Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі
суддів: Бондаренко Н.В., Собіни І.М.,
Боймиструка С.В., секретар судового
засідання: Пиляй І.С.

розглянула у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на
заочне рішення Рівненського районного
суду Рівненської області від 9 жовтня
2012 року у справі за позовом заступника
прокурора Рівненської області в
інтересах головного управління з
питань будівництва та архітектури
Рівненської обласної державної
адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення
233 848 грн. збитків, завданих злочином,

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
прокурора, представників сторін,
перевіривши матеріали справи, колегія
суддів, -

в с т а н о в и л а :

Заочним рішенням Рівненського
районного суду від 9 жовтня 2012 року
стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в
особі Головного управління з питань
будівництва та архітектури
Рівненської обласної державної
адміністрації 233848 грн. збитків,
завданих злочином.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в
розмірі 2338 грн. 48 коп.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1
вказує, що рішення суду є
безпідставним, необґрунтованим,
прийнятим з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

Зазначає, що суд не належно встановив
природу правовідносин, які виникли між
сторонами у зв'язку із заподіянням
шкоди, яка виникла внаслідок
господарської діяльності підприємства
та не обґрунтовано визначив, що саме
він, як фізична особа, повинен нести
відповідальність за заподіяну шкоду.

Покликається на те, що в справі не
з'ясовано чи шкода, яка підтверджується
актом позапланової виїзної перевірки
ПП "Плеяда-Рівне" з питань дотримання
податкового та іншого законодавства у
період з 1 січня 2007 року по 30 вересня 2008
року № 1737/23-400/33450553 від 19 грудня 2008 року,
проведеної державною податковою
інспекцією у м. Рівне та актом ревізії
окремих питань
фінансово-господарської діяльності ПП
"Плеяда-Рівне" у період з 1 січня 2008 року
по 1 листопада 2008 року № 17-05-13/114 від 2
грудня 2008року, проведеної
контрольно-ревізійним управлінням у
Рівненській області не була
відшкодована у порядку господарського
судочинства та чи проводились заходи
по стягненню цієї шкоди із юридичної
особи.

Вважає, що судом першої інстанції
безпідставно застосовано положення ст.
61

________________________________________________________________________
_________________

Справа №2-1041/11
Головуючий у суді І інстанції -
Остапчук Л.В.

Провадження № 22-ц/787/1904/2014
Доповідач -
Бондаренко Н.В.

ЦПК України, оскільки у вироку, на який
покликається прокуратура як на доказ
існування вини та доказ завдання
збитків не вирішено питання щодо
відшкодування шкоди, не зазначено, в
яких розмірах її завдано, не наведено
розрахунків сум, які підлягають
стягненню, а тому даний вирок не є
доказом завдання збитків та не може
слугувати доказом розміру цих збитків.

Стверджує, що з 3 липня 2008 року по 20
лютого 2009 року він перебував у трудових
відносинах із ПП "Плеяда - Рівне", а саме
був керівником даного підприємства, а
відповідальність працівників
підприємства (в т.ч. директора)
врегульовано ст. ст. 130-134 КЗпП України.

Звертає увагу суду на те, що немає
жодного рішення суду, в якому було б
зазначено, що він кошти, одержані за
виконання робіт по даному об'єкту
привласнив, зняв на свою користь,
використав у своїх корисних цілях, чим
завдав шкоди інтересам ПП "Плеяда
-Рівне", що свідчить про те, що зазначені
кошти увійшли в склад майна
підприємства та були використані в
інтересах підприємства, власника та
для проведення господарської
діяльності.

Вважає, що оскільки суб'єктом
кримінальної відповідальності за
вчинення злочинів, передбачених ч. 4 ст.
191, ч. 2 ст. 366, ч, 3 ст. 358 КК України, за які
його було засуджено, є службова особа,
то застосування судом першої інстанції
в даному випадку ст. 1166 ЦК України є
безпідставним.

З наведених підстав просить скасувати
рішення суду та ухвалити нове, яким
відмовити в задоволені позову.

Апеляційна скарга підлягає частковому
задоволенню.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що відносно
ОСОБА_1 є вирок суду, що набрав законної
сили, яким відповідача визнано винним у
вчиненні ряду злочинів, тому завдані
державі збитки повинні бути ним
відшкодовані.

Такі висновки відповідають обставинам
справи та ґрунтуються на законі.

Встановлено, що згідно з вироком
Рівненського районного суду
Рівненської області від 2 листопада 2010
року ОСОБА_1, працюючи директором ПП
«Плеяда-Рівне», скоїв злочини,
передбачені: ч. 4 ст.91 КК України,
заволодіння державними коштами у
великих розмірах шляхом зловживання
службовим становищем, вчинене
повторно; ч. 2 ст.366 КК України, службове
підроблення; ч. 3 ст.358 КК України,
використання завідомо неправдивого
документа. З Державного бюджету ПП
«Плеяда-Рівне» були перераховані
грошові кошти для здійснення
будівельно-монтажних робіт по об'єкту
«Реконструкція обласного дитячого
протитуберкульозного санаторію
«Новостав» для дітей з активною формою
туберкульозу». Всього на підставі
актів приймання виконаних підрядних
робіт форми № КБ-2В, довідок про
вартість виконаних підрядних робіт та
витрат форми КБ-3 за липень 2008р.
підприємству «Плеяда-Рівне» було
безпідставно перераховано 123821,5грн., за
серпень-вересень 2008 року - 145 336 грн. 50
коп.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі винною особою, яка її завдала.

Підставою для цивільно-правової
відповідальності за завдання шкоди є
правопорушення, що включає як складові
елементи: шкоду, протиправне діяння
особи, котра її завдала, причинний
зв'язок між ними, а також вину
заподіювача шкоди.

Вказані складові цивільно-правової
відповідальності доведено при
розгляді кримінальної справи по
обвинуваченню ОСОБА_1, тому доводи
скарги в цій частині не заслуговують на
увагу.

Як вірно встановлено судом першої
інстанції відповідач є керівником
приватного підприємства «Плеяда -
Рівне», тобто службовою особою, яка
постійно виконує
організаційно-розпорядчі та
адміністративно-господарські
обов'язки, у повноваження якої входило
повсякденне керівництво виробничою та
фінансово-господарською діяльністю
підприємства.

Частиною 4 ст.61 ЦПК України
передбачено, що вирок у кримінальній
справі, що набрав законної сили,
обов'язковий для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено вирок
суду, з питань, чи мали місце ці дії та
чи вчинені вони цією особою.

Таким чином, вирок у даному випадку має
преюдиціальне значення.

Суд першої інстанції, дослідивши
зібрані у справі докази в їх
сукупності, обґрунтовано дійшов
висновку про те, що шкода, завдана
державі злочином підлягає
відшкодуванню винною особою.

Покликання апеляційної скарги на те, що
до спірних правовідносин необхідно
застосувати положення трудового
законодавства є помилковим, оскільки
ст.ст.130-134 КЗпП України визначені
підстави матеріальної
відповідальності працівників за
заподіяння шкоди підприємству,
установі, організації, в той час коли
судом встановлено, що шкоду було
завдано інтересам держави.

В матеріалах справи відсутні докази
про повернення ПП «Плеяда-Рівне»
державному бюджету безпідставно
отриманих коштів, в т.ч. ПДВ в розмірі 144
666,7грн., яке було останньому
безпідставно перераховано у
липні-серпні 2008р.

Доводи представників відповідача про
те, що отримане ПДВ у зазначеній вище
сумі підлягає стягненню з
підприємства, а не з його керівника є
безпідставними, оскільки відповідач
засуджений не за ухилення від сплати
податків(зборів), а за заволодіння
державними коштами, в т.ч. ПДВ.

Разом з тим, колегія суддів не може
погодитись з визначеним судом першої
інстанції розміром матеріальної шкоди,
яка підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до позовної заяви ОСОБА_1
пред'явлено обвинувачення у
кримінальній справі за заволодіння
коштами державного бюджету на загальну
суму 410507,05грн. Під час проведення
досудового слідства у цій справі
встановлено добровільне відшкодування
завданих державі збитків в сумі 176659грн.
Прокурор просив стягнути з відповідача
різницю-233848грн.(а.с.4-5)

Із витребуваної апеляційним судом
Рівненської області кримінальної
справи відносно відповідача
вбачається, що ОСОБА_1 прокурором
змінено обвинувачення із ч.5 на ч.4 ст.191
КК України, залишено обвинувачення за
ч.2 ст.366, ч.3 ст.358 КК України(а.с. 317-333 т.14
крим.справи).

Вироком Рівненського районного суду
Рівненської області від 2 листопада
2010року постановленого відносно ОСОБА_1
встановлено, що в липні 2008року
підприємству «Плеяда Рівне» було
безпідставно перераховано 32941,33 грн. за
завищені об'єми виконаних робіт і
вартість використаних матеріалів та
90880,17грн. ПДВ; в серпні-вересні 2008р.
безпідставно перераховано 91550грн. за
завищені об'єми виконаних робіт та
53786,5грн.-ПДВ, що всього становить
145336,5грн. Всього за липень-вересень
2008року підприємству безпідставно
перераховано 269 158грн. (32941,33+90880,17+145336,5).
(а.с.113зв., 116)

Прокурор в судовому засіданні
апеляційного суду подала письмові
пояснення з детальним розрахунком
спричиненої злочином шкоди, відповідно
до яких просила стягнути з відповідача
92 499грн.

За наведеного, рішення суду першої
інстанції підлягає зміні із зменшенням
розміру стягнутої з ОСОБА_1 шкоди до 92 499
грн.59)

На підставі ч.5 ст.88 ЦПК України
підлягають зменшенню пропорційно до
задоволених позовних вимог та
сплаченого при подачі апеляційної
скарги судового збору і судові витрати
в сумі 217,26грн. (1169,24-462,5=706,74; 924-706,74=217.26).

Керуючись ст.ст.303,304,307,309,313,314,317, 325
ЦПК України, колегія суддів,

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Рівненського районного суду
Рівненської області від 9 жовтня 2012
року змінити, зменшивши розмір
стягнутих з ОСОБА_1 на користь держави в
особі Головного управління з питань
будівництва та архітектури
Рівненської обласної державної
адміністрації збитків, завданих
злочином з 233 848 грн. до 92 499(дев'яносто
двох тисяч чотириста дев'яносто
дев'яти) грн. та судового збору з 2338 грн.
48 коп. до 217(двісті сімнадцяти)грн.26коп.

В решті рішення суду залишити без
змін.

Рішення суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Судді:
Бондаренко Н.В.

Собіна І.М.

Боймиструк С.В.