Справа № 359/6630/13-ц Головуючий у І
інстанції Чирка С.С.Провадження №
22-ц/780/4459/14 Доповідач у 2 інстанції
КулішенкоКатегорія 58
РІШЕННЯ

Іменем України

24 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,

суддів: Сержанюка А.С., Сушко Л.П.,

при секретарі: Горошук І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали цивільної справи
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 27 вересня 2013 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до Громадської
організації "Садове товариство "Масив
Кийлівський", ОСОБА_2 про визнання
рішень загальних зборів недійсними та
зобов'язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до
суду із указаним позовом, в якому
просив визнати недійсними рішення,
витребувати протокол загальних зборів
громадської організації садового
товариства «Масив Кийлівський» від 22
серпня 2010 року; зобов'язати голову
правління ОСОБА_2 подати до Державної
реєстраційної служби необхідні
документи для скасування державної
реєстрації його, як голови правління;
провести перерахунок обов'язкових
платежів та внесків; заборонити
встановлювати членські внески та
повернути винагороду за виконання
посадових обов'язків; зобов'язати
Державну реєстраційну службу України
скасувати державну реєстрацію ОСОБА_2,
як голови правління громадської
організації садового товариства
«Масив Кийлівський».

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що
він є членом громадської організації
садового товариства «Масив
Кийлівський». 22 серпня 2010 року були
проведені загальні збори товариства,
під час прийняття рішення на цих зборах
були присутніми лише 124 особи, тобто
менше половини від загального складу
членів громадської організації
садового товариства «Масив
Кийлівський», який згідно державного
реєстру складає 250 осіб.

Рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 27 вересня 2013 року в позові
відмовлено.

Не погоджуючись з висновками,
наведеними в рішенні суду, ОСОБА_1
звернувся з апеляційною скаргою, в якій
просить рішення суду скасувати та
ухвалити по справі нове рішення, яким
задовольнити його позовні вимоги.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
до часткового задоволення з таких
підстав:

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 214 ЦПК України рішення
має відповідати в тому числі на
наступні питання: 1) чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; 2) які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; 3) яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

За результатами апеляційного розгляду
колегія суддів приходить до висновку,
що значеним вимогам оскаржуване судове
рішення відповідає не в повній мірі.

Відмовляючи в позові, суд першої
інстанції виходив із недоведеності
позивачем тієї обставини, що станом на
22 серпня 2010 року у громадській
організації садовому товаристві
«Масив Кийлівський» було більше ніж 240
членів, а тому відсутні підстави
вважати проведення загальних зборів
без кворуму.

Ст. 10 ЦПК України встановлено принцип
змагальності сторін в цивільному
процесі, який полягає в тому, що кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, прямо встановлених Законом.
Аналогічна норма міститься і в ст. 60 ЦПК
України. Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін та інших осіб, які беруть
участь у справі, виникає спір. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі. Доказування
не може ґрунтуватися на припущеннях. За
таких умов суд може приймати та
покладати в основу рішення по справі
лише ті обставини, які були доведені
сторонами.

Судом першої інстанції встановлено, що
відповідно до протоколу № 2 загальних
зборів громадської організації
садового товариства «Масив
Кийлівський» від 22 серпня 2010 року
загальна кількість членів садового
товариства становить 240 осіб.

Рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 18 травня 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_1 до громадської організації
садового товариства «Масив
Кийлівський» про визнання загальних
зборів громадської організації
садового товариства «Масив
Кийлівський» від 30 червня 2012 року
неправомірними, а прийняті рішення на
цих зборах недійсними встановлено, що
відповідно до витягу Державної
реєстраційної служби України станом на
21 березня 2012 року кількість членів
садового товариства становить 250
членів.

У листах Реєстраційної служби
Бориспільського міськрайонного
управління юстиції Київської області
від 17 вересня 2013 року та 25 вересня 2013
року зазначено, що при включенні
відомостей про юридичну особу 5 вересня
2005 року до Єдиного державного реєстру
було внесено 250 членів. Законодавством
України не передбачено ведення обліку
членів громадської організації
державними реєстраторами.

Згідно із п. 4.2 Статуту громадської
організації садового товариства
«Масив Кийлівський» загальні збори є
вищим керівним органом товариства і
правомочні приймати рішення з
будь-яких питань діяльності товариства
простою більшістю голосів від числа
присутніх, за умови присутності не
менше половини від списочного складу.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 зазначав,
що членами садового товариства є 250
осіб та посилався на витяги з Єдиного
державного реєстру юридичних та
фізичних осіб-підприємців від 17
листопада 2009 року, 21 березня 2013 року та
рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 18 травня 2013 року.

Крім того, до апеляційної скарги ОСОБА_1
надав витяг із Єдиного державного
реєстру юридичних осіб та фізичних
осіб-підприємців, в якому зазначено, що
станом на 22 серпня 2010 року кількість
членів складу громадської організації
садового товариства «Масив
Кийлівський» складає 250 осіб (а.с 124-125).

Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Як вбачається з рішення
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 18 травня 2013 року,
станом на 21 березня 2013 року кількість
членів становила 250 осіб. Зазначена
кількість членів садового товариства
підтверджується і листом прокуратури
Київської області щодо результатів
перевірки за зверненням ОСОБА_2, а також
витягом Державної реєстраційної
служби від 17 листопада 2009 року на
вимогу ОСОБА_2 (а.с. 17-21).

Відповідно до списку членів садового
товариства «Масив Кийлівський»
кількість членів товариства складає 244
осіб (а.с. 62-76). Згідно з іншим списком
кількість членів товариства становить
297 осіб (а.с. 77-98).

У порушення ст.ст. 213, 214 ЦПК України суд
першої інстанції належним чином не
встановив обставини справи, не
з'ясував, чи виключалися члени із
громадської організації садового
товариства «Масив Кийлівський» з 2009
року, не дав оцінки доказам у справі в
їх сукупності.

Враховуючи, що судом неповно з'ясовані
обставини, що мають значення для
справи, рішення суду першої інстанції
підлягає скасуванню із ухваленням
нового рішення по справі в частині
визнання загальних зборів громадської
організації «Садове товариство «Масив
Кийлівський» від 22 серпня 2010 року
недійсними.

Вирішуючи питання щодо інших заявлених
позивачем позовних вимог, колегія
суддів приходить до висновку, що вони
не підлягають до задоволення, виходячи
із наступного.

Так, звертаючись до суду із позовом про
захист порушеного права шляхом
зобов'язання вчинити певні дії голову
правління Садового товариства "Масив
Кийлівський", позивач не довів, якими
саме діями чи бездіяльністю відповідач
порушив, не визнав, оспорив його права,
свободи чи інтереси як члена садового
товариства, та не надав доказів
вчинення таких дій чи бездіяльності.

На підтвердження своїх вимог позивач
посилався на ст. ст. 14, 41 Конституції
України, відповідно до яких право
власності на землю гарантується. Це
право набувається і реалізується
громадянами, юридичними особами та
державою виключно відповідно до
закону. Кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю, результатами своєї
інтелектуальної, творчої діяльності.
Право приватної власності набувається
в порядку, визначеному законом.
Громадяни для задоволення своїх потреб
можуть користуватися об'єктами права
державної та комунальної власності
відповідно до закону. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений права
власності. Право приватної власності є
непорушним. Примусове відчуження
об'єктів права приватної власності
може бути застосоване лише як виняток з
мотивів суспільної необхідності, на
підставі і в порядку, встановлених
законом, та за умови попереднього і
повного відшкодування їх вартості.
Примусове відчуження таких об'єктів з
наступним повним відшкодуванням їх
вартості допускається лише в умовах
воєнного чи надзвичайного стану.
Конфіскація майна може бути
застосована виключно за рішенням суду
у випадках, обсязі та порядку,
встановлених законом. Використання
власності не може завдавати шкоди
правам, свободам та гідності громадян,
інтересам суспільства, погіршувати
екологічну ситуацію і природні якості
землі.

Відповідно до ст. ст. 20, 81, 85 ЦК України,
на які також посилається позивач як на
підставу заявлених вимог, право на
захист особа здійснює на свій розсуд.
Нездійснення особою права на захист не
є підставою для припинення цивільного
права, що порушене, крім випадків,
встановлених законом. Юридична особа
може бути створена шляхом об'єднання
осіб та (або) майна. Непідприємницькими
товариствами є товариства, які не мають
на меті одержання прибутку для його
наступного розподілу між учасниками.
Особливості правового статусу окремих
видів непідприємницьких товариств
встановлюються законом.

Відповідно до ст. ст. 1, 4, 21, 27 Закону
України "Про об'єднання громадян",
об'єднанням громадян є добровільне
громадське формування, створене на
основі єдності інтересів для спільної
реалізації громадянами своїх прав і
свобод. Об'єднання громадян може мати у
власності кошти та інше майно,
необхідне для здійснення його
статутної діяльності. Об'єднання
громадян набуває право власності на
кошти та інше майно, передане йому
засновниками, членами (учасниками) або
державою, набуте від вступних та
членських внесків, пожертвуване
громадянами, підприємствами,
установами та організаціями, а також на
майно, придбане за рахунок власних
коштів чи на інших підставах, не
заборонених законом. Громадські
організації також мають право на майно
та кошти, придбані в результаті
господарської та іншої комерційної
діяльності створених ними
госпрозрахункових установ та
організацій, заснованих підприємств.

Разом із тим, із змісту наведених норм
матеріального права не вбачається, що
відповідач, перебуваючи на посаді
голови правління Громадської
організації "Садове товариство "Масив
Кийлівський", порушив, не визнав,
оспорив будь-які права, свободи,
інтереси позивача; позивачем не
доведено наявності факту будь-яких
порушень нормативно-правових актів або
статуту з боку відповідача.

Також позивачем не доведено, що
відповідач на передбачених законом або
статутом підставах має провести
перерахунок членських внесків та
повернути винагороду за виконання
посадових обов'язків особами, які цю
винагороду отримували, при цьому
розмір внесків і винагороди, як і факт
їх сплати, позивачем доведені не були.

Крім того, колегія суддів враховує, що
частина позовних вимог адресована
Державній реєстраційній службі
України, яких не притягнуто до участі в
справі в якості відповідачів, а тому
дані позовні вимоги не можуть бути
задоволені із цих підстав.

З огляду на викладене заявлені
позивачем в цій частині позовні вимоги
колегія суддів рахує необґрунтованими
та безпідставними і вважає, що суд
першої інстанції правильно відмовив
позивачу в їх задоволенні.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 314, 316, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
задовольнити частково.

Рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 27 вересня 2013 року скасувати та
ухвалити нове рішення.

Визнати загальні збори громадської
організації «Садове товариство «Масив
Кийлівський» від 22 серпня 2010 року
недійсними.

В іншій частині рішення
Бориспільського міськрайонного суду
Київської області від 27 вересня 2013 року
залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді: