АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/490/7604/12 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Токар Н.В. Доповідач - Болтунова Л.М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2014 року Колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Болтунової Л.М.

суддів - Макарова М.О.,
Тамакулової В.О.

при секретарі - Куць О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 21 липня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
Кіровського відділу державної
виконавчої служби Дніпропетровського
міського управління юстиції, третя
особа - Публічне акціонерне товариство
«Комерційний банк «Надра» про визнання
права власності та звільнення майна
з-під арешту,-

в с т а н о в и л а:

В червні 2014 року позивач звернувся
до суду із зазначеним позовом, в якому
просив визнати за ним право власності
на автомобіль марки ВАЗ 2121, 1989 року
випуску темно-зеленого кольору, номер
шасі кузова НОМЕР_1, VIN НОМЕР_1, державний
реєстраційний номер - НОМЕР_2, свідоцтво
про реєстрацію ТЗ серії НОМЕР_3, видане
09 листопада 2004 року, зареєстрований у
МРЕВ-1 ДАІ УМВС України в
Дніпропетровській області та
зобов'язати відповідача 2 зняти з
арешту зазначений автомобіль, що був
накладений у 2011 році постановою
державного виконавця. (а.с. 1-3)

Рішенням Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська від 21 липня 2014 року у
задоволенні позову було відмовлено.
(а.с.33-35)

З таким рішенням не погодився ОСОБА_2,
звернувся з апеляційною скаргою, в
якій, посилаючись на його незаконність
та необґрунтованість, порушення норм
матеріального та процесуального права,
просить його скасувати та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити його
позов в повному обсязі.(а.с. 37-39)

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Оскаржуване у справі рішення
ухвалено з додержанням вказаних вимог
закону.

Як вбачається з матеріалів справи,
автомобіль мaрки ВАЗ 2121 державний
реєстраційний номер - НОМЕР_2
зареєстрований за ОСОБА_3, що
підтверджується копією свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу серії
НОМЕР_3, виданого 09 листопада 2004 року та
зареєстрованого у МРЕВ-1 ДАІ УМВС
України в Дніпропетровській області
(а.с. 8).

Згідно розписки від 31 березня 2007 року
ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2 3500 доларів
США за вищевказаний автомобіль. (а.с.7)

Цього ж дня відповідач на підставі
нотаріально посвідченої довіреності
уповноважив позивача вчиняти
різноманітні правочини, пов'язані з
продажем, обміном, здачею в оренду
належного йому автомобіля мaрки ВАЗ 2121
державний реєстраційний номер - НОМЕР_2,
а також вповноважив ОСОБА_2
користуватися та експлуатувати цей
автомобіль(а.с.4).

В подальшому, 09 березня 2010 року, ОСОБА_3
надав ОСОБА_2 нову довіреність з тими
самими повноваженнями щодо спірного
автомобіля (а.с. 5).

Відповідно до положень ст. 328 ЦК України
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів. Право власності
вважається набутим правомірно, якщо
інше прямо не випливає із закону або
незаконність набуття права власності
не встановлена судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 203 ЦК України
правочин має вчинятися у формі,
встановленій законом.

Відповідно до вимог ст. 208 ЦК України у
письмовій формі належить вчиняти:
правочини між юридичними особами;
правочини між фізичною та юридичною
особою, крім правочинів, передбачених
частиною першою статті 206 цього
Кодексу; правочини фізичних осіб між
собою на суму, що перевищує у двадцять і
більше разів розмір
неоподатковуваного мінімуму доходів
громадян, крім правочинів,
передбачених частиною першою статті 206
цього Кодексу; інші правочини, щодо
яких законом встановлена письмова
форма.

Договір купівлі-продажу автомобіля має
свою специфіку.

Письмова форма договору
купівлі-продажу автомобіля
передбачена постановою Кабінету
Міністрів України від 07 вересня 1998 року
№ 1388, якою затверджений Порядок
державної реєстрації (перереєстрації),
зняття з обліку автомобілів, автобусів,
а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів, мотоколясок,
інших прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів, автобусів, а також
самохідних машин на шасі, автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів та мотоколясок
(далі - Порядок), згідно з п. 2 яких вони є
обов'язковими для всіх юридичних і
фізичних осіб.

Відповідно до абз. 1 п. 7 Порядку
власники транспортних засобів -
юридичні та фізичні особи або їх
представники зобов'язані
зареєструвати їх протягом 10 діб після
придбання або митного оформлення, чи
тимчасового ввезення на територію
України, або виникнення обставин, що є
підставою для внесення змін до
реєстраційних документів.

Відповідно до абз. 1, 4 п. 8 Порядку
державної реєстрації та обліку
автомобілів реєстрація транспортних
засобів здійснюється на підставі заяви
власника і документів, що посвідчують
його особу, правомірність придбання
транспортного засобу, відповідність
конструкції транспортного засобу
встановленим вимогам безпеки
дорожнього руху, а також вимогам, які є
підставою для внесення змін до
реєстраційних документів.

Для реєстрації транспортних засобів,
що перебували в експлуатації і
зареєстровані в підрозділах ДАІ, крім
названих документів, додається
свідоцтво про реєстрацію
транспортного засобу (технічний
паспорт) з відміткою підрозділу ДАІ про
зняття транспортного засобу з обліку.

З матеріалів справи вбачається, що
спірний автомобіль не був знятий з
обліку в органах ДАІ, залишався
зареєстрованим за відповідачем. Заява
від останнього про зняття з обліку
автомобіля не подавалась і його огляд
органами ДАІ не здійснювався.

Абзацем 1 п. 42 Порядку
передбачено: у разі коли транспортний
засіб знімається з обліку у зв'язку з
його відчуженням, у свідоцтві про
реєстрацію (технічному паспорті) або на
копії реєстраційної картки, що
додається до свідоцтва про реєстрацію
на пластиковій основі, робиться запис:
"Транспортний засіб знято з обліку для
реалізації".

Тобто до вчинення вказаних дій
відповідач не мав права відчужувати
спірний автомобіль, а позивач, в свою
чергу, не мав права його придбати.

Сукупність наявних у справі доказів
свідчить про те, що в установленому
порядку договір купівлі-продажу
спірного автомобіля між його власником
та позивачем не укладався, а тому суд
першої інстанції прийшов до
правильного висновку про відсутність
правових підстав для визнання права
власності на спірний автомобіль за
ОСОБА_2 та зняття арешту з цього
автомобіля.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що при розгляді справи,
районним судом були виконані всі
вимоги процесуального закону, всебічно
перевірено обставини, спір вирішено у
відповідності з нормами матеріального
та процесуального права. Рішення є
обґрунтованим, з повним відображенням
обставин, що мають значення для даної
справи, висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
правильними.

Оскільки доводи апеляційної
скарги та матеріали справи не дають
підстав для висновку про порушення
судом першої інстанції норм
матеріального або процесуального
права, а отже, відсутні передбачені ст.
309 ЦПК України підстави для скасування
вказаного судового рішення, колегія
суддів вважає за необхідне апеляційну
скаргу відхилити.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
відхилити.

Рішення Кіровського районного
суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з цього
часу.

Судді: Л.М. Болтунова М.О. Макаров
В.О.Тамакулова