Справа № 346/5748/13-ц
Провадження № 22-ц/779/1922/2014
Головуючий у 1 інстанції Обідняк В. Д.
Суддя-доповідач Проскурніцький П.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

Головуючого: Проскурніцького П.І.

Суддів: Вакарук В.М., Ясеновенко Л.В.

за участю секретаря: Гавриляк Є.М.

сторін: представника позивача ВТМ ТзОВ
"КЛМ", Кисилиці Х.М., позивача ОСОБА_3,
його представника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до
Виробничо-торгового підприємства
Товариство з обмеженою
відповідальністю "КЛМ" (далі - ВТМ ТзОВ
"КЛМ") про стягнення матеріальної та
моральної шкоди, за апеляційною
скаргою представника
Виробничо-торгового підприємства
Товариства з обмеженою
відповідальністю "КЛМ" на рішення
Коломийського міськрайонного суду від
23 липня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

11.09.2013 року ОСОБА_3 звернувся до суду із
зазначеним позовом посилаючись на те,
що 23.12.2009 року йому було видано
свідоцтво про право власності на
нерухоме майно - чотирьохкімнатну
квартиру АДРЕСА_1. Між ним та директором
товариства було досягнуто усних
попередніх домовленостей щодо
реконструкції даної квартири на окремі
дві кімнати. В зв'язку з цим між
позивачем та відповідачем 24.01.2009 року
було укладено договір №1 про дольову
участь фізичних осіб у будівництві
вищезазначеного житлового будинку, за
умовами якого останній зобов'язався
здійснити реконстуркцію квартири №12,
побудувати мансарду, виготовити та
передати відповідну документацію, а
позивач зобов'язався внести перший
внесок в розмірі 3000 доларів США, а решту
суми - 6000 доларів США, вносити щомісяця
рівними частинами до завершення
відповідних робіт. Рішенням
Коломийської міської ради від 26.02.2010
року ОСОБА_3 надано згоду на
розроблення містобудівного
обгрунтування на реконструкцію
квартири №12. В цьому ж році було
розроблене містобудівне
обгрунтування, яке погоджене головним
архітектором та іншими відповідними
інстанціями. Відповідач приступив до
реконструкції квартири, позивач
сплатив кошти в сумі 3000 доларів США
23.01.2009 року, кошти в сумі 3000 доларів США
по квитанції від 14.04.2009 року, 16 000 грн. по
квитанції від 11.05.2010 року, 3 650 грн. по
квитанції від 09.08.2012 року. Всього в
еквіваленті у гривні станом на 10.09.2013
року - 67 590 грн. Оскільки відповідач не
виконав взятих на себе зобов'язань,
позивачем було направлено досудове
попередження 07.05.2012 року. У відповіді
відповідач повідомив, що роботи будуть
закінчені до 15.06.2012 року. Однак, станом
на 01.08.2013 року відповідач не виконав
умов договору та взятих на себе
зобов'язань. Цим самим завдав і
моральної шкоди.

Просив задовольнити позов і стягнути
з відповідача грошові кошти в сумі 67 590
грн. та пеню в сумі 14 733 грн., моральну
шкоду в сумі 3 000 грн. та судові витрати
по справі.

05.05.2014 року ОСОБА_3 подав заяву про
зменшення позовних вимог. Просив
стягнути з ВТМ ТзОВ "КЛМ" борг в сумі 51 498
грн., пеню в сумі 6 567 грн. 26 коп., моральну
шкоду в сумі 3 000 грн. та судові витрати.

18.06.2014 року ОСОБА_3 подав заяву про
зменшення позовних вимог. Просив
стягнути з відповідача борг в сумі 38 039
грн. 72 коп., пеню в сумі 5 715 грн. 55 коп.,
моральну шкоду в розмірі 3 000 грн. та
судові витрати.

Рішенням Коломийського міськрайонного
суду від 23.07.2014 року позов задоволено
частково. Стягнуто з ВТМ ТзОВ "КЛМ" на
користь ОСОБА_3 борг в сумі 3 234,56 доларів
США, що в еквіваленті до гривні за
офіційним курсом НБУ становить 38 039 грн.
72 коп., пеню в сумі 486 доларів США, що в
еквіваленті становить 5 715 грн. 55 коп., 2
000 грн. моральної шкоди та 666 грн. 95 коп.
судових витрат. В решті позову
відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції, представник ВТМ ТзОВ
"КЛМ" подав апеляційну скаргу, в якій
посилається на те, що воно є незаконним
та необгрунтованим, оскільки судом
неповно встановлено обставини, які
мають значення для справи, та позивачем
не було доведено обставини, що мають
значення для справи.

