АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/2316/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 39 Шимчик Р. В.
Доповідач в апеляційній інстанції
Трюхан Г. М. РІШЕННЯ
11 вересня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоТрюхана Г. М.суддівМагди Л.
Ф. , Сіренка Ю. В. при секретаріРибасюк
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Черкаси апеляційну
скаргу представника ОСОБА_6 - ОСОБА_7 на
рішення Жашківського районного суду
Черкаської області від 18 липня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8,
третя особа Жашківська державна
нотаріальна контора про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини та визнання свідоцтва про
спадщину частково недійсним,

Вивчивши матеріали справи, колегія
суддів, -

в с т а н о в и л а :

В червні 2014 року ОСОБА_6 звернувся до
сулду із вказаним позовом до ОСОБА_8,
третя особа Жашківська державна
нотаріальна контора, посилаючись на те,
що вона є донькою ОСОБА_9, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2. Після його смері
залишилося спадкове майно, а саме:
земельна ділянка, житловий будинок з
господарськими спорудами, що
знаходяться по АДРЕСА_1, та земельний
пай.

В період з жовтня 2010 року по
серпень 2011 року один за одним померли
близькі

люди позивачки: донька, сваха, мати і ще
одна сваха, і тому вона перебувала у
тяжкому

стані. Вважаючи необхідним належно
оформити документи і спадщину після
смерті батька

вона 02 листопада 2011 року подала
відповідну заяву до Жашківської
державної нотаріальної

контори.

Від державного нотаріуса Євич І.П.
позивачка отримала довідку -
роз'яснення щодо її заяви, з якої
вбачається, що вона пропустила строк на
подання заяви про прийняття спадщини і
вважається такою, що не прийняла
спадщину.

Разом з тим з листа позивачка
дізналася, що подавала заяву про
відмову від спадщини, яка засвідчена її
підписом, до Литвинівської сільської
ради Жашківського району Черкаської
області. Як вбачається з листа, після
смерті батька спадщину прийняв брат
позивачки ОСОБА_8, про що видано
свідоцтва від 20 червня 2011 року за р. №
2-1276 та від 29 червня 2011 року за р. № 2-1385.

Дізнавшись про це, вона звернулася до
прокуратури про вчинення злочину,
оскільки такої заяви вона не писала.

Вироком Жашківського районного суду
Черкаської області від 23 серпня 2013 року
ОСОБА_8 визнаний винним у скоєнні
злочину, передбаченого ч. 1, 4 ст. 358 КК
України, а саме за підробку підписів в
заяві про відмову від належної
позивачці частини спадкового майна на
його користь та в заяві про відмову від
належної брату ОСОБА_8 частини
спадкового майна на користь ОСОБА_8 та
використання таких заяв з метою
отримання спадщини.

09 квітня 2014 року позивачка
отримала повторні свідоцтва про смерть
батька і

матері.

Позивачка вважає, що перенесені смерті
близьких людей,оскарження нею
злочинних дій та отримання документів,
що підтверджують факт смерті, вказують
на поважність причини пропуску строку
для подання заяви про прийняття
спадщини, в зв'язку з чим звернулась до
суду із вказаним позовом.

Рішенням районного суду Черкаської
області від 18 липня 2014 року позов
залишено без задоволення.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_6 - ОСОБА_7, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи та неповне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, порушення норм
матеріального та процесуального права
просить рішення скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення позовних
вимог.

Заслухавши пояснення осіб, які
з'явились в судове засідання,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає до
відхилення з лікуючих підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Статтями 213, 214 ЦПК України передбачено,
що рішення повинно бути законним і
обгрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка
правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону ухвалене
судове рішення не відповідає.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до копії свідоцтва про
смерть від 09 квітня 2014 року, ОСОБА_9
помер ІНФОРМАЦІЯ_2, актовий запис про
смерть № 13.

Згідно копії заповіту від 20 березня 2004
року, посвідченого секретарем
Литвинівської сільської ради Чернегою
І.А. та зареєстрованого в реєстрі за №5,
ОСОБА_9 заповів все майно, яке на день
смерті буде належати йому, де б воно не
знаходилося і з чого б воно не
складалося і на що він матиме право за
законом, в тому числі житловий будинок
з господарським та будівельними
спорудами, які знаходяться в АДРЕСА_1 ,
ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_6

Згідно копії заповіту від 20 березня 2004
року, посвідченого секретарем
Литвинівської сільської ради ОСОБА_12
та зареєстрованого в реєстрі за №6,
ОСОБА_9, проживаючий в АДРЕСА_1 заповів
належний йому державний акт на право
приватної власності на землю ІІ-ЧР 041669,
а також майновий пай, ОСОБА_8

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог позивача суд першої інстанції
виходив з того, що позивачем пропущено
строк для прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_9 не з поважних причин,
оскільки її тяжкий моральний стан
після смертей близьких та погіршення
стану її здоров'я не підтверджені
належними доказами у справі Крім того,
районний суд не врахував за поважну
причину і повторне отримання
позивачкою свідоцтва про смерть батька
лише в квітні 2014 року, спростувавши її
тим, що останній було відомо про
наявність заведеної справи після
смерті батька, яка в свою чергу повинна
містити свідоцтво про смерть батька.

Колегія суддів не погоджується з таким
висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст.1269, 1270 ЦК України,
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини. Для прийняття
спадщини встановлюється строк у шість
місяців, який починається з часу
відкриття спадщини.

Згідно ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом
спадкоємця, який пропустив строк для
прийняття спадщини з поважної причини,
суд може визначити йому додатковий
строк, достатній для подання ним заяви
про прийняття спадщини.

Вирішуючи питання про визначення особі
додаткового строку, суд досліджує
поважність причини пропуску строку для
прийняття спадщини. При цьому
необхідно виходити з того, що поважними
є причини, пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Обґрунтовуючи причини пропуску строку
для прийняття спадщини позивачка
зазначила, що смерть її батька, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_2 передувала смерть її
дочки (ІНФОРМАЦІЯ_3), невдовзі після
смерті батька померла її мати
(ІНФОРМАЦІЯ_4), після чого ІНФОРМАЦІЯ_5
та ІНФОРМАЦІЯ_6 померли обидві її свахи.
Дані події викликали емоційне
перенапруження позивачки, душевні
страждання, що погіршило стан її
здоров'я. Даний факт підтверджується
медичними довідками, що маються в
матеріалах справи.

Крім того, в рахунок поважності причини
пропуску строку для прийняття спадщини
позивачкою в суді першої інстанції
було надано медичну картку, в якій
наявні записи про її зверненняч до
лікаря 3 листопада 2010 року із
визначенням її діагнозу: гіпертонічна
хвороба, фшемічна хвороба серця,
кардіосклероз, стенокардія,
дисциркуляторна енцефалоптаія,
хронічний холіцестіт і призначенням
лікування. 25 листопада 2010 року даний
діагноз був підтвердженим. Посилання
районного суду на позначку лікаря, під
час другого візиту про поліпшення
здоровя позивачки не є правильною,
оскільки зазначена лікарем тендкенція
до покращення позивачкою є вплинула на
постанвлений діагноз та позначння на
її одуження..

Тому, висновок суду стосовно того, що
період смертей близьких родичів
позивачки не припадає на період
звернення ОСОБА_6 із заявою для
прийняття спадщини, а також не взяття
до уваги її стан здоров'я не є
необгрунтовним та невірним.

Звернувшись до Жашківської державної
нотаріальної контори ОСОБА_6 отримала
інформацію про свою письмову відмову
від спадщини після батька на користь
відповідача.

Вироком Жашківського районного суду
Черкасько області від 23 серпня 2013 року
відповідача було визнано винним у
скоєнні злочину за ст..358 КК України, а
саме в умисній підробці її підпису на
заяві від 27 листопада 2011 року про
відмову від належної їй частки
спадщини після її батька на користь
відповідача.

Так, заяву про відмову ОСОБА_6 від
спадщини відповідач подав до
Литвинівської сільської ради у
встановленому законом порядку, пороте,
без присутності ОСОБА_6 та
документального встановлення її особи,
де дана заява була посвідчена. Проте,
дані дії є порушенням норм ст.. 43 ЗУ «Про
нотаріат» та положення п.1 глави 3
Порядку вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України.29 червня 2011 року
Жашківською держаною нотаріальною
конторою було видано свідоцтво про
право на спадщину за заповітом , в якому
відповідача визнано єдиним
спадкоємцем будинку АДРЕСА_1.

Відповідно до п. 207 «Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України» затвердженої
наказом Міністерства юстиції України
від 03.03.2004 N 20/5 письмова заява про
прийняття спадщини та відмову від неї
подається спадкоємцем особисто до
нотаріальної контори за місцем
відкриття спадщини. Якщо заява, на якій
справжність підпису спадкоємця не
засвідчена, надійшла поштою, вона
приймається нотаріусом, заводиться
спадкова справа, а спадкоємцю
пропонується надіслати заяву,
оформлену належним чином, або прибути
особисто до нотаріальної контори за
місцем відкриття спадщини.

Посвідчивши вказану заяву ОСОБА_8 про
відмову ОСОБА_6 від своєї частини
спадщини на користь відповідача,
посадовими особами Литвинівської
сільської ради було допущено ряд
порушень процесуального порядку
вказаної, передбаченого чинними
законодавством. А тому, видача
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом є неправомірною.

Таким чином, зважаючи на те, що
позивачкою не було подано жодної
відмови від своєї частки спадщини,
пропуску строку через неправомірні дії
відповідача та видача свідоцтва про
спадщину на підставі сфальсифікованої
заяви відповідачем, що було
встановлено у рамках кримінальної
справи, колегія суддів вважає за
правильне визнати свідоцтва про право
на спадщину за заповітом частково
недійсними.

Зважаючи на викладене, через
невідповідність висновків суду
обставинам справи та порушення норм
матеріального права, судова колегія
вважає за необхідне рішення суду
першої інстанції скасувати з підстав,
передбачених п.п.3,4 ст. 309 ЦПК України, та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позов частково.

Керуючись ст.ст. 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів судової палати,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_6
- ОСОБА_7 задоволити.

Рішення Жашківського районного суду
Черкаської області від 18 липня 2014 року
скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_6 до ОСОБА_8,
третя особа Жашківська державна
нотаріальна контора про визначення
додаткового строку для прийняття
спадщини та визнання свідоцтва про
спадщину частково недійсним
задоволити.

Ухвалити нове рішення.

Визнати частково недійсними свідоцтва
про право на спадщину за заповітом із
реєстраційними номерами 2-1385 та 2-1276,
видані відповідно 29 червня 2011 року та 20
червня 2011 року Жашківською державною
нотаріальною конторою.

Визнати додатковий строк для прийняття
спадщини після ОСОБА_9, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2, тривалістю в два місяці з
часу набрання чинності рішення
апеляційного суду Черкаської області.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає чинності негайно після її
проголошення але може бути оскаржена
до суду касаційної інстанції на
протязі двадцяти днів, починаючи з часу
проголошення ухвали.

Головуючий :

Судді :