БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ
№ провадження 2/356/106/14
Справа № 356/374/14-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.08.2014 року Березанський міський
суд Київської області у складі:
головуючого судді
Настич Н.А., Мамей Н.І..
за участю представника позивача
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Березанського
міського суду Київської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Березанської міської ради, ОСОБА_3 про
визнання права власності на земельну
ділянку у порядку спадкування,
У березні 2014 року до Березанського
міського суду Київської області з
позовом про визнання права власності
на земельну ділянку у порядку
спадкування звернулася ОСОБА_2 Свої
вимоги обґрунтувала тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_4, у
зв'язку з чим відкрилася спадщина, яка
складається із житлового будинку та
земельної ділянки загальною площею 0,17
га, що знаходяться по АДРЕСА_1. Вказана
земельна ділянка належала ОСОБА_4 на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом після смерті
чоловіка ОСОБА_5, якому вона належала на
праві приватної власності.
Спадкоємцями після ОСОБА_4 стали її
діти - ОСОБА_2 та ОСОБА_6 в рівних частках
по ? частині спадкового майна. ОСОБА_6
помер ІНФОРМАЦІЯ_2, його єдиний
спадкоємець - син ОСОБА_7 відмовився від
прийняття спадщини на користь ОСОБА_2
Звернувшись до нотаріальної контори
про видачу свідоцтва про право
власності на зазначену вище земельну
ділянку, ОСОБА_2 було відмовлено у
видачі цього документу у зв'язку із
відсутністю правовстановлюючих
документів. Разом з тим зазначала, що
вона є власником будинку, який
розташований на спірній земельній
ділянці по АДРЕСА_1. Тому просила позов
задовольнити і визнати за нею право
власності на земельну ділянку у
порядку спадкування.
У судовому засіданні представник
позивача позов підтримав у повному
обсязі, обґрунтувавши його доводами,
викладеними у позовній заяві.
Відповідачі до суду не з'явились, хоча
належним чином були повідомлені про
час та місце розгляду справи, причини
неявки суду не пояснили. З урахуванням
думки представника позивача прийнято
рішення про розгляд справи за
відсутності вказаних осіб.

Врахувавши згоду представника
позивача, суд вирішив розглядати
справу у заочному порядку.

Заслухавши пояснення представника
позивача, дослідивши письмові докази,
суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Зі змісту зазначеної норми права
вбачається, що лише власник майна може
пред'явити позов про визнання його
права власності. Оскільки позивачем не
було надано доказів того, що вона є
власником зазначеної земельної
ділянки, і вона на них не посилається ні
в позовній заяві, ні в судовому
засіданні, тому вимога про визнання за
нею права власності не підлягає
задоволенню.

Частиною першою статті 1225 ЦК України
встановлено, що право власності на
земельну ділянку переходить до
спадкоємців на загальних підставах, із
збереженням її цільового призначення.

Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Судом встановлено, що власником
земельної ділянки площею 0,17 га по
АДРЕСА_1 на підставі державного акту на
право власності на землю серії IV-КВ №
098257 був ОСОБА_5 (а.с. 101). Після його
смерті свідоцтво про право на спадщину
за законом на вказану земельну ділянку
отримала ОСОБА_4 (а.с. 6). Однак право
власності на своє ім'я на вказану
земельну ділянку вона не оформила
відповідно до вимог чинного
законодавства.

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_4,
отримавши право на спадщину на
зазначену земельну ділянку, не
оформила у встановленому порядку свої
права власника на вказане майно, то в
силу вимог ст. 1218 ЦК України до її
спадкоємців не може переходити право
власності на земельну ділянку,
оскільки його не було у спадкодавця.

Таким чином суд приходить до висновку,
що у задоволенні вимоги про визнання
права власності на земельну ділянку
слід відмовити.

Однак, право на оформлення вказаної
земельної ділянки, в силу ст. 1219 ЦК
України, не є нерозривно пов'язаним з
особою спадкодавця, а тому може бути
успадковане.

Судом встановлено, що після смерті
ОСОБА_4 спадщину після неї прийняли її
діти - ОСОБА_6 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_6 помер (а.с. 31), його син - ОСОБА_7 у
шестимісячний термін відмовився
прийняти спадщину на користь ОСОБА_2
(а.с. 30). Також після смерті ОСОБА_6 із
заявою про прийняття спадщини
зверталася ОСОБА_3 (а.с. 26), однак
відомості про те, що вказана особа
прийняла спадщину у матеріалах
спадкової справи № 246/2012 ОСОБА_6, копія
якої долучена до матеріалів справи,
відсутні.

У судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_2, реалізувавши свої спадкові
права після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_6
стала власником житлового будинку з
господарськими будівлями, який
розташований на спірній земельній
ділянці.

Зі змісту ст. 1225 ЦК України випливає, що
до спадкоємців житлового будинку,
інших будівель та споруд переходить
право власності або право користування
земельною ділянкою, на якій вони
розміщені та яка необхідна для їх
обслуговування.

Досліджуючи відповідь Березанської
міської державної нотаріальної
контори від 10 липня 2014 року судом
встановлено, що правочини щодо
земельної ділянки по АДРЕСА_1
зазначеною нотконторою не вчинялися
(а.с. 162).

Досліджуючи інформаційну довідку з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно та Інформацію з реєстру
прав власності на нерухоме майно,
Державного реєстру іпотек, Єдиного
реєстру заборон відчуження об'єктів
нерухомого майна (а.с. 155, 156) судом
встановлено, що параметрами запиту
були відомості про земельну ділянку по
АДРЕСА_1, однак у вказаних документах
відображено лише відомості з приводу
будинку, який розташований на вказаній
ділянці, інформація про саму ділянку у
реєстраційній службі відсутня.

Таким чином, суд визнає за ОСОБА_2 право
на оформлення права власності на
спірну земельну ділянку на своє ім'я.

На підставі ст. ст. 392, 1218, 1225 Цивільного
кодексу України, куруючись ст. ст. 8, 10, 14,
15, 60, 79, 88, 212-215, 224-227 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 право на оформлення
права власності на земельну ділянку по
АДРЕСА_1 Київської області на своє ім'я.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку,
встановленому ЦПК України до
апеляційного суду Київської області
через Березанський міський суд
Київської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 10 (десяти)
днів з дня його проголошення.

Суддя
Т. В. Дудар