Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц/778/1218/14
Головуючий у 1 інстанції:
Суддя-доповідач: Боєва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати
з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Запорізької області
у складі:

Головуючого: Боєвої
В.В.,

Суддів
Коваленко А.І., Денисенко Т.С.,

При секретарі:
Хомяк К.В.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Жовтневого районного суду м. Запоріжжя
від 21 січня 2014 року за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, третя особа реєстраційна
служба Запорізького міського
управління юстиції Запорізької
області про визнання права власності,

В С Т А Н О В И Л А :

У червні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання
права власності.

В позові зазначала, що згідно із
договором купівлі-продажу від 24.01.2001р.
вона є власником 3/100 підвалу під
літерою «В», який розташований за
адресою: АДРЕСА_1. Проте, рішенням
Жовтневого районного суду м. Запоріжжя
від 07.05.2002р., яке залишено без змін
ухвалою апеляційного суду Запорізької
області від 01.08.2002р., на ОСОБА_4 були
переведені права та обов'язки покупця
на спірній підвал за договором
купівлі-продажу від 24.01.2001р. Після цього
ОСОБА_4 відповідно до договору
дарування від 15.10.2002р. подарувала 1/3
частину спірного підвалу ОСОБА_5 та 2/3
частини ОСОБА_6, який в свою чергу
23.01.2003р. продав свою частку ОСОБА_5

В подальшому, ухвалою Верховного Суду
України від 04.03.2004р. рішення Жовтневого
районного суду м. Запоріжжя від 07.05.2002р.,
ухвала апеляційного суду Запорізької
області від 01.08.2002 р. скасовані, а справу
повернуто на новий розгляд до
Шевченківського районного суду м.
Запоріжжя.

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Запоріжжя від 03.08.2008р. в
задоволенні позову ОСОБА_4 про
переведення прав та обов'язків покупця
по договору купівлі-продажу від
24.01.2001р., укладеного між ОСОБА_2 та
ОСОБА_7, відмовлено.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 02.03.2010 р. повернуто підвал
ОСОБА_2 з незаконного володіння ОСОБА_5
Проте, ОСОБА_5 до ухвалення вказаного
рішення подарувала спірне майно
ОСОБА_8

Позивач зазначає, що на теперішній час,
вона не має можливості реалізувати
своє право власності , оскільки спірне
майно за рішенням суду було виділено в
натурі, тепер значиться № II, літ . «В»,
загальною площею 66, З кв.м. у буд.
АДРЕСА_1, власником якого є ОСОБА_3

Рішенням апеляційного суду
Запорізької області від 16.07.2012 р.
рішення районного суду в цій частині
скасовано, позовні вимоги ОСОБА_8 про
виділ частки в натурі, визнання права
власності залишені без задоволення.

Позивач вказує, що фактичні обставини
справи свідчать про те, що спірне майно
вибуло з її володіння не з її волі, а
шляхом ініціювання ОСОБА_4 позову про
переведення прав та обов'язків покупця
за договором купівлі-продажу та
прийняття судом рішення від 07.05.2002 р.
про задоволення цього позову, яке
згодом було скасовано.

Посилаючись на зазначені обставини,
просила визнати за нею право власності
на приміщення № II, літ «В», загальною
площею 66, 3 кв. м у буд. АДРЕСА_1,
зобов'язати ОСОБА_3 повернути
приміщення № II, літ «В», загальною
площею 66, 3 кв. м у буд. АДРЕСА_1 у
володіння ОСОБА_2

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 21 січня 2014 року
відмовлено у задоволенні позову.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2
подала апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм матеріального і
процесуального права, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю - доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно статті 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

У відповідності до статті 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Відмовивши ОСОБА_2 в задоволенні
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що позивачем не
доведено, що приміщення - 3/100 підвалу
під літерою «В», загальною площею 65,9 кв.
м. у будинку АДРЕСА_1, яке належить
позивачеві, та приміщення № II, літ «В»,
загальною площею 66, 3 кв. м у буд.
АДРЕСА_1, на яке позивач просить визнати
право власності, є одним і тим самим
об'єктом нерухомого майна.

Основні доводи апеляційної скарги
ОСОБА_2 полягають в тому, що висновки
суду першої інстанції не відповідають
обставинам справи. Зокрема, суд не
звернув уваги на те, що є таке, що
набрало законної сили, судове рішення
02.03.2010 року - про повернення ОСОБА_2
спірного приміщення з чужого
незаконного володіння. Також суд не
врахував зміст судових рішень, які
ухвалювалися різними судами відносно
спірного нежитлового приміщення та
залишив без уваги той факт, що на момент
ухвалення рішення Жовтневого
районного суду м. Запоріжжя від 03.10.2011
року (справа № 2-1753/11) площа 3/100 частин
будинку АДРЕСА_1, а саме, підвалу літ. В,
складала 66,3 кв. м., тобто співпадає з
площею приміщення, на яке позивач
просила визнати право власності.

В ході розгляду справи в суді
апеляційної інстанції представник
апелянта - ОСОБА_9 надав суду письмову
заяву про призначення експертизи щодо
ідентичності спірних приміщень,
оскільки позивач не мала сумнівів щодо
тотожності цих приміщень, а при
розгляді справи в суді першої
інстанції взагалі не обговорювалося
це питання та не бралася під сумнів
незначна різниця у розмірах площі,
проте, підставою для відмови у позові
було те, що позивачем не доведено, що
приміщення - 3/100 підвалу під літерою
«В», загальною площею 65,9 кв. м. у будинку
АДРЕСА_1, яке належить позивачеві, та
приміщення № II, літ «В», загальною
площею 66, 3 кв. м у буд. АДРЕСА_1, на яке
позивач просить визнати право
власності, є одним і тим самим об'єктом
нерухомого майна.

Ухвалою колегії суддів судової палати
з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Запорізької області
від 05.03.2014 року призначено судову
будівельно-технічну експертизу,
зупинено провадження в справі,
матеріали даної цивільної справи
направлено до експертної установи (а. с.
118-120).

14 квітня 2014 року матеріали даної справи
повернуто із експертної установи - в
зв'язку з необхідністю витребування
матеріалів інвентаризаційної справи.

Ухвалою від 15 квітня 2014 року відновлено
провадження в справі - в зв'язку з
необхідністю витребування інших
доказів. Ухвалою від 23.04.2014 року для
забезпечення проведення вказаної
експертизи з Запорізького МБТІ було
витребувано технічну документацію (а.
с. 139; 143-144).

Ухвалою колегії суддів судової палати
з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Запорізької області
від 07.05.2014 року знову призначено судову
будівельно-технічну експертизу,
зупинено провадження в справі (а. с.
164-166).

В зв'язку з тим, що 27.06.2014 року до
апеляційного суду повернулись
матеріали даної цивільної справи з
висновком експерта від 26.06.2014 року,
ухвалою колегії суддів провадження в
справі відновлено, розгляд справи
призначено на 03.09.2014 року (а. с. 181).

Згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 45-14
від 26.06.2014 року приміщення підвалу літ.
«В», загальною площею 65,9 кв. м. та
приміщення підвалу № ІІ, літ «В»,
загальною площею 66,3 кв. м. у буд.
АДРЕСА_1, згідно наданої технічної
документації, за своїми
об'ємно-планувальними
характеристиками, місцем розташування
у будинку, може вважатися одним і тим
самим об'єктом нерухомого майна, з
різницею в площі 0,4 кв. м., утвореною за
рахунок зміни конфігурації стіни входу
до підвалу (приміщення 1) (а. с. 168-180).

В засіданні суду апеляційної інстанції
представник відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_10 - заявила клопотання про
долучення до матеріалів справи
письмових заперечень ОСОБА_3 на
апеляційну скаргу та додатків до
заперечень: копії договору купівлі -
продажу нерухомого майна від 23.03.2012
року; витягу про державну реєстрацію
прав. Вказаний договір купівлі-продажу
від 23.03.2012 року свідчить про те, що
ОСОБА_3 купила у ОСОБА_8 нежиле
приміщення № ІІ літ. В, що знаходиться
за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею
66,3 кв. м.

Представник відповідача пояснила суду,
що справу було розглянуто за
відсутності ОСОБА_3, а тому вона була
позбавлена можливості подати ці докази
суду першої інстанції.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_9 - не
заперечував проти заявленого
клопотання про долучення
вищезазначених доказів до матеріалів
справи.

В ході розгляду справи в суді
апеляційної інстанції представник
апелянта ОСОБА_2 - ОСОБА_9 - апеляційну
скаргу підтримав, та зазначав, що
ОСОБА_2 було відмовлено в позові,
оскільки нею не доведено, що
приміщення - 3/100 підвалу під літерою
«В», загальною площею 65,9 кв. м. у будинку
АДРЕСА_1, яке належить позивачеві, та
приміщення № II, літ «В», загальною
площею 66, 3 кв. м у буд.АДРЕСА_1, на яке
позивач просить визнати право
власності, є одним і тим самим об'єктом
нерухомого майна

Представник апелянта пояснив, що на
теперішній час відсутні такі підстави,
з яких було відмовлено в позові,
оскільки з висновку судової
будівельно-технічної експертизи № 45-14
від 26.06.2014 року вбачається, що
приміщення підвалу літ. «В», загальною
площею 65,9 кв. м. та приміщення підвалу №
ІІ, літ «В», загальною площею 66,3 кв. м. у
буд. АДРЕСА_1, згідно наданої технічної
документації, за своїми
об'ємно-планувальними
характеристиками, місцем розташування
у будинку, може вважатися одним і тим
самим об'єктом нерухомого майна, з
різницею в площі 0,4 кв. м., утвореною за
рахунок зміни конфігурації стіни входу
до підвалу (приміщення 1).

Представник ОСОБА_3 не заперечувала, що
приміщення підвалу літ. «В», загальною
площею 65,9 кв. м. та приміщення підвалу №
ІІ, літ «В», загальною площею 66,3 кв. м. у
буд. АДРЕСА_1 - це одне й теж саме
приміщення. Пояснила суду, що згідно
договору купівлі-продажу нерухомого
майна від 23.03.2012 року, посвідченого
приватним нотаріусом Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_12
(реєстровий номер № 269) ОСОБА_3 купила у
ОСОБА_8 нежиле приміщення № ІІ літ. В,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 66,3 кв. м. Тобто,
ОСОБА_3 є власником цього приміщення на
законних підставах та не може бути
позбавлена власності шляхом визнання
права на це приміщення за позивачем
ОСОБА_2

З огляду на вищевикладене судова
колегія вважає, що висновок суду першої
інстанції про відмову ОСОБА_2 у
задоволенні позову є правильним по
суті, оскільки при розгляді справи в
суді першої інстанції підставою для
відмови у позові було недоведеність
тотожності спірних приміщень, а при
апеляційному розгляді справи
встановлено, що спірне приміщення на
теперішній час належить ОСОБА_3 на
підставі договору купівлі - продажу
нерухомого майна від 23.03.2012 року (а. с.
210-213; 214).

Цей договір не визнано недійсним, право
власності на нежиле приміщення № ІІ
літ. В, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, загальною площею 66,3 кв. м.
зареєстровано в установленому законом
порядку за ОСОБА_3, а відтак позовні
вимоги ОСОБА_2 про визнання за нею права
власності на вказане приміщення є
недоведеними.

Частиною 2 статті 308 ЦПК України
передбачено, що не може бути скасоване
правильне по суті і справедливе
рішення суду з одних лише формальних
міркувань.

За таких обставин судова колегія
вважає, що підстав для скасування
рішення суду першої інстанції не
вбачається.

Керуючись ст. ст. 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 21 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: