Справа № 162/468/14-ц
Провадження № 2/162/135/2014
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

29 вересня 2014 року
селище Любешів.

Любешівський районний суд Волинської
області в складі:

головуючого - судді Глинянчука В.Д.,

при секретарі Оласюк Л.П.,

з участю позивача ОСОБА_1,

розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
батьківства та стягнення аліментів,

встановив:

Позивач свої вимоги обґрунтувала
тим, що підтримувала особисті стосунки
з відповідачем, від яких у березні 2013
року завагітніла, а ІНФОРМАЦІЯ_4 року
народила сина ОСОБА_3. ОСОБА_2,
дізнавшись про її вагітність, припинив
з нею стосунки, не визнає себе батьком
дитини, у зв'язку з цим відомості про
батька дитини під час реєстрації її
народження внесено з її слів.
Матеріальної допомоги на утримання
сина відповідач не надає.

Відповідач до суду не з'явився,
хоча належним чином був сповіщений про
час і місце розгляду справи, про
причини своєї неявки не повідомив.

Зі згоди позивача суд вважає за
можливе ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, що
відповідає положенням статті 224
Цивільного процесуального кодексу
України (далі - ЦПК).

Дослідженням доказів по справі
суд встановив наступне.

Допитана в якості свідка в
порядку статті 184 ЦПК позивач ОСОБА_1
суду показала, що протягом останніх
трьох років підтримувала стосунки з
ОСОБА_2. Будь-яких особистих відносин з
іншими чоловіками в цей час не мала.
ОСОБА_2 припинив стосунки з нею після
того, як дізнався про її вагітність. Він
не визнає себе батьком дитини, не надає
матеріальної допомоги на її утримання.
ЇЇ дохід становить близько 1100 гривень,
натомість їй відомо, що відповідач
служить у Державні прикордонній
службі, де отримує платню близько 1700
гривень. Приблизно стільки ж становить
його дохід у збірній України з легкої
атлетики.

Відповідно до свідоцтва про
народження, витягу з Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4
року, його матір'ю є ОСОБА_1, відомості
про батька записані зі слів матері на
підставі частини 1 статті 135 Сімейного
кодексу України (далі - СК).

У цій справі судом призначалась
судово-генетична експертиза для
визначення походження дитини ОСОБА_3,
від участі у якій відповідач ухилився.

Відповідно до частини 1 статті 146
ЦПК у разі ухилення особи, яка бере
участь у справі, від подання експертам
необхідних матеріалів, документів або
від іншої участі в експертизі, якщо без
цього провести експертизу неможливо,
суд залежно від того, хто із цих осіб
ухиляється, а також яке для них ця
експертиза має значення, може визнати
факт, для з'ясування якого експертиза
була призначена, або відмовити у його
визнанні.

Згідно з статтею 128 СК за відсутності
заяви, право на подання якої
встановлено статтею 126 цього Кодексу,
батьківство щодо дитини може бути
визнане за рішенням суду. Підставою для
визнання батьківства є будь-які
відомості, що засвідчують походження
дитини від певної особи, зібрані
відповідно до Цивільного
процесуального кодексу України. Позов
про визнання батьківства може бути
пред'явлений матір'ю, опікуном,
піклувальником дитини, особою, яка
утримує та виховує дитину, а також
самою дитиною, яка досягла повноліття.
Позов про визнання батьківства
приймається судом, якщо запис про
батька дитини у Книзі реєстрації
народжень вчинено відповідно до
частини 1 статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до частини 3 статті 181 СК за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька і
(або) у твердій грошовій сумі.

Частиною 1 статті 183 СК визначено, що
частка заробітку (доходу) матері,
батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з статтею 182 СК при визначенні
розміру аліментів суд враховує: стан
здоров'я та матеріальне становище
дитини; стан здоров'я та матеріальне
становище платника аліментів;
наявність у платника аліментів інших
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, дочки, сина; інші
обставини, що мають істотне значення.
Мінімальний розмір аліментів на одну
дитину не може бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, за винятком
випадків, передбачених статтею 184 цього
Кодексу.

Враховуючи обґрунтування позову,
встановлені в суді обставини, суд
приходить до висновку про необхідність
задоволення позову ОСОБА_3.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті
367 ЦПК рішення у межах суми платежу за
один місяць слід звернути до негайного
виконання.

Питання про розподіл судових витрат
між сторонами слід вирішити відповідно
до вимог статті 88 ЦПК.

Враховуючи наведене, керуючись
статтями 10, 11, 60, 88, 146, 209, 213-215, 224, ЦПК, на
підставі статті 128, 181, 182, 183 СК, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
громадянина України, жителя села
Воєгоща Камінь-Каширського району
Волинської області, батьком дитини
ОСОБА_3, який народився ІНФОРМАЦІЯ_4
року у місті Луцьк Волинської області
(актовий запис про народження відділу
державної реєстрації цивільного стану
реєстраційної служби Любешівського
районного управління юстиції
Волинської області № 5 від 16 січня 2014
року).

Стягувати з ОСОБА_2 в користь
ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, аліменти в розмірі 1/3
частки зі всіх видів заробітку (доходу),
але не менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку,
починаючи з 06 травня 2014 року і до його
повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь
ОСОБА_1 846 (вісімсот сорок шість) гривень
60 копійок понесених та документально
підтверджених судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь держави 243
(двісті сорок три) гривні 60 копійок
судового збору.

Рішення про стягнення аліментів у
межах платежу за один місяць допустити
до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Позивач має право оскаржити
заочне рішення в апеляційному порядку.
Апеляційна скарга подається
апеляційному суду через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
проголошення оскаржуваного судового
рішення.

Головуючий: суддя
В.Д. Глинянчук