Справа № 159/4138/14-ц
Провадження № 2/159/924/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель
25 вересня 2014 року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської області

під головуванням-судді ВАСИЛЮКА О.С.,

за участю секретаря- БАКАЙ Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Ковелі цивільну
справу за позовом Державного закладу
«Вузлова лікарня станції Ковель ДТГО
«Львівська залізниця» до ОСОБА_2 про
відшкодування витрат закладові
охорони здоров'я на лікування
потерпілого від злочину,

в с т а н о в и в:

Державним закладом «Вузлова
лікарня станції Ковель ДТГО «Львівська
залізниця» заявлено позов до ОСОБА_2
про відшкодування витрат закладові
охорони здоров'я на лікування
потерпілого від злочину. Позовні
вимоги обгрунтовані тим, що ОСОБА_2
28.01.2014 року близько 09 години 45 хвилин в
приміщенні житлового будинку АДРЕСА_1,
а також в подальшому на подвір'ї біля
житлового будинку АДРЕСА_2, під час
сварки, що виникла на грунті особистих
неприязних відносин, умисно наніс
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, ряд ударів руками
та ногами по всьому тілу, чим спричинив
тілесні ушкодження, які згідно
висновку судово-медичного експерта №44
від 13.02.2014 року за ступенем тяжкості
відносяться до легких тілесних
ушкоджень, що спричинили короткочасний
розлад здоров'я. Вироком Ковельського
міськрайонного суду від 22.04.2014 року
визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні
злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК
України та призначено йому покарання у
виді штрафу. Тим же вироком суду у
даному кримінальному провадженні
затверджено угоду про примирення,
укладену між ОСОБА_2 і потерпілою
ОСОБА_3 Заявлений у межах кримінального
провадження позов прокурора в
інтересах ДЗ «Вузлова лікарня станції
Ковель ДТГО «Львівська залізниця» про
стягнення із обвинуваченого витрат на
лікування потерпілої від злочину
залишено без розгляду. Потерпіла
ОСОБА_3 перебувала на стаціонарному
лікуванні у терапевтичному відділенні
даної лікарні з 28.01.2014 року по 10.02.2014
року.У стаціонарі остання провела 15
днів. Згідно довідки -розрахунку на
стаціонарне лікування потерпілої від
злочину медичним закладом затрачено
кошти в сумі 4800,55 грн. Таким чином, у
зв'язку з понесеними затратами на
лікування потерпілої від злочину,
позивачу завдано матеріальної шкоди на
зазначену вище суму, яка повинна бути
відшкодована у повному обсязі, утім,
відповідачем добровільно не
відшкодована. Просить стягнути із
ОСОБА_2 на користь Державного закладу
«Вузлова лікарня станції Ковель ДТГО
«Львівська залізниця» заподіяну з його
вини шкоду в сумі 4800,55 грн., витрачених
закладом охорони здоров'я на лікування
особи, яка потерпіла від злочину.

В судове засідання представник
позивача - Державного закладу «Вузлова
лікарня станції Ковель ДТГО «Львівська
залізниця» не з'явився, попередньо
подавши суду заяву в якій просить
справу слухати у його відсутності.
Позов підтримує повністю, проти
ухвалення заочного рішення по справі
не заперечує.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, хоча належним чином та
завчасно був повідомлений про час та
місце розгляду справи.

Зі згоди представника позивача суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи , що відповідає положенням ст.224
ЦПК України.

Дослідивши письмові докази по справі,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що згідно вироку
Ковельського міськрайонного суду від
22.04.2014 року затверджено угоду про
примирення від 22 квітня 2014 року у
кримінальному провадженні №0000106
укладену між потерпілою ОСОБА_3 та
обвинуваченим ОСОБА_2 та визнано
винним ОСОБА_2 у вчиненні злочину ,
передбаченого ч.2 ст.125 КК України,
призначивши покарання у виді штрафу в
розмірі 50 неоподаткованих мінімумів
доходів громадян, що становить 850
(вісімсот п'ятдесят) гривень 00 копійок.

Зазначені обставини, згідно вимог ч.3
ст. 61 ЦПК України, доказуванню не
підлягають.

Із матеріалів справи вбачається, що
відповідачем було завдано позивачу
майнову шкоду в сумі 4800, 55 грн., що
підтверджується письмовим розрахунком
розміру фактичних витрат державного
закладу «Вузлова лікарня станції
Ковель ДТГО «Львівська залізниця» на
лікування ОСОБА_3, яка знаходилась на
стаціонарному лікувані в
терапевтичному відділенні лікарні,
відповідно до «Порядку затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 16.07.1993 року №545».

Таким чином, відповідач повинен
відшкодувати позивачу завдану
внаслідок його неправомірних дій
майнову шкоду.

Отже, беручи до уваги обставини,
підтверджені належними та допустимими
доказами, які були досліджені судом,
суд приходить до висновку, що позов
слід задовольнити та стягнути з
відповідача в користь позивача 4800,
55грн. завданої майнової шкоди та в
дохід держави 243,60 грн. судового збору.

На підставі ст.1166 ЦК України,
керуючись ст.ст.3, 10, 57, 60, 88, 208, 209, 215, 218,
224-226 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити
повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Державного закладу «Вузлова лікарня
станції Ковель ДТГО «Львівська
залізниця» 4800 (чотири тисячі вісімсот)
гривень 55 копійок завданої майнової
шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 243
(двісті сорок три) гривні 60 копійок
судового збору.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Волинської області через
Ковельський міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня проголошення рішення,
а особи, які брали участь у справі , але
не були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом , що його ухвалив , за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Головуючий: О. С. Василюк