Справа № 130/3589/13-ц Провадження №
22-ц/772/2233/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Заярний А. М.Категорія:
39Доповідач: Денишенко Т. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Він-ницької області в складі:

головуючої судді Денишенко Т.О.,

суддів Луценка В.В., Зайцева А.Ю.,

при секретарі Торбасюк О.І.,

за участю апелянта, представника
відповідача ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_3,
представника позивачки ОСОБА_4 - ОСОБА_5,
Мовчанського сільського голови
Жмеринського району Вінницької
області Паламар В.П., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Вінниці, в залі судових засідань
апеляційного суду цивільну справу за
позовом

ОСОБА_4 до ОСОБА_7,

Мовчанської сільської
ради Жмеринського району Вінницької

області про визнання
заповіту нікчемним,

за апеляційною скаргою представника
відповідача ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_8 на
рішення Жмеринського міськрайонного
суду Вінницької області від 19 червня 2014
року,

В С Т А Н О В И Л А:

17 січня 2013 року ОСОБА_4 звернулася в
Жмеринський міськра-йонний суд
Вінницької області з позовом до ОСОБА_2,
Мовчанської сіль-ської ради
Жмеринського району Вінницької
області про визнання заповіту
нікчемним, визначення додаткового
строку для прийняття спадщини. В
об-ґрунтування позовних вимог
посилалася на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року
по-мерла її мати ОСОБА_9 Після смерті
матері з'ясувалося, що 24 травня 2012 року
нею був складений заповіт, яким вона
все своє майно заповіла відповідачу
ОСОБА_2 Вважаючи заповіт нікчемним
через те, що ОСОБА_9 його не підписувала,
ОСОБА_4 просила суд її позов
задовольнити, визначити їй додатковий
строк для прийняття спадщини ( т. 1, а. с.
1-2 ).

Заявою до суду, поданою у квітні 2013
року, ОСОБА_4 зменшила позовні вимоги,
залишивши лише одну з них: визнання
заповіту нікчемним ( т. 1, а. с. 38-39 ).

Справа розглядалася судами
неодноразово.

Рішенням Жмеринського
міськрайонного суду Вінницької
області від 19 червня 2014 року позов
задоволений ( т. 2, а. с. 49-51 ). Визнано
нікчемним заповіт від 24 травня 2012 року,
складений ОСОБА_9, пос-відчений
секретарем Мовчанської сільської ради
Жмеринського району Він-ницької
області Огороднік К.В., зареєстрований
в реєстрі за № 40. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_4 судові витрати в сумі
115,00 гри-вень.

Не погоджуючись з рішенням суду
першої інстанції, представник
відпові-дача ОСОБА_2, адвокат ОСОБА_8
оскаржує його в апеляційному порядку,
просить дане рішення скасувати,
ухвалити нове рішення про відмо-ву у
позові ОСОБА_4, перерозподіливши
відповідно судові витрати у справі ( т.
2, а. с. 54-56 ). Апелянт вважає рішення суду
ухваленим з порушен-ням норм
матеріального і процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача,
пояснення та заперечення на апеляційну
скаргу представників сторін у справі,
голову Мовчанської сільської ради
Жмеринського району Вінницької
області, яка підтримує апеляційну
скаргу та просить її задовольнити,
дослідивши матеріали справи,
проаналізувавши в сукупності наявні в
ній докази, перевіривши законність і
обґрунтованість ос- каржуваного
судового рішення в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
прийшла до висновку, що скарга
задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. ст. 213, 214 ЦПК України
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сто-рони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених ти-ми
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні. Умовами
обґрунтова-ності є повне і всебічне
з'ясування обставин, що мають значення
для справи, доведеність тих обставин,
які суд вважає встановленими,
відповідність вис-новків суду
обставинам справи.

Рішення суду першої інстанції
відповідає цим вимогам.

Задовольняючи позов ОСОБА_4, суд
першої інстанції виходив з положень ст.
1234 ЦК України, згідно яких право на
заповіт здійснюється осо-бисто,
вчинення заповіту через представника
не допускається. Статтею 1257 ЦК України
визначено підстави нікчемності
заповіту. Судом встановлено та
учасниками цивільного процесу не
заперечувалося, що заповіт ОСОБА_9,
посвідчений 24 травня 2012 року
секретарем Мовчанської сільської ради
Жмеринського району Вінницької
області Огороднік К.В. в порушення Поря-
дку вчинення нотаріальних дій
посадовими особами органів місцевого
само-врядування, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України 11
листо-пада 2011 року за № 3306/5, зокрема
пунктів 1.4, 2.1-2.3, 1.10, 2.10. Суд прий-няв до
уваги роз'яснення Пленуму Верховного
Суду України, викладені у п. 5 постанови
від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними»,
згідно яких вимога про встановлення
нікчемності правочину підлягає
розгляду в разі наявності відповідного
спору. У цьому разі в резолютивній
частині судового рішення суд вказує
про нікчемність правочину або відмову
в цьому.

