Справа №471/571/14-ц 30.07.2014 30.07.2014 30.07.2014
Провадження № 22ц-/784/2085/14 Головуючий
у 1-й інстанції Губанова В.М.,
Доповідач апеляційного суду Мурлигіна
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем
України

30 липня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської
області у складі:

головуючого - Мурлигіної О.Я.,

суддів: Довжук Т.С., Шаманської
Н.О.,

при секретарі судового
засідання Горенко Ю.В.,

за участю:

відповідача ОСОБА_2,

представника відповідача
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Миколаєві цивільну
справу

за
апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на
рішення

Братського районного суду
Миколаївської області від 3 червня 2014
року

за
позовом

ОСОБА_4 до ОСОБА_2 та відділу
Держземагенства у Братському районі
Миколаївської області про визнання
договору оренди землі неукладеним,
визнання незаконними дій щодо
реєстрації договору оренди землі та
скасування його державної реєстрації,

В С Т А Н О
В И Л А:

У квітні 2014 року ОСОБА_4 звернулася з
позовом до ОСОБА_2 та відділу
Держземагенства у Братському районі
Миколаївської області (далі - відділ
Держземагенства у Братському районі).

Обгрунтовуючи позовні вимоги вона
зазначала, що 4 травня 2012 року
домовилася з ОСОБА_2 про укладення
договору оренди її земельної ділянки
строком на три роки з орендною платою 10
000 грн. щорічно. В той же день вона
підписала договір. Прочитавши договір
вона виявила, що в договорі не внесені
ці умови оплати та зазначено про оплату
3% від нормативної грошової оцінки
землі. У зв'язку з чим, вона вже 7 травня
2012 року звернулася до відділу
Держземагенства у Братському районі з
заявою, в якій просила не реєструвати
договір. Однак, незважаючи на це, а
також на те, що між нею та відповідачем
не було досягнуто згоди щодо суттєвих
умов договору, земельна ділянка в
натурі відповідачу не передавалася, а
у відповідному акті прийому - передачі
земельної ділянки не її підпис, договір
був зареєстрований.

Посилаючись на викладене, позивачка
просила взнати договір оренди землі
неукладеним, визнати дії відділу
Держкомзему у Братському районі
незаконними та скасувати державну
реєстрацію договору оренди землі.

Рішенням Братського районного суду
Миколаївської області від 3 червня 2014
року, в якому виправлена описка ухвалою
суду від 18 липня 2014 року в частині
прізвища позивачки позов задоволено.
Договір оренди визнано неукладеним,
дії відділу Держземагентсва у
Братському районі щодо реєстрації
договору оренди визнані незаконними та
скасована державна реєстрація
договору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове судове рішення, яким відмовити в
задоволенні позовних вимог щодо
визнання договору неукладеним. В
частині позовних вимог щодо
реєстрації договору відповідач просив
закрити провадження у справі. На думку
апелянта, висновки суду суперечать
доказам у справі, вимогам
матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_4 є власницею земельної ділянки
сільськогосподарського призначення
площею 9,12 га, розташованої на території
Новоолександрівської сільської ради
Братського району Миколаївської
області. 4 травня 2012 року між позивачкою
та відповідачем укладено договір
оренди землі строком на п'ять років, з
оплатою орендної плати, яка
обчислюється з урахуванням індексації,
в розмірі 2754 грн. 97 коп. у рік, що
становить 3% від нормативної грошової
оцінки.

7 травня 2012 року до відділу Держкомзему
Братського району надійшла заява
позивачки з проханням не реєструвати
договір оренди у зв'язку з тим, що він
підписаний нею помилково. Проте, 10
травня 2012 року вказаний договір було
зареєстровано відповідачем у відділі
Держкомзему Братського району. До
договору оренди при реєстрації було
додано акт прийому - передачі
земельної ділянки від 10 травня 2012 року,
підписаний від імені сторін, та акт про
встановлення меж спірної ділянки в
натурі від 4 травня 2007 року.

Ухвалюючи рішення, суд вважав, що
договір оренди не укладений, оскільки
за ним не передано предмет договору у
зв'язку з тим, що межі земельної
ділянки, яка належить позивачці не
встановлені в натурі, а відповідний акт
не містить її підпису. Крім того,
задовольняючи позовні вимоги, суд
виходив з того, що реєстрація договору
відділом Дрежкомзему в Братському
районі проведена всупереч вимогам
закону, так як сторони не досягли згоди
щодо суттєвих умов договору, а саме не
домовилися про розмір орендної плати.
До того ж, земельна ділянка за актом
прийому - передачі орендарю не
передавався. Наявний у відповідача акт
прийому - передачі земельної ділянки,
за висновками суду не міг бути
підставою для реєстрації договору,
оскільки позивачка оспорювала свій
підпис на такому акті, просила не
реєструвати договір.

Проте з висновками суду погодитися не
можна виходячи з такого.

Як вбачається зі змісту позову,
позивачка оспорює реєстрацію договору
у зв'язку відсутністю її волі на
укладення договору, а не у зв'язку з
порушенням відділом Держкомзему у
Братському районі правил реєстрації
договору оренди землі. Таким чином в
позовній заяві йдеться про спір щодо
дійсності договору, який вважається
укладеним з часу його підписання.

За такого, визнання договору
неукладеним не є належним способом
захисту прав позивачки. Належним
способом захисту права в даному
випадку є визнання договору недійсним.

Так, при розгляді справи Верховним
Судом України у справі 25 грудня 2013 року
(справа № 6-118 цс 13), предметом якої був
спір про визнання договору оренди
земельної ділянки недійсним з підстав
відсутності у сторони договору волі на
його укладення, Верховний Суд України
зробив такий правовий висновок про те,
що відповідно до ч. 1 ст. 638 та ч. 3 ст. 640 (в
редакції, чинній до 1 січня 2013 року) ЦК
України договір оренди земельної
ділянки є укладеним з моменту його
державної реєстрації. При вирішенні
судом спору про визнання такого
договору недійсним з підстав
відсутності у сторони волі на його
укладення правове значення має
наявність такої волі на момент
досягнення сторонами договору згоди в
належній формі з усіх істотних умов
договору, а не на момент його державної
реєстрації.

За викладеного колегія суддів вважає,
що рішення суду у відповідності до п. 3
ч. 1 ст. 309 ЦПК України необхідно
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позову, а також
відшкодування апелянту у
відповідності до ст. 88 ЦПК України 121
грн. 80 коп. судових витрат (судового
збору при подачі апеляційної скраги).

Керуючись статтями 303, 309, 316 ЦПК України
, колегія суддів

В И Р І Ш И Л
А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Братського районного суду
Миколаївської області від 3 червня 2014
року скасувати та ухвалити нове
рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_2
та відділу Держземагенства у
Братському районі Миколаївської
області про визнання договору оренди
землі неукладеним, визнання
незаконними дій щодо реєстрації
договору оренди землі та скасування
його державної реєстрації відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_2 зі ОСОБА_4 121
грн. 80 коп. судових витрат.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але
протягом двадцяти днів з дня набрання
законної сили може бути оскаржено в
касаційному порядку .

Головуючий:

Судді: