У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 серпня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І.,

суддів: Амеліна В.І.,
Дербенцевої Т.П.,

Карпенко С.О.,
Наумчука М.І.,

розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до Державної податкової
інспекції у Ленінському районі м.
Донецька, управління Державної
казначейської служби України у
Ленінському районі м. Донецька
Донецької області, Донецької товарної
біржі про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, завданої
незаконними діями органу державної
влади, за касаційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення Ленінського районного суду м.
Донецька від 25 грудня 2013 року та
рішення апеляційного суду Донецької
області від 3 березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з указаним позовом. Зазначала, що 27
листопада 2006 року відбувся аукціон, за
результатами якого вона стала
переможцем і 27 листопада 2006 року між
нею та ДПІ у Ленінському районі м.
Донецька було укладено біржовий
контракт № 028-н (договір купівлі -
продажу), згідно якого вона придбала
вбудоване нежитлове приміщення, площею
46,4 кв.м, розташоване на першому поверсі
жилого будинку АДРЕСА_1. Того ж дня вона
сплатила 273095 грн 40 коп., а 28 листопада 2006
року вказане нежитлове приміщення було
передано їй за актом прийому-передачі
від ТОВ «Ремпобуттехніка» ЛТД. 4 грудня
2006 року їй відмовили у державній
реєстрації придбаного об'єкту з тих
підстав, що на це приміщення накладено
арешт ухвалою Господарського суду
Донецької області від 27 листопада 2006
року. Рішенням Господарського суду
Донецької області від 26 березня 2007 року
були визнані недійсними біржові торги,
проведені на Донецькій товарній біржі
27 листопада 2006 року з продажу
зазначеного об'єкта нерухомості та
визнаний недійсним біржовий контракт
№ 028-н від 27 листопада 2006 року. Цим
рішенням встановлена вина податкового
органу, що діє на підставі ЗУ «Про
державну податкову службу», на який
покладено обов'язок вживати заходи
щодо примусового звернення стягнення
на майно, що перебуває у податковій
заставі. Просила стягнути з
відповідачів солідарно майнову шкоду
у сумі 273095 грн 40 коп та на
відшкодування моральної шкоди 50000 грн.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Донецька від 25 грудня 2013 року позов
ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з
Донецької товарної біржі на користь
ОСОБА_3 матеріальну шкоду у розмірі 273095
грн 40 коп., моральну шкоду у розмірі 5000
грн. Вирішено питання про
відшкодування судових витрат. У іншій
частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням апеляційного суду Донецької
області від 3 березня 2014 року рішення
Ленінського районного суду м. Донецька
від 25 грудня 2013 року скасовано та
ухвалено нове рішення про відмову у
задоволенні позову.

ОСОБА_3 звернулася до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ із касаційною скаргою, в якій
просить оскаржувані рішення судів
першої та апеляційної інстанцій
скасувати, посилаючись на неправильне
застосування судами норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, передати справу
на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Касаційна скарга задоволенню не
підлягає.

Судами встановлено, що 27 листопада 2006
року відбувся аукціон, за результатами
якого позивач стала переможцем, і 27
листопада 2006 року між нею та ДПІ у
Ленінському районі м. Донецька було
укладено біржовий контракт № 028-н
(договір купівлі-продажу), згідно якого
вона придбала вбудоване нежитлове
приміщення, площею 46,4 кв.м, розташоване
на першому поверсі жилого будинку
АДРЕСА_1.

Того ж дня ОСОБА_3 сплатила 248273 грн 86
коп., що підтверджується меморіальними
ордерами № 59-42 від 27 листопада 2006 року
та № 59-26 від 27 листопада 2006 року, а також
державний страховий збір у розмірі 2 574
грн 82 коп., що підтверджується
меморіальним ордером № 59-24 від 27
листопада 2006 року, комісію банку в
загальній сумі 2705 грн 72 коп., що
підтверджується виданими Донецьким
філіалом ВАТ «Родовідбанк»
квитанціями № 61762, 62194, 62190, 62196, 62248,
всього нею було сплачено 273095 грн 40 коп.

28 листопада 2006 року вказане нежитлове
приміщення було передано позивачу за
актом прийому-передачі від ТОВ
«Ремпобутгехніка» ЛТД.

28 листопада 2006 року ОСОБА_3 звернулась
до КП БТІ м. Донецька для здійснення
державної реєстрації, але 4 грудня 2006
року її відмовили з тих підстав, що на
це приміщення накладено арешт ухвалою
Господарського суду Донецької області
від 27 листопада 2006 року у справі № 45337.

Відповідно до рішення господарського
суду Донецької області від 26 березня 2007
року у справі № 32/415пд визнано
недійсними біржові торги, проведені на
Донецькій товарній біржі 27 листопада
2006 року з продажу зазначеного об'єкта
нерухомості та визнаний недійсним
біржовий контракт № 028-н від 27
листопада 2006 року. Цим рішенням
встановлено, що підставою для визнання
біржових торгів недійсними є допущені
податковим органом порушення при
передачі майна на торги.

