У х в а л а

іменем україни

6 серпня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ситнік О.М.,

суддів
Євтушенко О.І.,
Журавель В.І.,

Завгородньої І.М.,
Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

за касаційною
скаргою Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк», поданою представником -
Шулікою Аліною Володимирівною, на
ухвалу Демидівського районного суду
Рівненської області від 4 лютого 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Рівненської області від 20 березня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Посилалося на те, що 27
грудня 2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк»
та ОСОБА_3 був укладений кредитний
договір б/н, згідно умов якого останній
був наданий кредит в розмірі 250 грн у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою 36 %
річних на суму залишку заборгованості.
Відповідачка порушила умови
кредитного договору, у зв'язку з чим
станом на 31 жовтня 2013 року утворилась
заборгованість в розмірі 17 668 грн 26 коп.

Ухвалою Демидівського
районного суду Рівненської області від
4 лютого 2014 року позовну заяву залишено
без розгляду, у зв'язку з повторною
неявкою позивача в судове засідання.

Ухвалою апеляційного
суду Рівненської області від 20 березня
2014 року ухвалу Демидівського районного
суду Рівненської області від 4 лютого
2014 року залишено без змін.

У касаційній скарзі
представник ПАТ КБ «ПриватБанк» -
Шуліка А.В. просить скасувати
оскаржувані ухвали судів попередніх
інстанцій та передати справу на новий
розгляд до суду першої інстанції,
мотивуючи свої вимоги порушенням
судами норм процесуального права.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог ч. 1
ст. 335 ЦПК України суд касаційної
інстанції в межах касаційної скарги
перевіряє правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні суду чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність чи недостовірність того
чи іншого доказу, про перевагу одних
доказів над іншими.

Залишаючи позовну заяву без розгляду,
суд першої інстанції, з висновками
якого погодився суд апеляційної
інстанції, виходив з того, що позивач,
повідомлений належним чином, в судове
засідання повторно не з'явився, про
причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до п. 3
ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд постановляє
ухвалу про залишення заяви без
розгляду, якщо належним чином
повідомлений позивач повторно не
з'явився в судове засідання, якщо від
нього не надійшла заява про розгляд
справи за його відсутності.

Відповідно до ч. ч.
1, 6 ст. 74 ЦПК України судові виклики
здійснюються судовими повістками про
виклик. Особи, які беруть участь у
справі, а також свідки, експерти,
спеціалісти і перекладачі можуть бути
повідомлені або викликані в суд
телефонограмою, факсом чи за допомогою
інших засобів зв'язку, які забезпечують
фіксацію повідомлення або виклику.

Відповідно до п. 6
Тимчасового регламенту обміну
електронними документами між судом та
учасниками судового процесу,
затвердженого наказом Державної
судової адміністрації України від 7
вересня 2012 року № 105, облік електронних
відправок здійснюється у відповідних
реєстрах електронної відправки. Після
отримання електронного підтвердження
доставки електронного листа в поштову
скриньку Користувача відповідальний
працівник суду роздруковує таке
повідомлення та долучає його до
матеріалів справи. Отримання
електронного підтвердження доставки
електронного листа в поштову скриньку
Користувача є тестовим підтвердженням
факту належного повідомлення
Користувача судом.

З матеріалів
справи вбачається, що судові повістки
на адресу позивача направлені не були.
Натомість у матеріалах справи
містяться довідки від 11 січня 2014 року
та від 17 січня 2014 року про доставку на
ім'я позивача електронного листа на
електронну адресу про виклик у судові
засідання на 11 січня 2014 року та на 17
січня 2014 року.

Таким чином, перевіривши доводи
касаційної скарги, суд касаційної
інстанції дійшов висновку про
відхилення касаційної скарги та
залишення без змін ухвали
Демидівського районного суду
Рівненської області від 4 лютого 2014
року та ухвали апеляційного суду
Рівненської області від 20 березня 2014
року, оскільки судові рішення законні
та обґрунтовані.

Доводи касаційної
скарги не дають підстав для висновку
про неправильне застосування судами
першої та апеляційної інстанцій норм
матеріального права та порушення
судами норм процесуального права, яке
призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 337
ЦПК України суд касаційної інстанції
відхиляє касаційну скаргу, якщо визнає,
що рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» відхилити.

Ухвалу Демидівського
районного суду Рівненської області від
4 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Рівненської області від 20 березня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
О.М.
Ситнік

Судді:

О.І. Євтушенко

В.І. Журавель

І.М. Завгородня

Ю.Г. Іваненко