АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7820/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Якименко Л. Г. Доповідач - Кочкова
Н.О. Категорія
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд Дніпропетровської
області у складі:

Головуючої - судді
Кочкової Н.О.,

суддів -
Григорченка Е.І., Каратаєвої Л.О.,

при секретарі -
Сичевській А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «ПриватБанк» на
рішення Амур-Нижньодніпровського
району м. Дніпропетровська від 14 травня
2014 року,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернувся до суду з вищезазначеним
позовом, в обґрунтування якого
посилався на те, що 27 вересня 2007 року з
ОСОБА_2 був укладений кредитний договір
у вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку на суму 5000
грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 24,00% на
рік на суму залишку заборгованості.
Відповідач свої зобов'язання за
кредитним договором належним чином не
виконував, у зв'язку з чим станом на 15
січня 2014 року утворилась
заборгованість у сумі 40260,65 грн., яка
складається з: 5000 грн. - заборгованість
за кредитом, 21837,54 грн. - заборгованість
по процентам за користування кредитом,
13423,11 грн. заборгованість по комісії та
пені. Враховуючи виданий 10 жовтня 2008
року Амур-Нижньодніпровським районним
судом м. Дніпропетровська судовий
наказ на суму 7378гр. 42коп.,
заборгованість складає 32882,23 грн. Крім
того, відповідно п. 8.6 умов та правил
надання банківських послуг нараховано
штраф 500, 00 грн. - (фіксована частина) та
1644,11 грн. штраф (процентна складова).
Відповідач добровільно заборгованість
за кредитним договором не погашає, тому
ПАТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути
заборгованість в сумі 35026,34 грн., та
витрати по сплаті судового збору (а.с.
3-4).

Рішенням
Амур-Нижньодніпровського району м.
Дніпропетровська від 14 травня 2014 року у
задоволенні позовних вимог ПАТ КБ
«ПриватБанк» - відмовлено (а.с 43).

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
"ПриватБанк", посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
ставить питання про скасування рішення
суду та просить ухвалити нове рішення
про задоволення позову в повному
обсязі (а.с. 45-48).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених позовних вимог,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
27 вересня 2007 року між ПАТ КБ
«Приватбанк» та відповідачем ОСОБА_2
був укладений кредитний договір у
вигляді встановлення кредитного
ліміту на платіжну картку у розмірі 5000
грн. з кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки, зі
сплатою 24% річних за користування
кредитними коштами на суму залишку
заборгованості. У зв'язку з неналежним
виконанням позичальником умов
договору утворилась заборгованість за
кредитом.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог, суд 1 інстанції виходив із того,
що ПАТ КБ "ПриватБанк" пропустив
трирічний строк на звернення до суду,
оскільки строк виконання кредитного
договору, визначений банком, - жовтень
2008 року, а банк звернувся до суду 03
лютого 2014 року.

Вказані висновки зроблені судом без
порушення норм матеріального та
процесуального права, оскільки згідно
із ч. 5 ст. 261 ЦК України за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання, а відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК
України сплив строку позовної
давності, про що заявлено відповідачем,
є підставою для відмови в позові. 15
квітня 2014 року відповідач подав до суду
першої інстанції заперечення на позов,
в яких посилався на сплив позовної
давності, що є підтвердженням того, що
він зробив заяву про застосування
строку позовної давності (а. с. 29-31).

Із матеріалів справи вбачається, що у п.
3.1.1. Правил користування платіжною
картою строк дії карти зазначено на
лицевій стороні карти (місяць і рік).
Карта дійсна до останнього
календарного дня вказаного місяця.
Крім того, у п. 5.4 встановлено, що строк
погашення кредиту у повному обсязі - не
пізніше останнього місяця, зазначеного
на платіжній картці (а.с 14 зворот).

Посилання апелянта на те, що підписавши
27 вересня 2007 року заяву, відповідач
погодився з Умовами та Правилами
надання банківських послуг, що в свою
чергу свідчить про домовленість між
сторонами щодо збільшення строку
позовної давності, є безпідставними
виходячи з наступного. Пунктом 9.12
вказаних правил передбаченого, що
договір діє протягом 12 місяців із дня
підписання; якщо протягом цього строку
жодна із сторін не проінформує іншу
сторону про припинення дії договору,
він автоматично пролонгується на той
же строк. Однак, вказані правила
відповідачем не підписані, а згідно
довідки про стандартні умови
кредитування Приватбанку та
орієнтовану сукупну вартість
«Саsh-кредиту» (а.с.11), яка містить підпис
відповідача - строк кредиту 12 місяців.
Тобто, у вищевказаній довідці про
збільшення строку позовної давності не
вказано.

Крім того, банком не надано жодного
доказу про отримання відповідачем
картки з новим терміном дії, що
свідчило б про продовження дії
договору, а пункт 9.3 вищевказаних
Правил виключає можливість
необмеженого строку дії карткового
рахунку у разі ненадходження достатніх
коштів більше 6 місяців.

Доводи апелянта про те, що відповідач
має змогу користуватися кредитним
коштами, здійснюючи операції з
картковим рахунком через Інтернет -
банк «Приват24» є безпідставними та
спростовуються матеріалами справи.

Крім того, відповідно до п. 7 ч. 13 ст. 11
Закону України «Про захист прав
споживачів» у спорах щодо споживчого
кредитування кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув.

Виходячи із того, що банк у своїй
позовній заяві не ставив питання про
поновлення пропущеного строку
позовної давності, поважних причин
пропуску строку не зазначив, на
обставини, які свідчать про
переривання строку позовної давності -
не посилався, - суд 1 інстанції
правильно відмовив у задоволенні
позову.

При цьому судовий наказ, виданий 10
жовтня 2008 року, - не можна прийняти до
уваги, оскільки ухвалою
Амур-Нижньодніпровського району м.
Дніпропетровська від 14 травня 2014 року
вказаний наказ скасований.

Судом 1 інстанції у досить повному
обсязі з'ясовані права та обов'язки
сторін, доводи сторін перевірені і їм
дана належна оцінка, неправильного
застосування норм матеріального права
або порушень норм процесуального
права, які є обов'язковою підставою для
скасування чи зміни рішення не
встановлено, справа розглянута у
рамках позовних вимог та на підставі
наданих доказів, підстав для виходу за
межі апеляційної скарги не вбачається,
тому апеляційний суд приходить до
висновку, що рішення суду є законним і
обґрунтованим, і його слід залишити без
змін.

Керуючись ст.. 307, 308 ЦПК України,
апеляційний суд, -

У Х В А
Л И В:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства КБ
"ПриватБанк" - ВІДХИЛИТИ.

Рішення Амур-Нижньодніпровського
району м. Дніпропетровська від 14 травня
2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуюча:
Кочкова Н.О.

Судді:
Григорченко Е.І.

Каратаєва Л.О.