Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №279/3959/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого судді
Борисюка Р.М.

суддів
Галацевич О.М., Матюшенка І.В.

з участю секретаря

судового засідання
Ходаківської О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Житомирі
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення боргу за борговою
розпискою та за зустрічним позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання розписки
недійсною,

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Коростенського міськрайонного
суду Житомирської області від 28 травня
2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2013 року ОСОБА_2 звернувся з
даним позовом, в якому просив стягнути
з ОСОБА_3 на його користь борг з
урахуванням 3% річних в сумі 36332 грн.

В обґрунтування позову зазначав, що 03
грудня 2010 року відповідач позичила у
нього гроші у розмірі 4000 доларів США та
2000 гривень, які зобов'язувалася
повернути 10 лютого 2011 року, про що
написала розписку. В обумовлений в
розписці строк відповідач кошти
позивачу не повернула, що й стало
приводом для звернення до суду.

Рішенням Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області від 28 травня 2014 року позов
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3
на його користь борг за договором
позики - 7916 грн.12 коп. та три відсотки
річних від простроченої суми грошового
зобов'язання - 603 грн.. 14 коп., вирішено
питання судових витрат. В задоволенні
решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із судовим рішенням,
відповідач подала апеляційну скаргу, в
якій просить його скасувати та
постановити ухвалу про залишення
позову без розгляду.

Зазначає, що рішення є незаконним та
необґрунтованим, ухвалене з порушенням
норм матеріального та процесуального
права. Зокрема порушені норми ст. ст. 214,
214, 215 ЦПК України, ст. 1051 ЦК України та
Конвенція про захист прав людини.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах ст. 303 ЦПК України,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
із наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Згідно із ч. 2 ст. 1046 ЦК України
договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається в письмовій
формі, якщо його сума не менш як у
десять разів перевищує встановлений
законом розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян, а у
випадках, коли позикодавцем є юридична
особа , - незалежно від суми (ч.1 ст.1047 ЦК
України).

Частина 2 ст. 1047 ЦК України допускає
пред'явлення на підтвердження
укладення договору позики та його умов
розписки позичальника або іншого
документа, який посвідчує передання
йому позикодавцем визначеної суми
грошей або кількості речей.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України визначено,
що позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Наслідки порушення договору
позичальником визначені ст. 1050 ЦК
України, згідно частини першої якої,
якщо позичальник своєчасно не повернув
суму позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього кодексу, тобто сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Позичальник має право, відповідно до
абзацу першого статті 1051 ЦК України,
оспорювати договір позики на тій
підставі, що грошові кошти або речі
насправді не були одержані ним від
позикодавця або були одержані у меншій
кількості, ніж установлено договором.

При цьому, за змістом абзацу другого
цієї ж статті, якщо договір позики має
бути укладений в письмовій формі (крім
випадків укладення його під впливом
обману, насильства, зловмисної
домовленості представника
позичальника з позикодавцем або під
впливом тяжкої обставини), рішення суду
не може ґрунтуватися на поясненнях
свідків для підтвердження того, що
гроші або речі насправді не були
одержані ним від позикодавця або були
одержані у меншій кількості, ніж
установлено договором. Безгрошовість у
даному випадку може бути підтверджена,
відповідно до ч.2 ст. 58, ст. 59 ЦПК України,
лише належними і допустимими доказами.

Виходячи з положень статей 6, 626-631, 526 ЦК
України, укладений договір є
обов'язковим для належного виконання
сторонами, відповідно до його умов,
вимог Цивільного Кодексу та інших
актів цивільного законодавства.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, 03.12.2010 року між
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 укладений у простій
письмовій формі договір позики, за
умовами якого остання позичила у
позивача на купівлю будинку грошові
кошти в сумі 500 доларів США, 2000 грн. та 3,5
(три з половиною) доларів США і
зобов'язалася повернути борг до 10.02.2011
року. На підтвердження умов договору
позики та факту отримання грошових
коштів ОСОБА_3, власноруч написала
розписку (а.с.6). Факт написання розписки
сторонами не заперечується. У строк,
визначений умовами договору
відповідач грошові кошти не повернула.

Доводи апелянта про неповноту
з'ясування дійсних обставин справи,
невідповідність покладених в основу
рішення висновків суду фактичним
обставинам справи позбавлені
правового обґрунтування і не були
підтверджені при розгляді справи.

Позичальник має право оспорювати
договір позики на тій підставі, що
грошові кошти або речі насправді не
були одержані ним від позикодавця або
були одержані у меншій кількості, ніж
установлено договором (ч. 1
кількості,ст. 1051 ЦК).

При цьому, за змістом ч.2 ст.1051 ЦК
України при укладенні договору позики
в письмовій формі (крім випадків
укладення його під впливом обману,
насильства, зловмисної домовленості
представника позичальника з
позикодавцем або під впливом тяжкої
обставини) безгрошовість такого
договору не може ґрунтуватись на
поясненнях свідків, а може бути
підтверджена лише належними і
допустимими доказами (ч.2 ст.58, ст.59 ЦПК
України).

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов правильного висновку щодо
обґрунтованості заявлених позовних
вимог, оскільки надані позивачем
докази, а саме, власноруч написана
відповідачем ОСОБА_3 розписка є
належним та допустимим доказом, який
підтверджує факт укладення сторонами
03.12.2010 року договору позики, в тому
числі передачу позивачем у власність
відповідачу 500 доларів США, 2000 грн. та 3,5
доларів США і зобов'язання останньої
повернути ці кошти.

Враховуючи, що зобов'язання за
договором позики відповідачем
належним чином у визначений строк не
виконано, кошти за розпискою позивачу
не повернуто, колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції обґрунтовано
дійшов висновку про задоволення позову
в цій частині.

Тому, колегія суддів приходить до
переконання, що доводи апеляційної
скарги не спростовують висновки суду
та не впливають на правильність
прийнятого рішення, оскільки суду не
було надано інших доказів, на які
апелянт посилається на підтвердження
обставин, крім тих, на які суд послався
в своєму рішенні.

Рішення ухвалено з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313-315, 317
ЦПК України, колегія судів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Коростенського міськрайонного
суду Житомирської області від 28 травня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий
Судді