АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/791/2202/2014
інстанції Кузьміна О.І.
Доповідач: Пузанова Л.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року липня місяця 22 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Пузанової
Л.В.Суддів:Фурман Т.Г. Чиркової К.Г.При
секретарі: Бараш Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Суворовського
районного суду м. Херсона від 05 червня
2014 року в справі за позовом ОСОБА_5 до
Херсонського державного підприємства
геодезії, картографії та кадастру про
визнання дій незаконними, зобов'язання
вчинити певні дії та стягнення пені,-

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з позовом до Херсонського
державного підприємства геодезії,
картографії та кадастру про визнання
дій незаконними, зобов'язання вчинити
певні дії та стягнення пені зазначаючи,
що 13 грудня 2013 року він уклав з
відповідачем договір, за умовами якого
останній зобов'язався виконати
комплекс геодезичних робіт та робіт по
розробленню землевпорядної
документації щодо відведення
земельної ділянки у власність для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд за адресою: АДРЕСА_1.

В процесі виконання наведених вище
робіт відповідач запропонував йому
підписати акт прийому-передачі межових
знаків, однак він відмовився
підписувати акт в частині передачі на
зберігання межових знаків, в зв'язку з
чим підприємство зупинило виконання
передбачених договором робіт.

Вважаючи такі дії та вимоги
відповідача незаконними, а складений
ним кошторис вартості робіт завищеним,
позивач, з врахуванням уточнень в
процесі судового розгляду, просив суд
визнати незаконними вимоги АТ
«Херсонгеоінформ» щодо встановлення
межових знаків і підписання акту їх
приймання-передачі, визнати незаконною
відмову відповідача виконувати
зобов'язання за договором, зобов'язавши
їх виконати та провести перерахунок
вартості цих робіт з врахуванням
невиконання робіт із встановлення
межових знаків та повернути 750 грн.,
раніше сплачених ним відповідно до
умов договору в тому числі за
встановлення межових знаків, а також
стягнути з відповідача пеню за
прострочення виконання умов договору в
розмірі 6 667 грн. відповідно до Закону
України «Про захист прав споживачів».

Рішенням суду від 15 червня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5 просить
рішення суду скасувати і ухвалити нове
рішення по суті заявлених ним вимог,
зазначаючи, що висновки суду не
відповідають обставинам справи та
суперечать положенням Законів України
«Про землеустрій» та «Про державний
земельний кадастр».

Письмові заперечення на апеляційну
скаргу до суду не надходили. В судовому
засіданні представник відповідача
доводи скарги не визнав, рішення суду
просив залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах, визначених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів прийшла до
висновку, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає з таких
підстав.

Так, судом встановлено, що 13 грудня 2013
року сторони уклали договір №1488, за
умовами якого відповідач зобов'язався
виконати комплекс геодезичних робіт та
робіт по розробленню землевпорядної
документації щодо відведення
земельної ділянки у власність для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд за адресою: АДРЕСА_1, а позивач
зобов'язався оплатити вартість цих
робіт у розмірі 1 622 грн. 19 коп.

При цьому зазначений договір укладений
ОСОБА_5 на виконання рішення ХХІХ сесії
Херсонської міської ради ХІ скликання
від 22.11.2013 року №1233, яким надано дозвіл
на розробку проектів землеустрою щодо
відведення у власність останнього
земельної ділянки для будівництва та
обслуговування жилого будинку з
господарськими будівлями та спорудами,
який розташований по АДРЕСА_1, (а.с.6, 34).

Відповідно до положень ст.50 Закону
України «Про землеустрій» в редакції,
що діяла на час виникнення спірних
правовідносин, проекти землеустрою
щодо відведення земельних ділянок
виключають, серед іншого, акт
приймання-передачі межових знаків на
зберігання (у разі формування
земельної ділянки), а також
передбачають встановлення межі
земельної ділянки в натурі (на
місцевості), (у разі формування
земельної ділянки).

Згідно зі ст.79-1 ЗК України формування
земельної ділянки полягає у визначенні
земельної ділянки як об'єкта цивільних
справ. Формування земельної ділянки
передбачає визначення її площі, межі та
внесення інформації про неї до
Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок
здійснюється, зокрема, у порядку
відведення земельних ділянок із земель
державної та комунальної власності.

Враховуючи, що проект землеустрою у
спірних правовідносинах розробляється
в порядку відведення земельної ділянки
із земель комунальної власності,
колегія суддів вважає, що відповідач
обґрунтовано дотримується принципу
формування земельної ділянки та
правомірно склав акт
приймання-передачі межових знаків на
зберігання і передав його на
погодження з позивачем, як із
замовником, а тому погоджується з
висновком суду першої інстанції про
відсутність правових підстав для
задоволення заявлених ОСОБА_5 вимог.

Висновки суду відповідають обставинам
справи в межах наданих сторонами і
досліджених в судовому засіданні
доказів та нормам матеріального права,
що регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги не
ґрунтуються на законі, належних
доказах і , як такі, що висновки суду не
спростовують, підлягають відхиленню.

Так, твердження позивача про
відсутність необхідності формування
земельної ділянки, яка передається
йому у власність, з тих підстав, що вона
перебуває у його користуванні з 1982
року, колегія суддів до уваги не
приймає оскільки із змісту наданої ним
у підтвердження зазначеної обставини
копії рішення виконкому
Комсомольської районної ради народних
депутатів м.Херсона від 23.07.1982 року
вбачається, що спірна земельна ділянка
виділяється в користування ОСОБА_7, а не
ОСОБА_5, який своє право на користування
цією земельною ділянкою в
установленому законом порядку не
посвідчував, державний акт на право
користування не отримував і
відновлення меж земельної ділянки в
натурі (на місцевості) із закріпленням
їх межовими знаками не проводив.

Вимоги позивача щодо повернення на
його користь оплати за встановлення
межових знаків у зв'язку з тим, що така
робота відповідачем не проводилася,
колегія суддів вважає
необґрунтованими, так як відповідно до
наданого відповідачем кошторису та
умов укладеного сторонами договору,
роботи, щодо встановлення межових
знаків не включені до розрахунку
вартості передбачених договором і
оплачених позивачем робіт.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що рішення ухвалено судом
з додержанням норм матеріального та
процесуального права і підстави для
його скасування та ухвалення нового
рішення про задоволення позову
відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303,307,308 ЦПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Суворовського районного суду
м. Херсона від 05 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом двадцяти
днів до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий: (підпис)

Судді: (два підписи)

З оригіналом згідно:

Суддя
Л.В. Пузанова