Справа № 159/4334/14-ц
Провадження № 2/159/984/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель
12 серпня 2014 року

Ковельський міськрайонний суд
Волинської області під головуванням
судді Окостень І.В., при секретарі
Конашук М.А., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до Підрізької сільської ради
Ковельського району Волинської
області про визнання права власності
на спадкове майно,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 звернувся до суду із
указаним позовом, який обґрунтували
тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4, після
смерті якого відкрилася спадщина.
Померлий ОСОБА_4 є батьком позивача
ОСОБА_2 та дідом позивача ОСОБА_1, батько
якого помер ще за життя спадкодавця.
Спадщину вони прийняли шляхом
звернення із відповідними заявами у
шестимісячний строк до нотаріуса.
Померлому за життя належав житловий
будинок та господарські будівлі, що
знаходяться у АДРЕСА_1, але
правовстановлюючі документи відсутні
і оформити спадщину на вказане вони не
можуть. Просять визнати за ними в
рівних частинах в порядку спадкування
право власності на вказаний будинок.

Позивачем визначено третьою особою на
стороні відповідача, яка не заявляє
самостійні вимоги на предмт спору,
Ковельську державну нотаріальну
контору.

У судове засідання позивачі не
з'явилися, кожен зокрема, подали заяви
на підтримання позову та слухання
справи у їх відсутності.

Відповідач Підрізька сільська рада
Ковельського району у судове засідання
свого представника не направив, подав
заяву про відсутність заперечень проти
заявленого позивачем позову та
слухання справи без участі
представника.

Дослідивши матеріали цивільної справи,
суд приходить до висновку, що позов
підставний та підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше не
встановлено судом або законом.

Згідно зі ст. ст. 1216, 1218 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинялися внаслідок його смерті.

За змістом ч. ч. 1, 2 ст. 1223, ст. 1261 ЦК
України право на спадкування мають
особи, визначені у заповіті. У разі
відсутності заповіту право на
спадкування за законом, зокрема, у
першу чергу, мають діти спадкодавця.

Як вбачається із свідоцтва про смерть
серії НОМЕР_1 ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1
у віці 87 років в с. Підріжжя
Ковельського району (а.с.17).

Дружина ОСОБА_4 померла у 1997 році (а.с.16,
21).

Позивач ОСОБА_2 є його сином, що
стверджується копією свідоцтва про
народження серії НОМЕР_2 від 03 липня 1956
року.

Позивач ОСОБА_1 є онуком померлого
ОСОБА_4 Так, згідно із копіями свідоцтв
про народження батьком ОСОБА_1 є ОСОБА_5
(свідоцтво серії НОМЕР_3 від 19 лютого 1983
року), у свою чергу батьком якого є
ОСОБА_4 (свідоцтво серії НОМЕР_4 від 02
жовтня 1950 року) (а.с.7, 18, 20).

Батько позивача ОСОБА_1 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2, що вбачається із
повторного свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_5 від 16 квітня 2014 року (а.с.6).

Стаття 1266 ЦК України визначає, що внуки,
правнуки спадкодавця спадкують ту
частку спадщини, яка належала б за
законом їхнім матері, батькові, бабі,
дідові, якби вони були живими на час
відкриття спадщини.

Факти родинних відносин між ОСОБА_1 і
ОСОБА_4 як внуком і дідом, а також між
ОСОБА_2 і ОСОБА_4 як сином і батьком у
зв'язку із різним написанням по
батькові останнього встановлені
рішеннями Ковельського міськрайонного
суду від 23 травня та 28 травня 2014 року
(а.с.4-5).

Отже, позивачі ОСОБА_1 і ОСОБА_2 є
спадкоємцями померлого ОСОБА_4 за
законом.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270
ЦК України спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати нотаріусу
протягом шести місяців з дня відкриття
спадщини заяву про прийняття спадщини.

Як вбачається з матеріалів спадкової
справи, копія якої надана суду
Ковельською районною державною
нотаріальною конторою, після смерті
ОСОБА_4 із заявою про прийняття
спадщини звернулися позивачі ОСОБА_1 і
ОСОБА_2, а отже прийняли спадщину.

Частина 3 ст. 1296 ЦК України встановлює,
що відсутність свідоцтва про право на
спадщину не позбавляє спадкоємця права
на спадщину.

З довідки від 08 липня 2014 року №304,
виданої Підрізькою сільською радою
Ковельського району, вбачається, що
згідно із записами в погосподарській
книзі №3, ОСОБА_4 був головою
господарства, що у АДРЕСА_1. У вказаному
будинку він проживав і був
зареєстрований по день смерті. На час
його смерті у будинку ніхто не проживав
і не був зареєстрованим. Заповіт від
його імені сільською радою не
посвідчувався (а.с.14).

У Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно відсутні відомості про
право власності на майно, що
розташоване за вказаною адресою. У
комунальному підприємстві «Волинське
обласне бюро технічної
інвентаризації» станом на 15 липня 2014
року технічна документація на цей
житловий будинок відсутня (а.с.35,47).

З урахуванням зазначених обставин та
відповідно до наведених норм
законодавства суд приходить до
висновку про наявність підстав для
визнання за позивачами права власності
на вказане спадкове майно після смерті
ОСОБА_4 Відповідно до положень ч. 1 ст. 1267
ЦК України частки позивачів як
спадкоємців є рівними.

Виходячи із характеру спору та за
відсутності заперечень відповідача
щодо задоволення заявленого позову,
судові витрати у справі слід залишити
за позивачем.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215, 223 ЦПК
України, на підставі ст. 328 1216, 1218, 1223,1261,
1296 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ОСОБА_2 в рівних
чатинах право власності на житловий
будинок, господарські будівлі та
споруди, що знаходяться на АДРЕСА_1, в
порядку спадкування після смерті
ОСОБА_4, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Волинської області
через Ковельський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення, а особами, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Головуючий:І. В. Окостень