АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2014 року
м.
Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

Головуючого : Винту Ю. М.

Суддів : Лисака І.Н., Заводян К.І.

При секретарі : Скрипник С.В.

За участю : представника відповідача
ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 про
звернення стягнення на предмет іпотеки
шляхом передачі у власність та
усунення перешкод у здійсненні права
власності за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» на рішення
Шевченківського районного суду
м.Чернівці від 01 липня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

ПАТ «Дельта Банк» звернулося до
Шевченківського районного суду
м.Чернівці з позовом до ОСОБА_1,
Державної реєстраційної служби
України про звернення стягнення на
предмет іпотеки шляхом передачі
іпотекодержателю предмету іпотеки у
власність та визнання на нього права
власності за іпотекодержателем ПАТ
«Дельта банк», зобов'язання здійснити
державну реєстрацію права власності на
квартиру, припинення права власності
на квартиру іпотекодавця ОСОБА_1,
припинення права користування
житловим приміщенням та виселення,
посилаючись на наступне.

29 вересня 2008 року між АКІБ
«УкрСиббанк» та відповідачем ОСОБА_1
був укладений договір про надання
споживчого кредиту № 0, згідно
якого відповідачеві надано кредит в
сумі 50000,00 доларів США строком до 28.09.2029
року зі сплатою 14,50 % річних.

В якості забезпечення виконання
зобов'язань за договором про надання
споживчого кредиту від 29.09.2008р. між АКІБ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений
договір іпотеки № 94577, відповідно до
умов якого іпотекодавець ОСОБА_1
передав в іпотеку банку нерухоме майно
- двокімнатну квартиру загальною
площею 48,40 кв.м., житлова площа 27,10 кв.м.,
що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та
належить іпотекодавцю на підставі
договору купівлі-продажу.

В зв'язку із неналежним виконанням
відповідачем умов договору про надання
споживчого кредиту, станом на 01.08.2013
року утворилась заборгованість у
розмірі 70365,52 долари США, що згідно
курсу НБУ складає 562431,59 грн., яка
складається: із заборгованості за
кредитом - 48770,92 долари США, що по курсу
НБУ складає 389825,96 грн., заборгованості
по процентам - 21594,60 доларів США, що по
курсу НБУ складає 172605,63 грн.

________________________________________________________________________
_________________________

№ 22ц-794/1258/2014 р.
Головуючий у 1
інстанції: Ярема Л.В.

Категорія : 19/27
Доповідач:
Винту Ю.М.

Просив звернути стягнення на предмет
іпотеки, шляхом передачі
іпотекодержателю предмету іпотеки у
власність та визнання на нього права
власності за іпотекодержателем ПАТ
«Дельта банк», припинити право
власності на квартиру іпотекодавця
ОСОБА_1, припинити право користування
житловим приміщенням усіх мешканців та
виселити усіх мешканців, які
проживають та зареєстровані за адресою
АДРЕСА_1.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м.Чернівці від 01 липня 2014 року
закрито провадження по справі в
частині позовних вимог ПАТ «Дельта
Банк» до Державної реєстраційної
служби України щодо зобов'язання
Державної реєстраційна служби України
здійснити державну реєстрацію права
власності на квартиру за, адресою
АДРЕСА_1, загальна площа 48,40 кв.м.,
житлова площа 27,10 кв.м. за ПАТ «Дельта
Банк».

Рішенням Шевченківського районного
суду м.Чернівці від 01 липня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «Дельта Банк»
просить Шевченківського районного
суду м.Чернівці від 01 липня 2014 року
скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити позовні вимоги.

Приймаючи рішення по справі, суд першої
інстанції, дав неправильну оцінку
зібраним доказам, зробив висновки, які
не відповідають обставинам справи,
порушив норми матеріального та
процесуального права, що призвело до
неправильного вирішення справи. Суд не
з'ясував усі обставини справи, а саме:
чи використовується житлове майно, яке
вважається предметом іпотеки, як місце
постійного проживання іпотекодавця, чи
є у іпотекодавця інше нерухоме житлове
майно, що належить йому на праві
власності, чи висловлює іпотекодавець
свою згоду на відчуження, чи є будь-яке
інше майно, що належить на праві
власності відповідачу, чи перебуває
відповідач у зареєстрованому шлюбі, чи
придбано будь-яке майно за час шлюбу, що
також належить відповідачу на праві
сумісної власності. Тому суд помилково
застосував норми ЗУ "Про мораторій на
стягнення майна громадян України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті".

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
задоволенню не підлягає, виходячи з
наступного.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Статтею 611 ЦК України встановлено, що у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, 29
вересня 2008 року між АКІБ «УкрСиббанк»
та відповідачем ОСОБА_1 був укладений
договір про надання споживчого кредиту
№ 0, згідно якого відповідачеві
надано кредит в сумі 50000,00 доларів США
строком до 28.09.2029 року зі сплатою 14,50 %
річних (а.с. 13-14).

В якості забезпечення виконання
зобов'язань за договором про надання
споживчого кредиту від 29.09.2008р. між АКІБ
«УкрСиббанк» та ОСОБА_1 був укладений
договір іпотеки № 94577, відповідно до
умов якого іпотекодавець ОСОБА_1
передав в іпотеку банку нерухоме майно
- двокімнатну квартиру загальною
площею 48,40 кв.м., житлова площа 27,10 кв.м.,
що знаходиться за адресою АДРЕСА_1, яке
належить іпотекодавцю на підставі
договору купівлі-продажу квартири з
відстроченням платежу, посвідченого 29
вересня 2008 року приватним нотаріусом
Чернівецького міського нотаріального
округу Чернівецької області ОСОБА_3,
зареєстровано в реєстрі за №7531
(а.с.24- 27).

Відповідно до Договору купівлі-продажу
прав вимоги за кредитами від 08 грудня
2011 року, ПАТ «УкрСиббанк» продав
(відступив) права вимоги за кредитами
ПАТ «Дельта Банк», в тому числі за
договором про надання споживчого
кредиту № 0 від 28.09.2008 року, що був
укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та
ОСОБА_1 (а.с.47-50).

Відповідач ОСОБА_1 свої зобов'язання по
поверненню кредиту належним чином не
виконував, внаслідок чого станом на
01.08.2013 року виникла заборгованість у
розмірі 70365,52 долари США, що згідно
курсу НБУ складає 562431,59 грн., яка
складається: із заборгованості за
кредитом - 48770,92 долари США, що по курсу
НБУ складає 389825,96 грн., заборгованості
по процентам - 21594,60 доларів США, що по
курсу НБУ складає 172605,63 грн. (а.с.30).

15.10.2013р. відповідачу ОСОБА_1 як
позичальнику та іпотекодавцю було
направлено вимогу про усунення
порушень по виконанню своїх
зобов'язань за кредитним договором від
29.09.2008р. вимога в порядку ст. 35 Закону
України «Про іпотеку», хоча доказів
отримання даної вимоги відповідачем не
надано (а.с. 39-40).

Згідно з довідкою відділу
адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС
України в Чернівецькій області від
24.12.2013 року та довідкою ЖРЕП №4 від
05.02.2014 р. №310, відповідач та його донька
ОСОБА_4 зареєстровані і постійно
проживають за адресою АДРЕСА_1. Тобто
квартира, яка є предметом іпотеки,
використовується як місце постійного
проживання відповідача.

07 червня 2014 року набрав чинності Закон
України "Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті".

Норма ст. 1 цього Закону містить умови,
за яких нерухоме житлове майно, яке
виступає предметом іпотеки на
забезпечення зобов'язань громадянина
України (позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами
іноземній валюті не може бути
примусово стягнуте (відчужене без
згоди власника). Зокрема, примусове
стягнення (відчуження без згоди
власника) неможливе у разі, якщо
іпотечне майно використовується як
місце постійного проживання
позичальникамайнового поручителя і в
разі, коли у позичальника (майнового
поручителя) не знаходиться у власності
інше нерухоме житлове майно, а також,
коли його загальна площа не перевищує
140 кв.м. для квартири та 250 кв.м. для
житлового будинку.

Цей Закон втрачає чинність з дня
набрання чинності законом, який
врегульовує питання особливостей
погашення основної суми
заборгованості, вираженої в іноземній
валюті, порядок погашення курсової
різниці, що виникає у бухгалтерському
таабо податковому обліку кредиторів та
позичальників, а також порядок
списання пені і штрафів, які
нараховуються на таку основну суму
заборгованості (ст. 3 Закону України
"Про мораторій на стягнення майна
громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті").

З урахуванням тих обставин, що предмет
іпотеки є жилим приміщенням і місцем
постійного проживання ОСОБА_1, доказів
про наявність у нього іншого
нерухомого житлового майна у власності
не має, загальна площа обтяженої
квартири складає 48,40 кв.м., тобто є
меншою за площу, коли Законом України
"Про мораторій на стягнення майна
громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті" допускається звернення
стягнення, колегія суддів вважає, що
судом першої інстанції обґрунтовано
відмовлено в задоволенні позову ПАТ
«Дельта Банк».

Одночасно, колегія суддів звертає
увагу, що відповідно до ч.2 ст.5 ЦК
України акт цивільного законодавства
не має зворотної дії у часі, крім
випадків, коли він пом'якшує або
скасовує цивільну відповідальність
особи.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи апелянта про те, що відповідач
має у власності інше житло, а передане
ним в іпотеку не використовує нічим не
доведені.

Крім того, суд першої інстанції також
дійшов вірного висновку про
відсутність підстав для задоволення
позовних вимог в частині виселення
мешканців із житлового приміщення
через недотримання обов'язкової
процедури їх письмового попередження
про звільнення житлового приміщення
протягом одного місяця.

Відповідно до ст.ст.10, 11 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється
виключно на засадах змагальності
сторін. Суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, користуються рівними
правами щодо надання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості.

Відповідно до ст.131 ЦПК України сторони
зобов'язані подати свої докази чи
повідомити про них суд до або під час
попереднього судового засідання у
справі. Докази подаються у строк,
встановлений судом з урахуванням часу,
необхідного для подання доказів.
Докази, подані з порушенням вимог,
встановлених частиною першою цієї
статті, не приймаються, якщо сторона не
доведе, що докази подано несвоєчасно з
поважних причин.

Всупереч вимогам ст.ст.60, 131
ЦПК України, ПАТ «Дельта Банк» не надав
обґрунтованих доказів на
підтвердження наявності підстав для
звернення стягнення на предмет іпотеки
двокімнатної квартири загальною
площею 48,40 кв.м., що знаходиться за
адресою АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 на
праві власності.

Враховуючи наведене,
колегія приходить до висновку, що
рішення суду першої інстанції
відповідає нормам матеріального й
процесуального права, а доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для його скасування.

На підставі ст. 1 Закону
України "Про мораторій на стягнення
майна громадян України, наданого як
забезпечення кредитів в іноземній
валюті", керуючись ст. ст. 209, 218, 307, 312 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м.Чернівці від 01 липня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді :