Справа №1411/1003/2012 11.06.2014 11.06.2014 11.06.2014
Провадження № 22ц-/784/1539/14
Головуючий у 1-й інстанції Козаченко
Доповідач апеляційного суду Мурлигіна
У Х В А Л А

Іменем
України

11 червня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Мурлигіної О.Я.,

суддів: Буренкової К.О., Царюк
Л.М.,

при секретарі судового
засідання Богнуславській О.М.,

за участю:

представників позивача
Кожухаря Ю.Л., Водяній Н.В.,

представника відповідача
ОСОБА_4,

третьої особи ОСОБА_5,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційними скаргами

ОСОБА_6

та

садівничого товариства «Зайчевське»

на рішення Жовтневого районного суду
Миколаївської області від 9 квітня 2014

за позовом

садівничого товариства «Зайчевське»
до ОСОБА_6 та Жовтневої районної
державної адміністрації Миколаївської
області про скасування розпорядження,
визнання державного акту про право
власності на земельну ділянку
недійсними, зобов'язання вчинити певні
дії та відшкодування майнової шкоди,

В С Т А Н
О В И Л А :

У лютому 2012 року садівниче
товариство «Зайчевське» (далі - СТ
«Зайчевське», товариство, СТ)
звернулося з позовом до ОСОБА_7 про
визнання недійсним державного акту на
право власності на земельну ділянку
виданого відповідачу.

В наступному, позивач збільшив
позовні вимоги та просив про
скасування розпорядження, визнання
державного акту про право власності на
земельну ділянку недійсним, покладення
на ОСОБА_7 зобов'язання вчинити певні
дії та відшкодування майнової шкоди.

Ухвалою суду в якості
співвідповідача притягнута Жовтнева
районна державна адміністрація
Миколаївської області (далі-Жовтнева
райдержадміністрація).

Обґрунтовуючи позовні вимоги,
позивач вказував, що ОСОБА_7 за життя
рішеннями правління СТ «Зайчевське»
від 1 травня та 6 червня 2009 року були
виділені дві земельні ділянки НОМЕР_1
та НОМЕР_2 площею по 400 кв.м. кожна. Ще
дві земельні ділянки в квітні 2011 року
були виділені ОСОБА_5, а саме земельна
ділянка НОМЕР_3 площею 400 кв.м. та 100 кв.м.
земельної ділянки НОМЕР_4.

Під час освоєння земельної
ділянки вказаною особою було
встановлено, що на її земельній ділянці
відповідач побудував господарську
споруду, а рішенням правління
товариства від 7 травня 2011 року
відповідача було попереджено про
усунення порушень. Одна в червні 2011
року він надав акт про право власності
на земельні ділянки в яких загальна
площа склала 0,0826 га, тобто 0,0026 га
приватизовані ним незаконно, як
самовільно захоплені.

Посилаючись на викладене позивач
просив визнати недійсним
розпорядження Жовтневої
райдержадміністрації від 19 травня 2010
року на підставі якого було видано
держаний акт про право власності на
земельну ділянку, визнати недійсним
вказаний акт, зобов'язати відповідача
знести побудовану ним споруду з
земельної ділянки НОМЕР_5, стягнути з
відповідача витрати по знесенню
самочинно захопленої споруди. Також
позивач просив стягнути витрати за
надання правової допомоги.

Після смерті відповідача 1
грудня 2012 року, судом в якості
правонаступника ОСОБА_7 було залучено
його спадкоємця за заповітом ОСОБА_6

Рішенням Жовтневого районного
суду Миколаївської області від 9 квітня
2014 року позов задоволено частково.
Скасовано розпорядження Жовтневої
райдержадміністрації №277-р від 19
травня 2010 року в частині затвердження
технічної документації із землеустрою
щодо складання документу, що посвідчує
право власності ОСОБА_7 на земельну
ділянку для ведення садівництва, та в
частині передачі ОСОБА_7 безоплатно у
власність земельної ділянки, площею
0,0826 га в садівничому товаристві
«Зайчевське» ( ділянки НОМЕР_2 і НОМЕР_1)
в межах території Жовтневого району
Миколаївської області.

Визнано недійсним Державний
акт про право власності на земельну
ділянку серії ЯП № 605708, виданий ОСОБА_7 1
липня 2010 року відділом Держкомзему в
Жовтневому районі Миколаївської
області.

В задоволенні позовних вимог
про знесення споруди та відшкодування
шкоди відмовлено.

З відповідачів стягнуто на
користь позивача по 53 грн. 65 коп. з
кожного судових витрат у вигляді
судового збору.

В апеляційній скарзі СТ
«Зайчевське», просить скасувати
рішення в частині розподілу судових
витрат та стягнути на користь
товариства судовий збір та витрати на
правову допомогу.

В апеляційній скарзі
відповідач, від імені якого діє
представник ОСОБА_4, просить скасувати
рішення та ухвалити нове, про відмову в
задоволенні позову в повному обсязі. На
думку апелянта, висновки суду в частині
незаконності передачі у власність
ОСОБА_7 земельних ділянок є помилковим.
Так, на думку апелянта, позивачем не
доведено та судом не встановлено
порушення порядку передачі земельної
ділянки у власність. Вона передана в
більшому розмірі в межах допустимих
при складенні документів.

З'ясувавши обставини справ та
перевіривши їх доказами в межах
доводів апеляційних скарг колегія
суддів вважає, що апеляційні скарги не
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Так, з протоколу засідання правління
СТ «Зайчевське» № 3 від 1 травня 2009 року
виходить, що правління прийняло в члени
садівничого товариства ОСОБА_7 з
наданням земельної ділянки НОМЕР_1 ( а.с.
8). Рішенням того ж органу від 6 червня 2009
року знову було винесено рішення про
прийняття в члени СТ «Зайчевське»
ОСОБА_7 та зазначено земельну ділянку,
яка повинна бути виділена йому в
користування, а саме земельна ділянка
НОМЕР_2 ( а.с. 9).

СТ «Зайчевське» не оспорює вказані
рішення та погоджується, що вказаній
особі виділялося в користування дві
земельних ділянки, площею по 400 кв. м., за
номерами НОМЕР_2,НОМЕР_1.

Таким чином, ОСОБА_7 отримав у
користування в СТ «Зайчевське» всього
800 кв. метрів.

Однак, у власність йому передана
земельна ділянка більшою площею.

Так, розпорядженням № 277-р голови
Жовтневої райдержадміністрації від 19
травня 2010 року, затверджено технічну
документацію із землеустрою складання
документів, що посвідчують право
власності на земельні ділянки
громадянам для ведення садівництва в
межах території Жовтневого району
Миколаївської області. Вирішено
передати громадянам у власність
земельні ділянки, визначені технічною
документацію із землеустрою щодо
складання документів , що посвідчують
право на земельні ділянки (згідно з
додатком). В тому числі, вирішено
передати у власність ОСОБА_7 в СТ
«Зайчевське» земельні ділянки НОМЕР_2,
НОМЕР_1, загальною площею 0,0962 га, на
території Коларівської сільради ( а.с.
71).Розпорядженням № 617-р від 22 жовтня 2012
року внесені зміни щодо розміру
земельної ділянки, яка передається
ОСОБА_7 та зазначено її загальна площа
0,0826 кв.м. ( а.с. 83).

Ухвалюючи рішення в частині позовних
вимог щодо розпорядження та вказаного
акту, суд виходив з того, що
розпорядження про передачу земельної
ділянки в більшому, ніж належало в
користуванні ОСОБА_7, розмірі, та
відповідний акт є незаконними.
Дійшовши висновку, що в даному випадку
було порушено порядок передачі у
власність земельної ділянки, суд
задовольнив вказані позовні вимоги.

Висновки суду в цій частині
відповідають обставинам справи та
вимогам матеріального права, а доводи
в апеляційній скарзі ОСОБА_6 не можуть
бути взяті до уваги.

Відповідно до ч.1 ст. 116 ЗК України
громадяни та юридичні особи набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом.

Як вказано в ч.5 ст. 35 ЗК України
передбачено, приватизація земельної
ділянки громадянином - членом
садівничого товариства здійснюється
без згоди на те інших членів цього
товариства.

Згідно зі ст. 118 ЗК України
громадянин, зацікавлений у
приватизації земельної ділянки, яка
перебуває у його користуванні, подає
заяву до відповідної районної,
Київської чи Севастопольської міської
державної адміністрації або сільської,
селищної, міської ради за
місцезнаходженням земельної ділянки.

Рішення органів виконавчої влади та
органів місцевого самоврядування щодо
приватизації земельних ділянок
приймається у місячний строк на
підставі технічних матеріалів та
документів, що підтверджують розмір
земельної ділянки.

