Справа № 201/5029/14-ц (2/201/1515/2014)
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2014 року
Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді
Черновського Г.В.,

при секретарі -
Шнейдеріс А.С.,

за участю: представника
позивача - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Жовтневої районної у м.
Дніпропетровську ради про визнання
права власності в порядку спадкування,
-

В С Т А Н О В И В:

15 квітня 2014 року ОСОБА_2 через свого
представника звернулась до Жовтневого
районного суду м. Дніпропетровська з
позовом до Жовтневої районної у м.
Дніпропетровську ради про визнання
права власності в порядку спадкування
(а. с. 3-6).

Представник позивача у позовній
заяві та у судовому засіданні в
обґрунтування позовних вимог
посилався на те, що ОСОБА_3 на праві
спільної сумісної власності належить
1/4 частини квартири АДРЕСА_1, іншими
співвласниками якої є її батько -
ОСОБА_4, сестра позивача по матері -
ОСОБА_5, та донька останньої - ОСОБА_6.
Після смерті ОСОБА_4 ОСОБА_2 є
спадкоємицею належного померлому
майна, а саме: 1/4 частини зазначеної
квартири, проте у видачі відповідного
свідоцтва про право на спадщину їй було
відмовлено у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на дану
квартиру, які знаходять у ОСОБА_5, що
мешкає в Російській Федерації та
контакт з якою у позивача відсутній.
Тому ОСОБА_2 звернулась до суду з даним
позовом та просила суд визнати за нею
право власності в порядку спадкування
за законом на 1/4 частку квартири
АДРЕСА_1, що в сукупності з вже наявним у
неї правом власності на 1/4 частку цієї
квартири складатиме 1/2 частини (а. с. 3-6).

У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги викладені в
позовній заяві підтримав та просив суд
їх задовольнити.

Представник відповідача - Жовтневої
районної у м. Дніпропетровську ради, у
судове засідання свого представника не
направив про час, дату та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, надіслав на адресу суду
письмові заперечення проти позову, в
яких просив суд відмовити у
задоволенні позову як у безпідставному
та необґрунтованому (а. с. 30, 31-33).

За таких обставин та приймаючи до
уваги, що представник позивача не
заперечує проти розгляду даної
цивільної справи за відсутності
відповідача, на підставі ч.4 ст.169 ЦПК
України, суд вважає за можливе вирішити
справу на підставі наявних у ній даних
і доказів та постановити заочне
рішення.

Вислухавши пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали даної цивільної справи, суд
приходить до висновку щодо можливості
задоволення позовних вимог з наступних
підстав.

Судом встановлено, що на підставі
свідоцтва про право власності від 13
серпня 2008 року, виданого Управлінням
житлового господарства
Дніпропетровської міської ради,
ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_2 та ОСОБА_6 набули
право приватної власності на квартиру
АДРЕСА_1, що підтверджується
інформаційними довідками
Реєстраційної служби
Дніпропетровського міського
управління юстиції (а. с. 35-37).

З огляду на положення ч. 2 ст. 370 ЦПК
України, якою передбачено, що у разі
виділу частки із майна, що є у спільній
сумісній власності, вважається, що
частки кожного із співвласників у
праві спільної сумісної власності є
рівними, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними, законом або
рішенням суду, суд приходить до
висновку що частка кожного з
співвласників в квартирі АДРЕСА_1
становить по 1/4 частини.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1, та проживала за адресою
спірної квартири на час смерті батька
(а. с. 8, 9, 10).

Правовідносини, які виникли між
сторонами урегульовані нормами
Цивільного кодексу України.

Згідно п. 5 ст. 3 ЦК України загальними
засадами цивільного законодавства є
судовий захист цивільного права та
інтересу.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання, способом
захисту якого згідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК
України є, зокрема, визнання права
власності.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна
власність двох або більше осіб без
визначення часток кожного з них у
праві власності є спільною сумісною
власністю.

Частиною 2 ст. 370 ЦПК України
передбачено, що у разі виділу частки із
майна, що є у спільній сумісній
власності, вважається, що частки
кожного із співвласників у праві
спільної сумісної власності є рівними,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними, законом або рішенням суду.

В силу ст. 1217 ЦК України спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України
спадщина відкривається внаслідок
смерті особи або оголошення її
померлою.

Відповідно до вимог статей 1216, 1218 ЦК
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України
спадкоємцями за заповітом і за законом
можуть бути фізичні особи, які є живими
на час відкриття спадщини, а також
особи, які були зачаті за життя
спадкодавця і народжені живими після
відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини.

Положеннями ст. 1218 ЦК України
встановлено, що до складу спадщини
входять усі права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України
спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини.

Частиною 3 ст. 1296 ЦК України
встановлено, що відсутність свідоцтва
про право на спадщину не позбавляє
спадкоємця права на спадщину.

Згідно з ч. 1 ст. 1226 ЦК частка у праві
спільної сумісної власності
спадкується на загальних підставах.

Згідно з ч. 1 ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданими відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.
Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Оцінюючи усі докази, які були
досліджені судом у судовому засіданні
у їх сукупності, приймаючи до уваги, що
позивач з об'єктивних причин була
позбавлена можливості на отримання
свідоцтва на право на спадщину за
законом на належну її померлому батьку
- ОСОБА_4 - 1/4 частину квартири АДРЕСА_1, а
також те, що на час смерті батька ОСОБА_2
проживала за вказаною адресою, тобто
відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України
вважається такою, що прийняла спадщину,
суд вважає позовні вимоги
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 392, 1216-1218, 1222, 1223, 168, 1269,
1296 Цивільного кодексу України, ст.ст. 10,
11, 60, 212-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до
Жовтневої районної у м.
Дніпропетровську ради про визнання
права власності в порядку спадкування -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 в порядку
спадкування за законом право власності
на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1, що в
сукупності з вже наявним у неї правом
власності на 1/4 частину цієї квартири
становитиме 1/2 частку спірної квартири.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 10 днів з дня його
проголошення шляхом подання
апеляційної скарги до апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська.

Головуючий-суддя Г.В. Черновськой