Справа № 573/1427/14-ц
Номер провадження 2/573/349/14
01 серпня 2014 року Білопільський
районний суд Сумської області в складі:
головуючої судді
розглянувши заочно у відкритому
судовому засіданні в залі суду в місті
Білопіллі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням,
14 липня 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання
його таким, що втратив право
користування житловим приміщенням,
мотивуючи свої вимоги тим, що йому на
праві власності належить будинок
АДРЕСА_1, в якому з липня 2007 року
зареєстрований ОСОБА_2 За вказаною вище
адресою останній не проживає з вересня
2012 року, речей його в будинку не має.
Зазначив, що відповідач постійно
проживає за адресою в АДРЕСА_2. У
добровільному порядку ОСОБА_2 знятися з
реєстраційного обліку відмовляється, а
його реєстрація у будинку порушує
права ОСОБА_1, як власника житла,
користуватись, володіти та
розпоряджатись своєю власністю. Тому
позивач звернувся з даним позовом до
суду.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свій позов
підтримав у повному обсязі, суду
зазначив, що ОСОБА_2 на даний час не є
членом його сім'ї, з матір'ю останнього
позивач був одружений, але шлюб між
ними розірваний. Проти винесення
заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, причин неявки не повідомив,
хоча належним чином був сповіщений про
день, час і місце розгляду справи.
Заслухавши позивача, повно, всебічно та
об'єктивно дослідивши наявні у справі
докази та оцінивши їх в сукупності, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню, виходячи з
Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві
приватної власності належить будинок
АДРЕСА_1, що підтверджується договором
купівлі-продажу житлового будинку та
витягом про реєстрацію права власності
на нерухоме майно (а.с.5-8).
11 липня 2007 року за вище вказаною
адресою був зареєстрований ОСОБА_2, що
підтверджується відповідним записом з
домової книги та довідкою завідувача
Білопільського РС УДМС України в
Сумській області (а.с.5,13).
З довідки виконкому Ворожбянської
міської ради від 11 липня 2014 року
вбачається, що ОСОБА_2, який
зареєстрований в будинку АДРЕСА_1,
фактично не проживає за вказаною
адресою з 2012 року (а.с.9).
Реєстрація ОСОБА_2 у будинку позивача
порушує права останнього, як власника
житла, користуватись, володіти та
розпоряджатись своєю власністю.
Відповідно до ст. 316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
своєю волею, незалежно від волі інших
Згідно ст. 317 ЦК України власникові
належать права володіння, користування
та розпорядження своїм майном. Право
користування полягає в тому, що власник
має юридично закріплену можливість
використовувати корисні якості речі
(майна) для себе, здобувати з цього
користь, вигоду. Право розпорядження
означає юридично забезпечену
можливість встановлювати, змінювати,
припиняти юридичну долю речі (майна).
Право розпорядження закріплює
абсолютну владу власника над річчю
(майном), яка може виражатися навіть у
відчуженні або знищенні речі (майна).
У відповідності до ст.ст. 319, 321 ЦК
України власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Право власності є
непорушним. Ніхто не може бути
протиправно позбавлений цього права чи
обмежений у його здійсненні.
Статтею 386 ЦК України передбачено, що
власник має право вимагати усунення
будь-яких порушень права власності,
вимагати усунення будь-яких перешкод з
боку інших осіб, пов'язаних із
здійсненням ним володіння,
користування або розпорядження
належним йому майном.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна
має право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.
Статтею 41 Конституції України та
статтею 1 Першого протоколу до
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, до якої Україна
приєдналася 17 липня 1997 року відповідно
до Закону України від 17 липня 1997 року №
475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод 1950 року, Першого протоколу та
протоколів №№ 2, 4, 7 та 11 до Конвенції»,
закріплено принцип непорушності права
приватної власності, який означає
право особи на безперешкодне
користування своїм майном та закріплює
право власника володіти, користуватися
і розпоряджатися належним йому майном,
на власний розсуд вчиняти щодо свого
майна будь-які угоди, відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
Стаття 150 Житлового кодексу України
передбачає, що громадяни, які мають у
приватній власності житловий будинок,
використовують його для особистого
помешкання та помешкання членів своєї
Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.
Відповідно до ч.4 ст.156 ЖК України до
членів сім'ї власника будинку
(квартири) належать особи, зазначені в
частині другій статті 64 цього Кодексу.
Припинення сімейних відносин з
власником будинку (квартири) не
позбавляє їх права користування
займаним приміщенням. У разі
відсутності угоди між власником
будинку (квартири) і колишнім членом
його сім'ї про безоплатне користування
жилим приміщенням до цих відносин
застосовуються правила, встановлені
статтею 162 цього Кодексу.
У відповідності з ч. 2 ст. 64 ЖК України до
членів сім'ї наймача належать дружина
наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї
наймача може бути визнано й інших осіб,
якщо вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
Відповідач ОСОБА_2 не є членом сім'ї
позивача, не є власником або наймачем
житлового будинку, який належить на
праві власності позивачу, в будинку не
проживає з вересня 2012 року.
Відповідно до ст.ст. 71, 72 ЖК України,
якщо особа не проживає в жилому
приміщенні без поважних на те причин
понад встановлені законом строки, вона
може бути визнана такою, що втратила
право користування жилим приміщенням.
На підставі викладеного суд приходить
до висновку, що відповідач без поважних
причин не проживає у спірному майже 2
роки, а тому відповідно до вимог ст. 71 ЖК
України ОСОБА_2 необхідно визнати
таким, що втратив право користування
жилим приміщенням, що знаходиться за
Відповідно до вимог статті 88 ЦПК
України з відповідача підлягають
стягнення на користь позивача судові
витрати в сумі 243 грн. 60 коп. за
сплачений ним при зверненні з позовом
судовий збір.
На підставі викладеного, керуючись ст.
64, 71,72, 156 ЖК України, ч. 1 ст. 7 Закону
України «Про свободу пересування та
вільний вибір місця проживання в
Україні», ст.ст. 317, 391, 405 ЦК України,
ст.ст. 4, 10, 60, 88, 209, 213, 215, 224-228 ЦПК України,
суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 Валерійоича
Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, таким, що
втратив право користування житловим
Стягнути з ОСОБА_2 судові витрати в сумі
243 грн. 60 коп. на користь ОСОБА_1.
Заява про перегляд заочного рішення
може бути подана відповідачем до
Білопільського районного суду
протягом 10 днів з дня отримання його
Рішення може бути оскаржено позивачем
до Апеляційного суду Сумської області
через Білопільський районний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів з моменту його
проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя