У Х В А Л А

Іменем України

01 жовтня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Готра Т.Ю.,

суддів - Боднар О.В., Джуги С.Г.,

при секретарі: Чейпеш С.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк "ПриватБанк" на
рішення Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 25 липня
2014 року в справі за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 про
стягнення кредитної заборгованості, -

в с т а н о в и л а :

Публічне акціонерне товариство
Комерційний банк "ПриватБанк" (далі по
тексту - ПАТ КБ "ПриватБанк") оскаржив в
апеляційному порядку рішення
Ужгородського міськрайонного суду від
25 липня 2014 року, яким у задоволенні його
позову до ОСОБА_2 - відмовлено.

У апеляційній скарзі просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення позову.
Зокрема зазначає, що договір було
автоматично пролонговано і він наразі
діє, а тому посилання суду на строк дії
карточки в обґрунтування пропуску
позовної давності є помилковим. Суд не
звернув увагу на п. 9.12 Умов щодо
пролонгації договору.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи і доводи
апеляційної скарги, вважає що вона не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Встановлено, що 21 серпня 2008 року між ПАТ
КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 був укладений
кредитний договір шляхом приєднання
(частина перша статті 634 ЦК України).
Відповідно до нього ОСОБА_2 отримала
кредит у вигляді встановленого
кредитного ліміту в розмірі 3000 гривень
на платіжну картку зі сплатою
процентів за користування кредитом у
розмірі 36 % на рік. Строк дії картки
встановлено 2 роки, тобто до 21 серпня 2010
року.

Згідно пункту 9.12 умов і правил надання
банківських послуг договір діє
протягом 12 місяців з моменту
підписання. Якщо протягом цього
терміну жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
договору, він пролонговується на такий
самий термін.

Відповідно до наданого позивачем
розрахунку за ОСОБА_2, рахується
заборгованість по даному кредитному
договору у розмірі 13295,12 грн., яка
складається із заборгованості по
кредиту - 2777 грн., заборгованості по
процентам за користування кредитом -
9408,83 грн., 500 грн. штрафу (фіксована
частина) і 609,29 грн. штрафу (процентна
складова).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив із того, що
позивачем пропущено строки позовної
давності.

З даним висновком суду першої
інстанції повністю погоджується і
колегія суддів, оскільки такий
ґрунтується на матеріалах справи.

При цьому колегія суддів відхиляє всі
посилання апелянта на пролонгацію
договору зважаючи на наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України
позовна давність - це строк, у межах
якого особа може звернутися до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки
(стаття 257 ЦК України).

Відповідно до статті 253 ЦК України
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

За загальним правилом перебіг
загальної і спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (частина перша статті
261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов'язань за
кредитним договором, позовна давність
за вимогами кредитора про повернення
кредитних коштів та процентів за
користування кредитом, повернення яких
відповідно до умов договору визначено
періодичними щомісячними платежами,
повинна обчислюватися з моменту
настання строку погашення чергового
платежу.

Згідно зі статтею 266 ЦК України зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 правил
користування платіжною карткою
граничний строк дії картки (місяць і
рік) указано на ній і вона дійсна до
останнього календарного дня такого
місяця, строк погашення процентів за
кредитом визначено щомісячними
платежами, а строк погашення кредиту в
повному обсязі визначено останнім днем
місяця вказаного на картці (поле MONTH).

Як вбачається з матеріалів справи, з
наявного розрахунку заборгованості,
останній платіж, в сумі 90 грн., було
внесено відповідачкою ОСОБА_2 17.08.2010
року. А тому строк позовної давності
почав спливати саме з 17.08.2010 року.

Аналогічного висновку дійшов
Верховний Суд України у своїй
Постанові № 6-14цс14 від 19 березня 2014
року, яка є обов'язковою для всіх судів
України (ч.2 ст. 214, ч.1 ст. 360-7 ЦПК України).

Відповідно до ст. 267 ч.ч.4, 5 ЦК України
сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.
Якщо суд визнає поважними причини
пропущення позовної давності, порушене
право підлягає захисту.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідач ставив питання про
застосування строків позовної
давності, а тому суд обґрунтовано
відмовив у позові через сплив строків
позовної давності.

Посилання у апеляційній скарзі на
переривання строку позовної давності у
зв'язку із вчиненням відповідачкою дій,
що свідчать про визнання нею свого
боргу, зокрема 28.10.2012 року відповідачем
здійснено часткове погашення
заборгованості за кредитним договором,
не заслуговують на увагу, оскільки
такі не підтверджені жодними доказами
і не знайшли свого підтвердження під
час розгляду справи в суді апеляційної
інстанції.

Оскільки доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції, тому відповідно до приписів
ст. 308 ЦПК України апеляційну скаргу
позивача слід відхилити, а рішення суду
залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 313, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк "ПриватБанк" - відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області від 25 липня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення однак така може бути
оскаржена в касаційному порядку на
протязі двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили шляхом подачі
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуюча

Судді