Відповідно до ст. 1173 ЦК України шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
незаконними рішеннями, дією чи
бездіяльністю органу державної влади,
органу влади Автономної Республіки
Крим або органу місцевого
самоврядування при здійсненні ними
своїх повноважень, відшкодовується
державою, Автономною Республікою Крим
або органом місцевого самоврядування
незалежно від вини цих органів.

Згідно ст. ст. 2 ст. 170 ЦК України
учасниками цивільних відносин є
фізичні особи та юридичні особи,
держава Україна, Автономна Республіка
Крим, територіальні громади, іноземні
держави та інші суб'єкти публічного
права. Держава набуває і здійснює
цивільні права та обов'язки через
органи державної влади у межах їхньої
компетенції, встановленої законом.

За змістом п. 21.3 ст. 21 Податкового
кодексу України шкода, завдана
неправомірними діями посадових осіб
контролюючих органів, підлягає
відшкодуванню за рахунок коштів
державного бюджету, передбачених таким
контролюючим органам.

Відповідно до ст. 25 Бюджетного кодексу
України центральний орган виконавчої
влади, що реалізує державну політику у
сфері казначейського обслуговування
бюджетних коштів, здійснює безспірне
списання коштів державного бюджету та
місцевих бюджетів на підставі рішення
суду. Відшкодування відповідно до
закону шкоди, завданої фізичній чи
юридичній особі внаслідок незаконно
прийнятих рішень, дій чи бездіяльності
органів державної влади (органів влади
Автономної Республіки Крим, органів
місцевого самоврядування), а також їх
посадових і службових осіб при
здійсненні ними своїх повноважень,
здійснюється державою (Автономною
Республікою Крим, органами місцевого
самоврядування) у порядку, визначеному
законом.

Казначейство здійснює безспірне
списання коштів державного бюджету для
відшкодування (компенсації) шкоди,
заподіяної фізичним та юридичним
особам внаслідок незаконно прийнятих
рішень, дій чи бездіяльності органів
державної влади, їх посадових чи
службових осіб під час здійснення ними
своїх повноважень (п. 35 Порядку
виконання рішень про стягнення коштів
державного та місцевих бюджетів або
боржників, затвердженого Постановою
Кабінету Міністрів України № 845 від 3
серпня 2011 року).

Виходячи з наведеного, органом, який
здійснює функції держави у
правовідносинах, за захистом порушених
прав у яких позивач звернулась до суду,
є центральний орган виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів і через який у
держави, як учасника цивільних
відносин, виникають права та обов'язки.

Відповідно до Положення про державну
казначейську службу України,
затвердженого указом Президента
України № 460/2011 від 13 квітня 2011 року,
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику у сфері
казначейського обслуговування
бюджетних коштів є Державна
казначейська служба України
(Казначейство України), яке зокрема
здійснює безспірне списання коштів
державного бюджету на підставі
рішення суду (п. 4 Положення).

Між тим, вказаний орган участі у справі
не брав.

Державна казначейська служба України у
Ленінському районі м. Донецька, яка
брала участь у розгляді справи та
процесуальне положення якої ОСОБА_3 у
позовній заяві визначила як
відповідача, не має повноважень на
здійснення функцій держави у
правовідносинах з приводу
відшкодування шкоди за обставин на які
посилалась позивач в обґрунтування
вимог.

З огляду на викладене, апеляційний суд
обґрунтовано відмовив у задоволенні
вимог про відшкодування шкоди за
рахунок коштів державного бюджету.

Враховуючи підстави і предмет позову
апеляційний суд дійшов обґрунтованого
висновку про відсутність підстав для
стягнення шкоди з Донецької товарної
біржі та Державної податкової
інспекції у Ленінському районі м.
Донецька.

Як вбачається з матеріалів справи,
Донецька товарна біржа повернула
позивачу отримані від неї кошти, ОСОБА_3
матеріальних претензій до неї немає,
вона погоджується із рішенням суду в
цій частині.

Вини Донецької товарної біржі у
завданні шкоди позивачу, про
відшкодування якої подано позов, не
встановлено.

Що ж стосується Державної податкової
інспекції у Ленінському районі м.
Донецька, то шкода завдана цією
установою відшкодовується за рахунок
державного бюджету, а не самим цим
органом, що передбачено наведеними
нормами матеріального права.

За таких обставин, ухвалене
апеляційним судом рішення ґрунтується
на положеннях чинного законодавства,
неправильного застосування норм
матеріального права чи порушення норми
процесуального права не встановлено,
викладені в ньому висновки
відповідають фактичним обставинам
справи, встановленим на підставі
поданих сторонами доказів, яким дана
належна оцінка.

При цьому колегія суддів виходить із
положень ст. 335 ЦПК України відповідно
до яких під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

З огляду на викладене, підстави для
задоволення скарги та скасування
оскаржуваного рішення відсутні.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення апеляційного суду Донецької
області від 3 березня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.І. Мартинюк
Судді: В.І. Амелін Т.П.
Дербенцева С.О. Карпенко
М.І. Наумчук