Вказав, що позивачем та судом першої
інстанції невірно трактуються умови
договору про дольову участь фізичних
осіб у будівництві житлового будинку,
укладеного між позивачем та
відповідачем 24.01.2009 року.

Суд не звернув увагу на те, що
відповідно до умов Договору,
виконавець зобов'язується збудувати
будинок, виділити дольовику квартиру
та підготувати технічну документацію
до введення його в експлуатацію. Жодних
інших письмових договорів на виконання
будь-яких ремонтних робіт між
позивачем та відповідачем не
укладалося.

Вказав, що судом було надана
неправильну правову оцінку доказів, на
які посилався позивач. Дольовиком
повинні були вноситись кошти за
квартиру, а виконавцем мали
проводитись роботи для підготовки
даного приміщення та технічної
документації до здачі в експлуатацію.
Оскільки позивачем не повністю було
сплачено обумовлену в договорі суму, а
саме 8 476 доларів США з 9 000 доларів США,
то відповідачем в свою чергу не було
виготовлено технічної документації на
дану квартиру. Будь-яких інших порушень
умов договору зі сторони відповідача
не було. Щодо реконструкції квартири
№12, то позивачем не було надано жодних
доказів про те, що дана реконструкція
взагалі мала виконуватись, ні тим
більше, обсяг робіт, який мав
виконуватись.

Просив скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалити нове рішення, яким
в позовних вимогах відмовити.

Колегія суддів, вислухавши доповідача,
позивача та представників сторін,
перевіривши матеріали справи,
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до часткового
задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції правильно
встановлено, що 23 грудня 2009 року ОСОБА_3
отримав свідоцтво про право власності
на нерухоме майно - чотирьохкімнатну
квартиру АДРЕСА_1, на підставі рішення
виконавчого комітету Коломийської
міської ради від 31.12.2008 року.

24 січня 2009 року між ОСОБА_3 та ВТМ ТзОВ
"КЛМ" був укладений договір №1 про
дольову участь фізичних осіб у
будівництві житлового будинку АДРЕСА_1.
При укладенні даного договору між
сторонами було досягнуто усних
попередніх домовленостей щодо
проведення відповідачем реконструкції
належної позивачу квартири на окремих
дві кімнати.

Рішенням Коломийської міської ради від
26.02.2010 року ОСОБА_3 надано згоду на
розроблення містобудівного
обгрунтування на реконструкцію даної
квартири. МКП ПФ "Форум" в 2010 році
розробили містобудівне обгрунтування
реконструкції чотирьохкімнатної
квартири №12 на дві двохкімнатні
квартири №12 та №13, влаштування
перегородки для поділу квартири №12,
влаштування в даховому просторі
будинку кімнат і виходів до них, тепло
і електропостачання приміщень в
даховому просторі будинку
здійснюється з квартир №12 та №13,
існуюча система вентиляції
забезпечується вентиляцією кухні і
туалету, як квартири №12 так і квартири
№13, опалення і гаряче водопостачання
квартири автономне поквартирне.

Суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, що відповідач
зобов'язався здійснити реконструкцію
квартири №12 на дві окремі квартири - №12
та №13, влаштувати на другому поверсі
квартири №12 та №13 приміщення
(мансарди), виготовити та передати
позивачу відповідну документацію. Такі
обов'язки відповідач отримав на
підставі усної домовленості з
відповідачем, та у відповідності до
умов договору №1 про дольову участь
фізичних осіб у будівництві житлового
будинку від 24.01.2009 року, яким
передбачено, що предметом договору є
поверх - "мансарда" в квартирах №12 та
№13.

Судом першої інстанції також
встановлено, що відповідач належним
чином не виконав взятих на себе
зобов'язань по реконструкції квартири
№12, що знайшло своє підтвердження у
висновку судової будівельно-технічної
експертизи від 20.02.2014 року. ОСОБА_3
сплатив відповідачу грошові кошти в
сумі 8 476 доларів США, не слпатив - 524
долари США у відповідності до суми,
встановленої сторонами в договорі від
24.01.2009 року, а саме - 9 000 доларів США.

У відповідності до висновку судової
будівельно-технічної експертизи
відповідач виконав ремонтні роботи на
44%, що становить 2 541,44 доларів США від
суми 5 776 доларів США, а невиконані
роботи становлять 3234 долари США (56% за
висновком експертизи), які і підлягають
стягненню з відповідача.

Згідно ст.626 ЦК України, договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямований на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ст.629 ЦК України, договір
є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до вимог ст., ст 11, 60 ЦПК
України, сторона сторона повинна
довести в судовому засіданні
обставини, на які вона посилається, і
підтвердити їх належними доказами.

Сторони між собою письмових договорів
не укладали, що підтвердили в суді
першої та апеляційної інстанції.

Позивач посилається на обставини усної
домовленості, які заперечує
відповідач.

Згідно ст.837 Цивільного кодексу України
за договором підряду одна сторона
(підрядник) зобов'язується на свій
ризик виконати певну роботу за
завданням другої сторони (замовника), а
замовник зобов'язується прийняти та
оплатити виконану роботу. Договір
підряду може укладатися на
виготовлення, обробку, переробку,
ремонт речі або на виконання іншої
роботи з переданням її результату
замовникові.

Згідно ст. 857 ЦК України робота,
виконана підрядником, має відповідати
умовам договору підряду, а в разі їх
відсутності або неповноти - вимогам, що
звичайно ставляться до роботи
відповідного характеру. Виконана
робота має відповідати якості,
визначеній у договорі підряду, або
вимогам, що звичайно ставляться, на
момент передання її замовникові.
Результат роботи в межах розумного
строку має бути придатним для
використання відповідно до договору
підряду або для звичайного
використання роботи такого характеру.

Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір
може бути змінено або розірвано за
рішенням суду на вимогу однієї із
сторін у разі істотного порушення
договору другою стороною та в інших
випадках, встановлених договором або
законом.

Стаття 852 ЦК України як підставу для
розірвання договору підряду та
відшкодування збитків передбачає
наявність істотних відступів від умов
договору підряду або інших істотних
недоліків у виконаній роботі.

Аналогічні положення передбачено
частиною 4 статті 10 Закону України "Про
захист прав споживачів", а саме за
наявності у роботі (послузі) істотних
недоліків, споживач має право вимагати
розірвання договору та відшкодування
збитків.

З висновку судової
будівельно-технічної експертизи
вбачається, що фактичні витрати,
вказані в акті приймання виконаних
підрядних робіт, виконаним роботам з
реконструкції та облаштуванню двох
мансардних квартир, станом на час
проведення досліджень експертизи, не
відповідають. Об'єм та перелік фактично
виконаних робіт підрядником становить
44%.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
підрядником були допущені істотні
недоліки під час виконання робіт,
обумовлених договором підряду,
всупереч умов договору роботи виконані
неякісно, що дає позивачу право
відповідно до частини 2 ст. 852 ЦК України
та частини 4 ст. 10 Закону України "Про
захист прав споживачів" вимагати
відшкодування збитків.

Відповідно до роз'яснень, викладених у
п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31 березня 1995 р. № 4 "Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди", спори про відшкодування
заподіяної фізичній чи юридичній особі
моральної (немайнової) шкоди
розглядаються, коли право на її
відшкодування безпосередньо
передбачено нормами Конституціїабо
випливає з її положень та у випадках,
передбачених законодавством, яке
встановлює відповідальність за
заподіяння моральної шкоди.

Відповідальність підрядника за
договором побутового підряду
встановлена ст. 858 Цивільного кодексу
України, яка не передбачає
відшкодування моральної шкоди
замовникові.

Вимоги ст. 1167 Цивільного кодексу
України на правовідносини, що виникли
між сторонами не розповсюджуються,
оскільки регулюють питання
відшкодування моральної шкоди,
заподіяної внаслідок недоговірних
(деліктних) зобовязань.

Враховуючи викладене, вимоги позивача
про відшкодування моральної шкоди не
ґрунтуються на законі, а тому
задоволенню не підлягають.

Розглянувши справу в межах позовної
заяви та в межах поданої апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що рішення суду першої
інстанції в частині стягнення
моральної шкоди підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмові
в задоволенні позову, в іншій частині
рішення ухвалене з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.307, 309, 313, 314, 316, 317 ЦПК України,
колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника
Виробничо-торгового підприємства
Товариства з обмеженою
відповідальністю "КЛМ" задовольнити
частково.

Рішення Коломийського міськрайонного
суду від 23 липня 2014 року, в частині
стягнення моральної шкоди в розмірі 2 000
( дві тисячі) гривень на користь ОСОБА_3
скасувати і ухвалити у цій частині
нове рішення, яким у позові до
Виробничого-торгового підприємства
"КЛМ"про стягнення на користь ОСОБА_3
моральної шкоди, відмовити.

У решті частини рішення залишити без
зміни.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, однак може
бути оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:
П.І. Проскурніцький

Судді:
В.М. Вакарук

Л.В. Ясеновенко