Скасовуючи рішення Жмеринського
міськрайонного суду Вінницької
об-ласті від 31 травня 2013 року, яким у
позові ОСОБА_4 про визнання заповіту
нікчемним було відмовлено, та ухвалу
апеляційного суду Вінницької області
від 03 липня 2013 року про залишення цього
рішення суду першої інстанції без змін
( т. 1, а. с. 193-194 ), передаючи справу на
новий розг-ляд до суду першої
інстанції, Вищий спеціалізований суд
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вказав, що суди,
вирішуючий даний спір по суті, не
звернули уваги на норми статей 3, 16, 215,
1257 ЦК України, роз'яснення, викладені у
пункті 5 уже згаданої постанови Пленуму
Верховного Су-ду України, не прийняли
до уваги посилань ОСОБА_4, викладені у
позовній заяві, зокрема, на те, що
посвідчення заповіту у порушення вимог
закону позбавляє її законного права на
прийняття спадщини після смерті матері
і у них з відповідачем виник спір щодо
нікчемності заповіту та права на
спадщину.

Частиною 4 статті 338 ЦПК України
встановлено, що висновки і мотиви, з
яких скасовані рішення, є обов'язковими
для суду першої чи апеляційної
інс-танції при новому розгляді справи.

Мотиви апеляційної скарги
представника ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_8
зводяться до того, що секретар
Мовчанської сільської ради Ого-роднік
К.В. в цілому виконала вимоги Порядку
вчинення нотаріальних дій по-садовими
особами органів місцевого
самоврядування, факт вільного
волеви-явлення заповідача встановлено
показами свідків, тому суд,
задовольняючи позов ОСОБА_4,
проігнорував докази щодо дотримання
при складанні оспорюваного заповіту
всіх основних вимог, передбачених
статтями 1233, 1235, 1236, 1247 ЦК України.
Стосовно ж висновку судової
почеркознавчої експертизи від 25 квітня
2014 року № 37-П, то апелянт вважає його
сумнів-ним через можливість виконання
досліджуваних підписів в якихось
незвич-них умовах, у хворобливому
стані, через похилий вік виконавиці
вчинюваних підписів.

Проте, колегія суддів апеляційного
суду приходить до висновку, що
об-ґрунтування апеляційної скарги не
заслуговує на увагу, є помилковим.

Нормами статті 11 ЦПК України
передбачено, що суд розглядає цивільні
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
від-повідно до цього Кодексу, в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі. Особа, яка бере
участь у справі, розпоряджається
своїми правами щодо предмета спору на
власний розсуд. Відповідно до ч. 3 ст. 10
та ч. 1 ст.60 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
ви-мог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Суд першої інстанції, вирішуючи
заявлену ОСОБА_4 вимогу, при-йшов до
вірного висновку щодо доведеності
позову. Суд не помилився у ви-значенні
правовідносин, що склалися між
сторонами у справі, застосував но- рми
матеріального права, що регулюють дані
правовідносини, не порушив норм
процесуального права.

Статтею 308 ЦПК України встановлено,
що апеляційний суд відхиляє
апе-ляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інс-танції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права. Не може бути
скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Суд першої інстанції, ухвалюючи 19
червня 2014 року рішення про задо-волення
позову ОСОБА_4, повно та всебічно
дослідив і оцінив фактичні обставини у
справі, подані сторонами докази, дав
належну оцінку показанням допитаних
свідків. Відповідно до положень ст. 212
ЦПК України су-дове рішення належним
чином вмотивоване, тому підстав для
задоволення апеляційної скарги судова
колегія не знаходить.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317,
319, 324, 325 ЦПК Ук-раїни, колегія cуддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу представника
відповідача ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_8
відхилити.

Рішення Жмеринського міськрайонного
суду Вінницької області від 19 червня 2014
року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошен-ня, однак вона може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спе- ціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ про-тягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуюча:

Судді: