Справа № 203/4662/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2014 року
Кіровський районний суд м.
Дніпропетровська

у складі: головуючого судді -
Маймур Ф.Ф.,

при секретарі - Чередник
І.О.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні у залі суду в м.
Дніпропетровську заяву позивача про
забезпечення позову по цивільній
справі № 203/4662/14-ц за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Всеукраїнський Акціонерний Банк» про
повернення банківських вкладів,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.
Дніпропетровська звернувся позивач із
заявою про забезпечення позову шляхом
накладення арешту на грошові кошти ПАТ
«Всеукраїнський Акціонерний Банк» у
сумі 9 845, 55 доларів США, що за курсом НБУ
еквівалентно 123 068 грн. 75 коп., оскільки
позивач вважає, що грошові кошти
неможливо буде повернути, внаслідок
того, що в період з квітня 2014 року по
сьогоднішній день співробітники банку
кажуть, що грошові кошти відсутні,
позивач не дивлячись на свою
вагітність кожного дня навідується в
банк з метою отримання грошових коштів,
однак безрезультатно, тому позивач
звернулась до суду з заявою про
забезпечення позову, оскільки
вищезазначені підстави як
обґрунтування необхідності вжиття
заходів забезпечення позову в рамках
даної справи, свідчать про те, що існує
реальна ймовірність вчинення
відповідачем дій спрямованих на
ухилення від виконання зобов'язання,
тому позивач просила суд заяву про
забезпечення позову задовольнити в
повному обсязі. (а.с. 27)

Ознайомившись із матеріалами заяви про
забезпечення позову, а також
матеріалами цивільної справи
№203/4662/14-ц, приходжу до наступного
висновку на підставі нижчевикладеного.

Так, відповідно до ст.151 ч.1 ЦПК України
суд за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити, передбачені цим
Кодексом, заходи забезпечення позову.

Нормою ст. 152 ч.1 ЦПК України встановлено
види забезпечення позову, одним з яких
є накладення арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб.

Частиною 3 ст. 151 ЦПК України визначено,
що забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду. Отже, викладена
норма процесуального закону
встановлює обов'язок для особи, яка
звертається до суду із заявою про
забезпечення позову, довести
необхідність вчинення судом таких
процесуальних дій саме з метою
забезпечення виконання можливого
рішення суду.

Зазначені вимоги процесуального
закону не були виконані належним чином
позивачем при поданні нею відповідної
заяви, а викладені в заяві підстави є
неналежно обґрунтованими, носять
характер припущень, а отже не є
достатніми для задоволення цієї заяви.

З огляду на вищевикладене та приймаючи
до уваги, що позивачем всупереч ст. ст.
10, 60 ЦПК не надано суду належних та
допустимих доказів того, що невжиття
заходів забезпечення позову може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду, у випадку
винесення його на користь позивача,
крім того, позивачем не доказано, що
відповідач буде ухилятись від
виконання такого рішення суду, суд
приходить до висновку, що заява
позивача про забезпечення позову є
необґрунтованою, а тому не підлягає
задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 151-153, 208, 210 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_1 у задоволенні заяви про
забезпечення позову по цивільній
справі № 203/4662/14-ц за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Всеукраїнський Акціонерний Банк» про
повернення банківських вкладів -
відмовити.

Ухвалу суду може бути оскаржено у
Апеляційний суд Дніпропетровської
області через Кіровський районний суд
м. Дніпропетровська шляхом подання
апеляційної скарги протягом 5 днів з
дня її проголошення, у разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи,
яка її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя:
Ф.Ф. Маймур