Гайворонський районний суд
Кіровоградської області
м.Гайворон, вул.Воровського, 3
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.09.2014 року Гайворонський районний суд
Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Ковальчук С. Я.,

при секретарі Шевченко Л.О.,

з участю представника позивача -
адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Гайворон
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, Хащуватської сільської ради
Гайворонського району Кіровоградської
області про визнання права власності
на будинковолодіння, -

в с т а н о в
и в:

Позовачка ОСОБА_2 звернулась до
Гайворонського районного суду з
позовом до ОСОБА_3, Хащуватської
сільської ради Гайворонського району
Кіровоградської області про визнання
права власності на будинковолодіння

Позов мотивовано тим, що 17 вересня 1971
року позивачка зареєструвала шлюб з
відповідачем, з яким сумісно проживали
до березня 1982 року. В 1972 році придбали
будинок з господарсько-побутовими
будівлями та спорудами в АДРЕСА_1, в
якому позивачка проживає до цього часу.
Вказаний житловий будинок було
придбано на ім'я чоловіка - відповідача
по справі, який на той час був головою
колгоспного двору, а вона та троє,
неповнолітніх на той час дітей - члени
колгоспного двору. В 1982 році сім'я
розпалась, чоловік пішов проживати в
іншу сім'ю, переселився в інший будинок.
Виходячи з цього вона звернулася до
суду з проханням про виплату
відповідачу (чоловікові) як члену
колгоспного двору за його 1/5 частку
грошової компенсації, але він
відмовився. Про що свідчить Рішення
Гайворонського районного суду від 02
березня 1982 року. Спільні діти вже
виросли та мають свої домівки.
Відповідач також з 1982 року проживає в
іншому будинку і ніяких претензій за
всі ці роки до неї не заявляв. Після
виходу з колгоспного двору
відповідача, житловий будинок було
оформлено на позивачку, як на голову
колгоспного двору. Доказом цього є
довідка Хащуватської сільської ради №
110 від 25.03.1991 року, тобто на день
прийняття Закону України «Про
власність», а також довідка
Хащуватської сільської ради за № 18 від
14.01.2014 року, що згідно запису в по
господарській книзі № 20 особовий
рахунок № НОМЕР_1, житловий будинок по
АДРЕСА_1, належить заявниці. 23 травня 2005
року сторони розірвали шлюб, про що
свідчить свідоцтво про розірвання
шлюбу серія НОМЕР_2 від 23.05.2005 року,
видане Гайворонським відділом
реєстрації актів цивільного стану
Кіровоградської області. В даний час
постало питання про оформлення
документа на право власності на
вищевказане будинковолодіння та
вирішення питання про приватизацію
присадибної земельної ділянки в
Хащуватській сільській раді. Вона не
має іншої можливості, крім судового
порядку, визнати своє право власності
на вказане будинковолодіння, в якому
проживає з 1972 року, а відповідач давно
втратив всі строки позовної давності
для отримання своєї частки в майні.

В судовому засіданні позивачки позовні
вимоги підтримала просить суд
задовольнити позов.

Відповідач в судовому засіданні позов
не визнав, пояснив, що бажає отримати
компенсацію за його частку у спільному
майні, оскільки являється
співвласником майна.

Представник Хащуватської сільської
ради в судовому засіданні позов не
визнав, пояснив, що згідно документів
спірне майно зареєстроване на
ОСОБА_3 згідно договору купівлі-продажу
від 06.10.1972 року.

Вислухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи у судовому
засіданні, суд вважає позов таким, що не
є обґрунтованим на законі, а тому
відмовляє в задоволенні позову з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
правовий порядок в Україні ґрунтується
на засадах, відповідно до яких ніхто не
може бути примушений робити те, що не
передбачено законодавством.
Відповідно до ст.14 Цивільного кодексу
України цивільні обов'язки виконуються
у межах, встановлених договором або
актом цивільного законодавства, особа
не може бути примушена до дій, вчинення
яких не є обов'язковим для неї.

Згідно положень статті 60 ЦПК України -
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що 17 вересня 1971
року сторони зареєстрували шлюб, та
проживали сумісно до березня 1982 року. В
1972 році придбали будинок з
господарсько-побутовими будівлями та
спорудами в АДРЕСА_1, згідно договору
купівлі-продажу від 06.10.1972 року.

Спірний будинок був предметом судового
розгляду, оскільки позивачка
зверталась до суду з проханням про
виплату відповідачу (чоловікові) як
члену колгоспного двору за його 1/5
частку грошової компенсації, але він
відмовився, тому рішення
Гайворонського районного суду від 02
березня 1982 року в задоволенні позову
відмовлено.

Згідно довідки № 02-30/347 Хащуватської
сільської ради від 18.09.2014 року видно, що
ОСОБА_2 зареєстрована та проживає в
с.Хащувате Гайворонського району
Кіровоградської області в житловому
будинку АДРЕСА_1, який належить ОСОБА_3
згідно договору купівлі-продажу від
06.10.1972 року. Дані обставини сторони
також ствердили в судовому засіданні.

Таким чином судом достовірно
встановлено, що позивачка не надала
суду обґрунтованих доказів стосовно
втрати права відповідачем частки
майна, а обов'язок доказування стороною
обставин, на які вона посилається на
підставу своїх вимог, є прямим її
обов'язком відповідно до положень ст.60
ЦПК України.

Твердження позивачки, що відповідач
давно втратив всі строки позовної
давності для отримання своєї частки в
майні спростовуються поясненнями
сторін та матеріалами справи, а правові
підстави для застосування положень що
регулює відносини з приводу
колгоспного двору відсутні.

Так як суд всебічно та повно встановив
всі обставини справи, необхідні для
вирішення цивільно-правового спору,
суд відмовляє в задоволенні позову в
зв'язку з необґрунтованістю та
недоведеністю позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 88,130,174, 209, 212, 214-215 Цивільного
процесуального кодексу України, СУД-

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, Хащуватської сільської ради
Гайворонського району Кіровоградської
області про визнання права власності
на будинковолодіння відмовити.

Рішення може бути оскаржене
шляхом подання апеляційному суду через
суд першої інстанції протягом десяти
днів апеляційної скарги після
проголошення рішення суду.

Суддя:
С. Я. Ковальчук