У Х В А Л А

23 вересня 2014 року
м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого – судді – Мазун І.А.,

за участю секретаря – Плєхової О.В.,

розглянувши у судовому засіданні в
м.Одесі цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вселення в
житлове приміщення та не перешкоджання
в користуванні жилим приміщенням за
призначенням, -

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду
м.Одеси звернувся ОСОБА_1 з позовом до
ОСОБА_2 про вселення в житлове
приміщення та не перешкоджання в
користуванні жилим приміщенням за
призначенням. В обґрунтування своїх
позовних вимог позивач зазначив, що на
підставі укладеного між ним та його
померлою дружиною ОСОБА_3 договору
довічного утримання від 13.12.2003р., йому
належить квартира АДРЕСА_1. Однак не
зважаючи на законність майнових прав
та на те, що заочним рішенням
Малиновського районного суду м.Одеси
від 16 грудня 2013р., заповіт ОСОБА_3 від
16.06.2006р., в частині охоплення права
заповідача на квартиру АДРЕСА_1 на
ім.»я відповідачки було визнано
недійсним, відповідачка перешкоджає
позивачеві у належній реалізації цих
прав щодо вказаної квартири,
безпідставно займає відповідне
приміщення.

У зв’язку з викладеними обставинами і
через неможливість вирішення виниклих
питань позасудовим шляхом, ОСОБА_1
просив суд на підставі ст.ст. 321,391 ЦК
України, ст.ст.150,155 ЖК України визнати
його право на вселення у квартиру
АДРЕСА_1 та зобов’язати відповідача. не
перешкоджати в користуванні майном та
проживанню.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні
підтримав позовні вимоги та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 в
судовому засіданні просила закрити
провадження у справі посилаючись на те,
що справа між тими самими сторонами,
про той самий предмет та з тих самих
підстав вже була розглянута
Малиновським районним судом м.Одеси і
рішенням Апеляційного суду Одеської
області від 17.12.2013р. в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_5 про
вселення в житлове приміщення та не
перешкоджання в користуванні жилим
приміщенням за призначенням
відмовлено, про що надала копію
відповідних документів.

Розглянувши матеріали справи, суд
вважає, що є підстави для закриття
провадження у справі.

В матеріалах справи є копія позовної
заяви, з якої вбачається, що позивач
ОСОБА_1 10.12.2012р. вже звертався до
Малиновського районного суду м.Одеси з
приводу спору між тими самими
сторонами, про той самий предмет і з тих
самих підстав, а саме про вселення в
житлове приміщення та не перешкоджання
в користуванні жилим приміщенням за
призначенням.

Рішенням Малиновського районного суду
м.Одеси від 17.07.2013р. позовні вимоги
ОСОБА_1 задоволені. Вирішено вселити
ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1, що належить
йому на праві приватної власності.
Зобов’язано ОСОБА_5 не перешкоджати
ОСОБА_1 в користуванні вказаною
квартирою, що належить йому на праві
приватної власності.

17.12.2013р. рішенням Апеляційного суду
Одеської області скасовано вказане
рішення Малиновського районного суду
м.Одеси від 17.07.2013р. та постановлено
нове рішення, яким відмовлено у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_5 про вселення в житлове
приміщення та не перешкоджання в
користуванні жилим приміщенням за
призначенням. Зазначене рішення
Апеляційного суду Одеської області від
17.12.2013р. набрало законної сили.

Крім того, представником відповідачки
надано копію рішення Апеляційного
суду Одеської області від 21.08.2013р., яким
скасовано рішення Малиновського
районного суду м.Одеси від 23.10.20107р. про
відмову в задоволенні позову ОСОБА_3 до
ОСОБА_1 про розірвання договору
довічного утримання та постановлено
нове рішення, яким договір довічного
утримання від 13.12.2003р., укладений між
ОСОБА_1 та ОСОБА_3, розірвано та
повернуто ОСОБА_3 право власності на
спірну квартиру.

Відомостей про те, що зазначене
рішення скасовано у суду немає.

Згідно до п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України суд
ухвалою закриває провадження у справі,
якщо набрали законної сили рішення
суду або ухвала суду про закриття
провадження у справі у зв’язку з
відмовою позивача від позову або
укладенням мирової угоди сторін,
ухвалені або постановлені з приводу
спору між тими самими сторонами, про
той самий предмет і з тих самих підстав.

Таким чином, суд прийшов до висновку
про те, що позивач вже звертався до суду
з таким самим позовом про той самий
предмет, до того самого відповідача і з
тих самих підстав і з цього приводу вже
було постановлено судове рішення, яке
набрало законної сили.

Посилаючись на вищевикладене, суд
вважає за необхідне закрити
провадження у справі на підставі п.2 ч.1
ст.205 ЦПК України.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 205, ст. 206 ЦПК
України, суд -

У Х В А Л И В:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про вселення в житлове
приміщення та не перешкоджання в
користуванні жилим приміщенням за
призначенням закрити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом
подання апеляційному суду через суд
першої інстанції апеляційної скарги
протягом п’яти днів з дня проголошення
ухвали. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п’яти днів з дня отримання
копії ухвали суду.

Суддя
І.А.Мазун