Зі змісту вказаних норм
матеріального права входить, що
громадянин, в даному випадку член
садівницького товариства, може
отримати шляхом приватизації лише ту
земельну ділянку, яка знаходиться в
його користуванні.

Таке користування виходячи зі змісту
положень ЗК України, повинно бути
придбано правомірно, на підставі
договору або закону. Так, згідно з п. в
ч.1 ст. 81 ЗК України, громадяни України
набувають право власності на земельні
ділянки на підставі приватизації
земельних ділянок, що раніше були
надані їм у користування.

Як виходить з доказів у справі, на
підставі розпорядження та технічної
документації, розробленої на
замовлення ОСОБА_7, йому передано у
власність за державним актом про право
власності на земельну ділянку серії ЯП
№ 605708, виданим 1 липня 2010 року відділом
Держкомзему в Жовтневому районі
Миколаївської області, загальну
земельну ділянку, площею 0,0826 га ( а.с. 6).
Тоді як, за рішеннями СТ «Зайчевське»
він на час приватизації земельних
ділянок мав право користуватися двома
земельними ділянками, площею по 400
кв.м., а всього 800 кв.м.

Про те, що ОСОБА_7 передавалися в
користування земельні ділянки
загальною площею 800 кв.м. свідчать
вказані рішення правління садівничого
товариства, його генеральні плани, за
яким земельні ділянки, які виділялися
членам садівничого товариства повинні
мати площу 25х16 кв.м., а також схеми
забудови земельних ділянок з
тотожними розмірами.

Це підтверджується і заявою ОСОБА_7 від
19 липня 2009 року на ім'я голови
Жовтневої райдержадміністрації про
передачу йому у власність двох
земельних ділянок НОМЕР_2, НОМЕР_1,
площею по 400 кв.м. кожна, а також
довідкою від того ж числа СТ
«Зайчевське» про те, що ОСОБА_7 є членом
СТ «Зайчевське» та користується двома
земельними ділянками НОМЕР_2, НОМЕР_1,
загальною площею по 400 кв.м., які були
надані йому в користування (а.с. 199).
Додаткових 26 кв. м. йому в користування
СТ «Зайчевське» не передавалося.

З доказів у справі, в тому числі, з
пояснень свідків виходить, що
відхилення площі земельних ділянок на
26 кв.м. відбулося при виготовленні
технічної документації, внаслідок
вимірювання їх виходячи із фактичного
користування ОСОБА_7 земельними
ділянками.

З технічної документації із
землеустрою щодо складання документів,
що посвідчують право власності на
землю ОСОБА_7 вбачається, що спочатку,
розпорядженням голови Жовтневої
райдержадміністрації від 7 жовтня 2009
року, було вирішено передати ОСОБА_7 800
кв. м. у власність. Однак на стадії
виготовлення технічної документації
земельна ділянка збільшилася у бік
земельних ділянок НОМЕР_6,НОМЕР_3.
Одночасно, межі спірних земельних
ділянок (які складають одну загальну) з
СТ «Зайчевське» не погоджувалися. Тоді
як, за схематичним кресленням
погодження меж земельних ділянок
ОСОБА_8, його земельна ділянка межує з
земельною ділянкою садівничого
товариства.

Таким чином, за вказаними документами,
без згоди СТ «Зайчевське», ОСОБА_7
додатковою передано земельну ділянкою
площею 26 кв.м.

Передача ОСОБА_7 земельної ділянки в
розмірах, які йому не виділялися,
порушує права товариства, оскільки СТ
«Зайчевське» як колективний
користувач земельної ділянки (розділ 2
Статуту), вирішує питання про членство
осіб в товаристві, що пов'язано з
користуванням ними земельними
ділянками певних розмірів. До того ж,
на межі земельних ділянок проходить
труба для водопостачання, що належить
товариству і за рішенням правління № 4
від 16 серпня 2008 року проходить на
земельній ділянці, що належить
садівництву. Тому, передача земельної
ділянки без погодження її меж з
товариством, впливає і на майнові права
СТ «Зайчевське».

З доказів у справі також виходить, що
ОСОБА_5, третя особа у справі, була
прийнята в члени товариства рішенням
правління СТ «Зайчевське» зборами
правління від 16 квітня 2011 року та їй
виділено в користування земельна
ділянка НОМЕР_4 та 100 кв.м. з ділянки
НОМЕР_4 (а.с. 11). Вона сплачує членські
внески, виходячи із надання в
користування 500 кв.м. Лише після
виділення їй в користування земельної
ділянки, СТ «Зайчевсьве» дізналося про
порушення своїх прав при передачі у
власність земельної ділянки
спадкодавцю ОСОБА_6 - ОСОБА_7 та
звернулося до суду з вказаним позовом
для захисту своїх прав.

Доводи в апеляційній скарзі
відповідача про те, що він позбавлений
спадщини не можуть бути взяті до уваги.
Державний акт на право власності на
земельну ділянку площею 0,0826 га виданий
спадкодавцю незаконно. Оскільки цей
акт не може бути визнаним незаконним в
частині, суд застосував належний
спосіб захисту права та визнав
правовстановлюючий документ в повному
обсязі недійсним. В свою чергу,
відповідач як спадкоємець колишнього
члена СТ «Зайчевське», за п. 3.2 Статуту
має переважне право на вступ в
товариство, а отже і приватизацію
земельних ділянок відповідних
розмірів.

За такого, є правильними по суті
висновки суду щодо незаконності
передачі ОСОБА_7 у власність земельної
ділянки площею 0,0826 га, а рішення
відповідає вимогам закону, в тому числі
згаданому порядку передачі у власність
державними органами земельних
ділянок.

Безпідставні доводи в апеляційній
скарзі СТ «Зайчевське» щодо зміни
рішення в частині судових витрат,
оскільки позивачем не надано оригіналу
квитанції про сплату витрат на правову
допомогу адвокату. Додані до
апеляційної скарги копії квитанцій не
можуть бути взяті до уваги, оскільки в
них не вказано, що відбулася оплата.
Крім того, вони не містять вихідних
даних, що не дає змогу перевірити час
оплати вказаних в них сум. До того ж, в
квитанціях не зазначено - за складання
якої позовної заяви та апеляційної
скарги сплачені витрати 100 та 300 грн. В
матеріалах справи особою за ордером та
договором про надання правової
допомоги позивачу значиться адвокат
ОСОБА_9, а квитанції до апеляційної
скарги виписані адвокатом ОСОБА_10

Щодо оплати правової допомоги
ОСОБА_9, то квитанцій про сплату його
послуг в справі немає.

Згідно зі ст. 84 ЦПК України, склад та
розмір витрат, пов'язаних з оплатою
правової допомоги , входять до предмету
доказування по справі. На
підтвердження цих обставин, суду
повинні бути надані не лише договір про
надання правової допомоги, а й
документи, що свідчать про оплату
гонорару та інших витрат, пов'язаних з
наданням правової допомоги, оформлені
у встановленому законом порядку
(квитанції до прибуткового касового
ордеру, платіжне доручення з відміткою
банку або інший банківський документ ,
касові чеки).

На підтвердження витрат на правову
допомогу, позивач надав довідку
адвоката ОСОБА_9 від 20 червня 2012 року
про отримання ним від голови СТ
«Зайчевське» 3000 грн. за надання
правової допомоги в цивільному
судочинстві Жовтневого районного суду
Миколаївської області за позовом до
ОСОБА_11 Проте ця довідка не може
вважатися належним та допустимим
доказом оплати правової допомоги
юридичною особою - фізичній, оскільки
позивачем не надано бухгалтерського
документу, який би підтверджував
сплату коштів належних юридичній особі
за правову допомогу. Незважаючи на
можливість надати такий документ при
розгляді апеляційної карги, він
наданий не був. Між тим, з пояснень
представника СТ «Зайчевське» в
апеляційному суді виходить, що
товариство при виплаті коштів виписує
видатковий касовий ордер, та
відображає цю операцію у журналі
видачі ордерів.

Враховуючи вказані, обставини
колегія суддів вважає, що підстав для
скасування рішення немає.
Постановляючи ухвалу колегія суддів
виходить з того, що рішення в частині
знесення споруди не оскаржено.

Керуючись ст.ст. 303, 308, 315 ЦПК України
колегія суддів,

У Х В А
Л И А :

Апеляційні скарги ОСОБА_6 та СТ
«Зайчевське» відхилити, а рішення
Жовтневого районного суду
Миколаївської області від 9 квітня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили може
бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий:

Судді: