвом про зміну імені серії
НОМЕР_2 від 11 червня 2014 року (т.1а.с.189).

Відповідно до наказів №10к від 20
лютого 2009 року, №2227к від 01 жовтня 2012
року, №1983 к від 19 вересня 2011 року,
ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відповідно,
були прийняті на посади диспетчерів
управління центрального офісу
м.Прилуки ТОВ «Агрікор Холдинг»
(т.1а.с.123-125).

У відповідності до копії
посадової інструкції диспетчера
(відділу транспорту), затвердженої
директором ТОВ «Агрікор Холдинг»,
диспетчер належить до професійної
групи «Фахівці». При виконанні
службових обов'язків диспетчер
підпорядковується адміністративно
заступнику директора з транспорту та
функціонально начальнику відділу
логістики. До посадових завдань та
обов'язків диспетчера входить зокрема:
щоденно приймати заявки на виконання
робіт автотракторної техніки;
розподіляти фронт робіт між наявною
автотракторною технікою; оперативно
координувати роботу автотракторної
техніки; контролювати маршрут водіїв
автотранспортних засобів та
трактористів - машиністів
сільськогосподарського виробництва на
лінії; перевіряти подорожні листи на
предмет правильності заповнення,
підписання та достовірність
інформації про пройдений шлях та
відпрацьований шлях…; контролювати
використання паливно-мастильних
матеріалів та транспортні засоби, а
також залишків на початок та кінець
робочої зміни; вести щоденну звітність
з роботи автотракторної техніки по
підприємству; координувати маршрути
роботи автотракторної техніки тощо.
Кваліфікаційними вимогами до
диспетчера є наявність вищої або
середньої освіти відповідного
напрямку підготовки, стажу роботи за
спеціальністю від 1 року та знання ПК
(т.1а.с. 167-169).

Крім того, у відповідності до
копії Положення про відділ транспорту,
затвердженого директором ТОВ «Агрікор
Холдинг», задачею транспортного
відділу є транспортне забезпечення
діяльності підприємства; організація
безпечної роботи водіїв
автотранспортних засобів та
трактористів-машиністів
сільськогосподарського виробництва на
лінії; забезпечення
машинно-тракторного парку витратними
матеріалами, необхідними для роботи;
організація та контроль роботи водіїв
транспортних засобів та трактористів
машиністів сільськогосподарського
виробництва, в тому числі контроль
витрат палива та пробігу транспортних
засобів з допомогою системи GPS -
навігації; забезпечення утримання
рухомого складу у технічно справному
стані…( т.1а.с. 160-165).

29 квітня 2014 року адміністрацією
ТОВ «Агрікор Холдинг» було направлено
повідомлення до голови профспілки ТОВ
«Агрікор Холдинг» ОСОБА_7 про
скорочення штату працівників по
управлінню центрального офісу за
професіями начальник відділу
логістики (1 чоловік) та диспетчер (3
чоловіки) в зв'язку із змінами в
організації виробництва підприємства,
а саме впровадженням автоматизованої
системи оперативного планування
обліку та контролю роботи
сільськогосподарської техніки,
встановленням GPS (системи навігації)
(т.1а.с. 170).

17 квітня 2014 року ОСОБА_6, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 були ознайомлені під розпис з
розпорядженням №28 від 17 квітня 2014 року,
відповідно до якого у зв'язку із
створенням нового відділу по
моніторингу техніки, до штатного
розпису ТОВ «Агрікор Холдинг» з 18
квітня 2014 року введено посаду
«Фахівець з систем СРS моніторингу»,
тому «Диспетчерам» управління
центрального офісу запропоновано
переведення на нову посаду (т.1а.с. 121).
Свідок по справі ОСОБА_9 в суді вказала,
що заяв про переведення на дану посаду
позивачі не приносили.

Свідок же по справі ОСОБА_10 працюючий у
відділі транспорту разом з позивачами,
показав, що ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у
зв'язку із створенням нового відділу
по моніторингу техніки, пропонувалось
переведення на посаду «Фахівець з
систем СРS моніторингу», які не
відмовлялись від такого .

Відповідно до копії посадової
інструкції фахівця системи GPS
моніторингу, затвердженої директором
ТОВ «Агрікор Холдинг» 18 квітня 2014 року,
фахівець системи GPS моніторингу
належить до професійної групи
«Фахівці». До посадових завдань та
обов'язків фахівця системи GPS
моніторингу належить в тому
числі:…здійснення оперативного
контролю за витратою палива
автотракторної техніки; контроль
маршруту руху водіїв автотранспортних
засобів та трактористів-машиністів
сільськогосподарського виробництва на
лінії; здійснює оперативний контроль
та реагування у випадках
несанкціонованого простою
автотракторної техніки; здійснює
оперативний контроль місцезнаходження
автотракторної техніки в місці
стоянки; веде щоденну звітність з
роботи автотракторної техніки по
підприємству… Кваліфікаційними
вимогами до фахівця системи GPS
моніторингу є наявність вищої або
неповної вищої освіти відповідного
напрямку підготовки, без вимог до стажу
роботи та знання ПК (т.1а.с. 195-198).

28 травня 2014 року ОСОБА_7, ОСОБА_6,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були письмово
повідомлені про заплановане
скорочення посади начальника відділу
логістики та посад диспетчера по
управлінню центрального офісу з 29
липня 2014 року та наступне звільнення
(т.1а.с. 174-177).

Згідно наказу №89 від 28.05.2014 р.
директором ТОВ «Агрікор Холдинг»
зазначено,що у термін до 29.05.2014 р.
начальнику відділу кадрів ОСОБА_9
попередити працівників (позивачів) про
заплановане скорочення, та
запропонувати працівникам, посади яких
скорочуються, переведення на вакантні
посади з урахуванням їх фаху та
кваліфікації, у разі неможливості
працевлаштування на інші вакантні
посади або відмови працівників від
працевлаштування звільнити їх
(т.1а.с.185).

09 липня 2014 року ОСОБА_6, ОСОБА_4,
ОСОБА_7 та ОСОБА_5 начальником відділу
кадрів були ознайомлені під розпис з
повідомленням про переведення на
вакантну посаду «Фахівець з систем СРS
моніторингу», які письмово вказали про
прохання надати останнім додаткову
інформацію про умови, та графік роботи
на даній посаді, та як пояснили
позивачі в суді, що від даної
запропонованої посади вони не
відмовлялися (т.1а.с. 173).

Статтею 43 КЗпП передбачено, що
розірвання трудового договору на
підставах передбачених пунктами 1 (крім
випадку ліквідації підприємства,
установи, організації), 2-5, 7 ст. 40 і
пунктами 2 і 3 ст. 41 КЗпП, може бути
проведене лише за попередньою згодою
виборного органу первинної
профспілкової організації, членом якої
є працівник. У випадках, передбачених
законодавством про працю, виборний
орган первинної профспілкової
організації, членом якої є працівник,
розглядає у п'ятнадцятиденний строк
обґрунтоване письмове подання
власника або повноваженого ним органу
про розірвання договору з працівником.
Рішення виборного органу первинної
профспілкової організації про відмову
в наданні згоди на розірвання договору
повинно бути обґрунтованим. У разі якщо
в рішенні немає обґрунтування відмови
в наданні згоди на розірвання
трудового договору, власник або
уповноважений ним орган має право
звільнити працівника без згоди
виборного органу первинної
профспілкової організації . Якщо
розірвання трудового договору з
працівником проведено власником або
уповноваженим ним органом без
звернення до виборного органу
первинної профспілкової організації
(профспілкового представника), суд
зупиняє провадження по справі, запитує
згоду виборного органу первинної
профспілкової організації
(профспілкового представника) і після
її одержання або відмови виборного
органу первинної профспілкової
організації (профспілкового
представника) в дачі згоди на
звільнення працівника (частина перша
цієї статті) розглядає спір по суті.

Згідно до статей 38, 39 Закону
України «Про професійні спілки, їх
права та гарантії», Виборний орган
первинної профспілкової організації
на підприємстві, в установі або
організації: дає згоду або відмовляє
у дачі згоди на розірвання трудового
договору з ініціативи роботодавця з
працівником, який є членом діючої на
підприємстві, в установі, організації
профспілки, у випадках, передбачених
законом; Рішення профспілки про
ненадання згоди на розірвання
трудового договору має бути
обгрунтованим. У разі, якщо в рішенні
немає обгрунтування відмови у згоді
на звільнення, роботодавець має право
звільнити працівника без згоди
виборного органу профспілки.

