Єдиний унікальний номер 725/3781/14-ц
Номер провадження 2-о/725/50/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2014 року м.Чернівці

Першотравневий районний суд м.
Чернівці в складі:

головуючого судді Федіної А.В.

при секретарі Сорокан М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернівці справу за
заявою ОСОБА_1, заінтересована особа:
Управління Пенсійного фонду України в
м.Чернівцях про встановлення факту
належності правовстановлюючих
документів ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою
про встановлення факту належності
правовстановлюючих документів.

Посилався на те, що у липні 2014 року він
звернувся до Управління пенсійного
фонду України в м.Чернівцях з приводу
поновлення виплати йому пенсії.

При розгляді його документів, які
знаходяться в пенсійній справі,
працівниками управління було виявлено,
що ряд документів, які підтверджують
його трудовий стаж, містять помилку в
написанні його по-батькові.

Так, на першій сторінці трудової книжки
зазначено прізвище, ім'я, по-батькові
ОСОБА_1, хоча на вкладиші до трудової
книжки зазначено ОСОБА_1.

Також, при оформленні військового
квитка НОМЕР_1 було допущено помилку та
зроблено запис його по-батькові як
«ОСОБА_1», хоча згідно свідоцтва про
народження серії НОМЕР_2, виданого
Чернівецьким міським РАЦС м.Чернівці
вірним є по-батькові «ОСОБА_1».

У зв'язку з необхідністю поновлення
виплати пенсії просив встановити факт
належності йому трудової книжки,
виданої 03.08.1950 року, а також
військового квитка серія НОМЕР_1.

Заявник та його представник у судове
засідання не з'явилась, від
представника заявника до суду надійшла
заява про розгляд справи у її
відсутності, заявлені вимоги
підтримала в повному обсязі та просила
задовольнити.

Представник заінтересованої особи
Управління Пенсійного фонду України в
м.Чернівці у судове засідання не
з'явився. Подав до суду заяву, в якій
просив розглянути справу у його
відсутності, не заперечував проти
встановлення факту належності
правовстановлюючого документу.

Суд, дослідивши письмові матеріали
справи, вважає, що заява підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень
окрім випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу.

Так, судом встановлено, що заявник
ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1, його
батьком, згідно свідоцтва про
народження, зазначено «ОСОБА_2» (а.с.7).

З дослідженої у судовому засіданні
копії трудової книжки, виданої 03.08.1950
року, судом встановлено, що на її першій
сторінці по-батькові заявника
зазначено як «ОСОБА_1» (а.с.8).

В подальшому, на вкладиші до трудової
книжки, заповненому 14.01.1992 року,
по-батькові заявника було вказано як
«ОСОБА_1» (а.с.19).

Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд
розглядає справи про встановлення
факту належності правовстановлюючих
документів особі, прізвище, ім'я ,
по-батькові, місце і час народження
якої, що зазначені в документі, не
зберігаються з ім'ям, по-батькові,
прізвищем, місцем та часом народження
цієї особи, зазначеним у свідоцтві про
народження або в паспорті.

Те, що дійсним прізвищем іменем та
по-батькові заявника є «ОСОБА_1»
підтверджується копією його
закордонного паспорта (а.с.3), а також
копією свідоцтва про народження (а.с.7),
які наявні в матеріалах справи.

Аналізуючи зібрані по справі докази,
суд приходить до висновку, що дана
вимога заяви про встановлення факту
належності ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1
трудової книжки, виданої 03.08.1950 року -
обґрунтована та підлягає задоволенню.

Щодо вимоги про встановлення факту
належності йому військового квитка
серія НОМЕР_1 слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 256 ЦПК України
справи про встановлення факту
належності особі паспорта, військового
квитка, квитка про членство в
об'єднанні громадян, а також свідоцтв,
що їх видають органи державної
реєстрації актів цивільного стану,
судовому розгляду в окремому
провадженні не підлягають.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у п.12 постанови №5 від 31.03.1995
року «Про судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення», заяви про встановлення
факту належності особі вироку або
рішення суду, квитка про членство в
об'єднанні громадян, військового
квитка та інших документів, що
посвідчують особу, не підлягають
розгляду в порядку, передбаченому
розділом четвертим ЦПК України,
оскільки ці питання вирішуються
органом, який видав документ.

Таким чином, вимога про встановлення
факту належності заявнику військового
квитка задоволенню не підлягає,
враховуючи вище викладене.

Керуючись ст.ст.3, 6, 58, 60, 61, 64, 208, 209, 212,
213-215, 218, 234 ч.2 п.5, 235, 256 ч.1 п.1, 259, 294 ЦПК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити частково.

Встановити факт належності ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, правовстановлюючого
документа, а саме: трудової книжки, яка
була видана 03.08.1950 року.

В решті - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці
А. В. Федіна