Відповідно до частини третьої
статті 252 КЗпП України, частини третьої
статті 41 Закону України «Про
професійні спілки, їх права та
гарантії», звільнення членів виборного
профспілкового органу підприємства,
установи, організації (у тому числі
структурних підрозділів), його
керівників, профспілкового
представника (там, де не обирається
виборний орган профспілки), крім
додержання загального порядку,
допускається за наявності попередньої
згоди виборного органу, членами якого
вони є, а також вищестоящого виборного
органу цієї профспілки (об'єднання
профспілок). Ці норми встановлюють
додаткові гарантії для працівників,
обраних до профспілкових органів, і
застосовуються, крім дотримання
загальних норм.

Судом встановлено, що оскільки
ОСОБА_7 відповідно до копії протоколу
№1 від 18 березня 2009 року є головою
профспілкової організації ТОВ
«Агрікор Холдинг», то для її звільнення
на підставі пункту 1 частини 1 статті 40
КЗпП України відповідач повинен був
отримати згоду виборного органу
первинної профспілкової організації
та вищестоящого виборного органу цієї
профспілки. ТОВ «Агрікор Холдинг» з
поданням про звільнення ОСОБА_7
зверталось лише до профспілкового
комітету ТОВ «Агрікор Холдинг»
(т.1а.с.102,184).

Із роз'яснень, викладених у п. 15
Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 9 від 06 листопада 1992 року
вбачається, що розірвання трудового
договору з ініціативи власника або
уповноваженого ним органу
допускається лише за попередньою
згодою профспілкового органу,крім
випадків, передбачених статтями 43 і 43-1
КЗпП. Звільнення погоджується з
органом профспілки,яка утворена і діє
на підприємстві,і членом якої є
працівник . Відмова профспілкового
органу в згоді на звільнення є
підставою для поновлення на роботі.

Враховуючи вищевикладене, на
виконання ухвали Прилуцького
міськрайонного суду від 18 вересня 2014
року, вищестоящим виборним органом
профспілкового комітету ТОВ «Агрікор
Холдинг», Прилуцькою міськрайонною
організацією професійної спілки
працівників агропромислового
комплексу України, згідно витягу з
протоколу №18 від 26 вересня 2014 року
засідання президії Прилуцької
міськрайонної організації професійної
спілки працівників агропромислового
комплексу України, відмовлено
адміністрації ТОВ «Агрікор Холдинг» в
наданні згоди на звільнення ОСОБА_7 з
займаної посади начальника відділу
логістики, та яка є головою
профспілкової організації ТОВ
«Агрікор Холдинг», оскільки
адміністрацією ТОВ «Агрікор Холдинг»
не доведено факту змін в організації
виробництва і праці на підприємстві, в
дійсності була забрана робота у
працівників відділу який очолювала
ОСОБА_7, і передана прийнятим
працівникам в новий відділ з
аналогічними функціями, що вбачається
за ідентичністю посадових інструкцій
звільнених працівників, і тих яких
прийняли на роботу; не враховано її
статусу одинокої матері; та крім того
ОСОБА_7 адміністрацією не було
запропоновано працевлаштування на ряд
посад які були вакантними в період з
17.04.2014 р. по 29.07.2014 р., а саме начальник
відділу, старший бухгалтер, комірник,
фахівець, чим порушено ст.49-2 КЗпП. (т.1
а.с. 183,184,т.2 а.с.3).

Згідно витягів з протоколу №99 від
03 липня 2014 року засідання
профспілкового комітету ТОВ «Агрікор
Холдинг» - профспілкова організація
підприємства не надала згоди на
звільнення у зв'язку зі скороченням
штату працівників ОСОБА_6, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 з займаних посад диспетчерів, в
обґрунтування такого вказала, що
оскільки при створенні нового відділу
по моніторингу техніки, якому і було
фактично передано роботу відділу
логістики, в якому і працювали позивачі
на посадах диспетчерів, хоча й було
запропоновано роботу в новому відділі,
але, при поданні відповідних заяв про
переведення на нову посаду, їм у
працевлаштуванні було відмовлено, та
прийнято нового працівника, та крім
того ОСОБА_6 та ОСОБА_4 адміністрацією
не було запропоновано
працевлаштування на ряд посад які були
вакантними у період до 03.07.2014 р. тобто на
момент засідання профспілкового
органу, а саме диспетчера та старшого
бухгалтера на відділенні в с. Канівщина
які були вакантними 05.05.2014 р. ( а.с.178-180).

Згідно Наказів №1704к та №1701к, 1703к,
1702к від 23 липня 2014 року ОСОБА_7 та
ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_5 було звільнено з
посад начальника відділу логістики та
диспетчерів управління центрального
офісу ТОВ «Агрікор Холдинг»,
відповідно до п.1 ст.40 КЗпП України ( за
скороченням штату працівників) з 29
липня 2014 року ( а.с.126-129). Так посади
начальника відділу логістики в
кількості 1 одиниці та посади
диспетчерів управління центрального
офісу в кількості 4,5 одиниці - було
виключено зі штатного розпису ТОВ
«Агрікор Холдинг» наказ №1743к від 30.07.2014
р.(т.1 а.с.139)

Судом встановлено, у відповідача
мали місце зміни в організації
виробництва і праці, зокрема,
скорочення штату працівників , про
наступне вивільнення позивачів
персонально було попереджено не
пізніше ніж за два місяці, крім того
своїм наказом директор ТОВ «Агрікор
Холдинг» №89 від 28.05.2014 р. наказав, що у
термін до 29.05.2014 р. начальнику відділу
кадрів ОСОБА_9 попередити працівників
(позивачів) про заплановане скорочення,
та запропонувати працівникам
(позивачам), посади яких скорочуються,
переведення на інші вакантні посади з
урахуванням їх фаху та кваліфікації, і
у разі неможливості працевлаштування
на інші вакантні посади або відмови
працівників від працевлаштування
звільнити їх (т.1а.с.185), 28 травня 2014 року,
дійсно одночасно з попередженням про
звільнення у зв'язку із змінами в
організації виробництва і праці
відповідач пропонував позивачам
переведення на ряд інших
невідповідних спеціальностям
позивачів які мали вищу економічну
освіту та одна середню медичну за фахом
посад (прибиральника, водія, інженера,
агронома, техніка землевпорядника,
головного інженера, диспетчера
виробництва, оператора машинного
доїння, робітника з догляду за
тваринами, слюсаря ремонтника,
тракториста) від переведення на які
позивачі відмовилися, та 23.06.2014 р.
бухгалтера від якої останні також
відмовилися так як позивачі працювали
в управлінні центрального офісу в м.
Прилуки а дана посада була вакантна в
с. Сергіївка Прилуцького району
(т.1а.с.172,174-177), після чого 09 липня 2014
року ОСОБА_6, ОСОБА_4, ОСОБА_7 та ОСОБА_5
начальником відділу кадрів були
ознайомлені під розпис з повідомленням
про можливість переведення на вакантну
посаду «Фахівець з систем СРS
моніторингу», на що позивачі письмово
вказали про прохання надати останнім
додаткову інформацію про умови, та
графік роботи на даній посаді, та як
пояснили в судовому засіданні , що від
даної запропонованої посади вони не
відмовлялися, але незрозуміло чому на
неї було прийнято іншого працівника
(т.1а.с. 173). Інших же документальних
доказів про те, що позивачам
пропонувалася інша робота на
підприємстві матеріали справи не
містять, але з дослідженої в судовому
засіданні «Інформації про попит на
робочу силу (вакансії)» Прилуцького
міськрайонного центру зайнятості №
07/2205 від 23.09.2014 р. по ТОВ «Агрікор
Холдинг» вбачається, що за період з
17.04.2014 р. по 29.07.2014 р. були вакантними
зокрема посади: охоронця 16.06.2014
р.,обліковця з реєстрації
бухгалтерських даних 02.07.2014 р.,
комірника 04.07.2014 р. та кухара 11.07.2014 р.
про наявність яких як вставлено судом
позивачів не доводили (т.2 а.с.2), крім
зазначеного з наданого ТОВ «Агрікор
Холдинг» списку працівників які
приймалися на різні посади за період з
17.04.2014 р. по 29.07.2014 р. вбачається, що по м.
Прилуки (управління центрального
офісу) та Прилуцькому районі на
підприємство були прийняті на роботу
на різні посади: 16.07.2014 р. інженер з
паливно мастильних матеріалів, 16.06.2014
р. помічник заступника директора з
питань безпеки, 22.07.2014 р. фахівець з
систем СРS моніторингу, 01.07.2014 р.
бухгалтер, 01.07.2014 р. диспетчер
виробництва, водії, трактористи та
інші працівники (т.2 а.с.11-13) . Отже, як
вбачається з наведеного відповідачем
було порушено процедуру звільнення, а
саме не дотримано ч.2 ст.40 КЗпП України,
оскільки відповідачем не доведено, що
позивачі відмовилися від переведення
на іншу роботу яку пропонував
відповідач, а також те, що відповідач не
мав можливості перевести працівників
за їх згодою на іншу роботу на
підприємстві, оскільки на підприємстві
були ряд вакантних посад які взагалі не
пропонувалися вивільнюваним
позивачам, та на які приймалися інші
працівники .

Крім зазначеного суд бере до
уваги і те, що профспілковий комітет
ТОВ «Агрікор Холдинг» не надав згоди
на звільнення у зв'язку зі скороченням
штату працівників ОСОБА_6, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 з займаних посад диспетчерів, а
Прилуцькою міськрайонною організацією
професійної спілки працівників
агропромислового комплексу України,
відмовлено адміністрації ТОВ «Агрікор
Холдинг» в наданні згоди на звільнення
ОСОБА_7 з займаної посади начальника
відділу логістики, а так відповідачем
було порушено вимоги статей 43 КЗпП якою
передбачено, що розірвання трудового
договору на підставах передбачених
пунктами 1 (крім випадку ліквідації
підприємства, установи, організації),
2-5, 7 ст. 40 і пунктами 2 і 3 ст. 41 КЗпП, може
бути проведене лише за попередньою
згодою виборного органу первинної
профспілкової організації, членом якої
є працівник. Згідно ж роз'яснень,
викладених у п. 15 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 06
листопада 1992 року вбачається, що
розірвання трудового договору з
ініціативи власника або
уповноваженого ним органу
допускається лише за попередньою
згодою профспілкового органу,крім
випадків, передбачених статтями 43 і 43-1
КЗпП. Звільнення погоджується з
органом профспілки,яка утворена і діє
на підприємстві,і членом якої є
працівник . Відмова профспілкового
органу в згоді на звільнення є
підставою для поновлення на роботі.

Відповідно до ч. 1 п.1 ст. 40, 49-2 КЗпП
України трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом у випадку, змін в організації
виробництва і праці, в тому числі
ліквідації, реорганізації, банкрутства
або перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників . Про
наступне вивільнення працівників
персонально попереджають не пізніше
ніж за два місяці. При вивільненні
працівників у випадках змін в
організації виробництва і праці
враховується переважне право на
залишення на роботі, передбачене
законодавством.

Одночасно з попередженням про
звільнення у зв'язку із змінами в
організації виробництва і праці
власник або уповноважений ним орган
пропонує працівникові іншу роботу на
тому ж підприємстві, в установі,
організації. При відсутності роботи за
відповідною професією чи
спеціальністю, а також у разі відмови
працівника від переведення на іншу
роботу на тому ж підприємстві, в
установі, організації працівник, за
своїм розсудом, звертається за
допомогою до державної служби
зайнятості або працевлаштовується
самостійно.

Пунктом 19 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 6 листопада
1992 року № 9 «Про практику розгляду
судами трудових спорів» встановлено,
що, розглядаючи трудові спори,
пов'язані зі звільненням за п. 1 ст. 40
КЗпП України, суди зобов'язані
з'ясувати, чи дійсно у відповідача мали
місце зміни в організації виробництва
і праці, зокрема, ліквідація,
реорганізація або перепрофілювання
підприємства, установи, організації,
скорочення чисельності або штату
працівників, чи додержано власником
або уповноваженим ним органом норм
законодавства, що регулюють
вивільнення працівника, які є докази
щодо змін в організації виробництва і
праці, про те, що працівник відмовився
від переведення на іншу роботу або що
власник або уповноважений ним орган не
мав можливості перевести працівника з
його згоди на іншу роботу на тому ж
підприємстві, в установі, організації,
чи не користувався вивільнюваний
працівник переважним правом на
залишення на роботі та чи
попереджувався він за 2 місяці про
наступне вивільнення.

Суд не погоджується з доводами
сторони відповідача викладених в
письмових запереченнях на позов та
даними останніми в судовому засіданні,
оскільки останні не ґрунтуються на
вимогах КЗпП України та
спростовуються дослідженими в
судовому засіданні доказами в їх
сукупності.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 235 КЗпП
України, у разі звільнення без
законної підстави або незаконного
переведення на іншу роботу працівник
повинен бути поновлений на
попередній роботі органом, який
розглядає трудовий спір.

При винесенні рішення про
поновлення на роботі орган, який
розглядає трудовий спір, одночасно
приймає рішення про виплату
працівникові середнього заробітку за
час вимушеного прогулу.

Виходячи, з вище викладеного
суд вважає, що накази №1704к,1701к, 1702к,1703к
від 23 липня 2014 року, якими передбачено
припинення трудових договорів з
ОСОБА_7, ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_5
винесені без дотримання вимог ст.ст.40,
43, 49-2 КЗпП України, мають бути визнані
незаконними. Враховуючи незаконність
звільнення, позивачі підлягають
поновленню на роботі з 30 липня 2014 року
на посадах начальника відділу
логістики та диспетчерів відповідно.

У відповідності до листа
Мінсоцполітики від 04 вересня 2013 року
N9884/0/14-13/13 "Про розрахунок норми
тривалості робочого часу на 2014 рік"
встановлені наступні показники
робочих днів: липень - 2 (з моменту
звільнення); серпень - 20; вересень - 22,
жовтень - 7 (по момент ухвалення рішення
суду). Отже, загальна кількість робочих
днів складає: 2+20+22+7=51.

Відповідно до довідки
№АХ000000309 від 10 вересня 2014 року
середньоденна заробітна плата ОСОБА_7
складала 157 грн. 89 коп. ( т.1а.с.133), а отже з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню 8052 грн. 39 коп.
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу. При цьому суд враховує, що в
липні 2014 року у позивача повинно було
бути - 2 робочих дні, в серпні 2014 року - 20,
в вересні - 22, у жовтні -7, що загалом
становить 51 робочий день (157,89 грн. х 51
день).

Згідно довідок №АХ000000312,
№АХ000000313, № АХ000000311 від 10 вересня 2014
року середньоденна заробітна плата
ОСОБА_6, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 складала 121
грн. 05 коп. ( т.1а.с.130-132), а отже з
відповідача на користь позивачів
підлягає стягненню по 6173 грн. 55 коп.
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу. При цьому суд враховує, що в
липні 2014 року у позивачів повинно було
бути - 2 робочих дні, в серпні 2014 року - 20,
в вересні - 22, у жовтні -7, що загалом
становить 51 робочий день (121,05 грн. х 51
день).

Також позивачами заявлено вимогу
про стягнення з відповідача по 10 000 грн.
моральної шкоди, заподіяної їм
внаслідок незаконного звільнення,
внаслідок чого позивачі зазнали
моральних страждань, а саме головне
позбавлення заробітку. Відповідно до
ст.237-1 КЗпП України та керуючись
роз'ясненнями Постанови ПВС України
«Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» №4 п.13 згідно з яким, Судам
необхідно враховувати, що відповідно
до ст. 237-1 КЗпП за наявності порушення
прав працівника у сфері трудових
відносин (незаконного звільнення або
переведення, невиплати належних йому
грошових сум, виконання робіт у
небезпечних для життя і здоров'я
умовах тощо), яке призвело до його
моральних страждань, втрати
нормальних життєвих зв'язків чи
вимагає від нього додаткових зусиль
для організації свого життя,
обов'язок по відшкодуванню моральної
(немайнової) шкоди покладається на
власника або уповноважений ним орган
незалежно від форми власності, виду
діяльності чи галузевої належності, а
тому визначаючи розмір відшкодування
моральної шкоди, суд виходячи із засад
розумності, виваженості та
справедливості, враховує характер та
обсяг душевних страждань яких зазнали
позивачі внаслідок порушення їх
трудових прав, їх незаконного
звільнення, і вважає необхідним
задовольнити позов в частині
стягнення з відповідача моральної
шкоди частково, а саме стягнути в
користь ОСОБА_7 1500 грн. 00 коп. в рахунок
відшкодування моральної шкоди, та в
користь ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по 1000
грн. 00 коп. моральної шкоди, в іншій
частині позову позивачів щодо
стягнення моральної шкоди - відмовити .

Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України,
якщо позивача, на користь якого
ухвалено рішення, звільнено від сплати
судового збору, він стягується з
відповідача в дохід держави
пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог.

На підставі ст.ст. 40,43, 237-1, 235, 252
Кодексу Законів про працю України,
керуючись ст.ст.10,11,60, 84,88, 208, 209, 212 - 215, 294,
367 ЦПК України, суд -

В
И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та
ОСОБА_7 до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрікор Холдинг»
про поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та моральної шкоди -
задовольнити частково .

Визнати незаконним Наказ в.о.
керівника Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрікор Холдинг»
№1703к від 23 липня 2014 року про звільнення
ОСОБА_4 з посади диспетчера за п.1 ст.40
КЗпП у зв'язку зі скороченням штату
працівників .

Поновити ОСОБА_4 на роботі на посаді
диспетчера Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрікор Холдинг», та
допустити негайне виконання рішення
суду в цій частині .

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрікор Холдинг» на
користь ОСОБА_4 6173 грн. 55 коп. середнього
заробітку за час вимушеного прогулу, в
частині стягнення середнього
заробітку за місяць допустити рішення
до негайного виконання.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрікор Холдинг» на
користь ОСОБА_4 1000 грн. 00 коп. в рахунок
відшкодування моральної шкоди .

Визнати незаконним Наказ в.о.
керівника Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрікор Холдинг»
№1702к від 23 липня 2014 року про звільнення
ОСОБА_5 з посади диспетчера за п.1 ст.40
КЗпП у зв'язку зі скороченням штату
працівників .

Поновити ОСОБА_5 на роботі на посаді
диспетчера Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрікор Холдинг», та
допустити негайне виконання рішення
суду в цій частині .

Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрікор
Холдинг» на користь ОСОБА_5 6173 грн. 55
коп. середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, в частині
стягнення середнього заробітку за
місяць допустити рішення до негайного
виконання.

Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрікор
Холдинг» на користь ОСОБА_5 1000 грн. 00
коп. в рахунок відшкодування моральної
шкоди .

Визнати незаконним Наказ в.о.
керівника Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрікор Холдинг»
№1701к від 23 липня 2014 року про звільнення
ОСОБА_6 з посади диспетчера за п.1 ст.40
КЗпП у зв'язку зі скороченням штату
працівників.

Поновити ОСОБА_6 на роботі на посаді
диспетчера Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрікор Холдинг», та
допустити негайне виконання рішення
суду в цій частині .

Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрікор
Холдинг» на користь ОСОБА_6 6173 грн. 55
коп. середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, в частині
стягнення середнього заробітку за
місяць допустити рішення до негайного
виконання.

Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрікор
Холдинг» на користь ОСОБА_6 1000 грн. 00
коп. в рахунок відшкодування моральної
шкоди .

Визнати незаконним Наказ в.о.
керівника Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрікор Холдинг»
№1704к від 23 липня 2014 року про звільнення
ОСОБА_7 з посади начальника відділу
логістики за п.1 ст.40 КЗпП у зв'язку зі
скороченням штату працівників.

Поновити ОСОБА_7 на роботі на
посаді начальника відділу логістики
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агрікор Холдинг», та
допустити негайне виконання рішення
суду в цій частині .

Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрікор
Холдинг» на користь ОСОБА_7 8052 грн. 39
коп. середнього заробітку за час
вимушеного прогулу, в частині
стягнення середнього заробітку за
місяць допустити рішення до негайного
виконання.

Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрікор
Холдинг» на користь ОСОБА_7 1500 грн. 00
коп. в рахунок відшкодування моральної
шкоди .

У решті позовних вимог ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - відмовити.

Стягнути з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Агрікор
Холдинг» в дохід держави 243 грн. 60 коп.
судового збору.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному суді Чернігівської
області через Прилуцький
міськрайонний суд шляхом подачі
апеляційної скарги на рішення суду
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь
у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення .

Суддя
М.О.Циганко