ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ
СПРАВ
У х в а л а

іменем україни

09 липня 2014 р. м. Київ Колегія
суддів судової палати у цивільних
справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Євграфової Є.П.,
Іваненко
Ю.Г.,

Касьяна О.П., Ситнік О.М.,

розглянувши в судовому засіданні
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
Великодимирської селищної ради
Броварського району Київської області,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа: відділ
Держземагенства у Броварському районі
Київської області про визнання права
власності на частину житлового будинку
в порядку спадкування за законом,
визнання недійсними рішень селищної
ради та Державних актів на право
власності на земельні ділянки,
за касаційною скаргою ОСОБА_3 на
рішення апеляційного суду Київської
області від 29 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_3 звернулась до суду з
вищезазначеним позовом до
відповідачів.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_6,
після його смерті відкрилася спадщина
на все належне йому майно, в тому числі
на житловий будинок з надвірними
будівлями та спорудами, які
знаходяться за адресою: АДРЕСА_2.

Спадкоємцями після смерті ОСОБА_6 є
позивачка ОСОБА_3, її брат ОСОБА_7 та
сестра ОСОБА_8

Рішенням Броварського міськрайонного
суду Київської області від 18
листопада 2013 року позов задоволено.

Визнано право власності в порядку
спадкування за законом за ОСОБА_3 на 1/2
частину житлового будинку в АДРЕСА_2,
загальною площею 57,6 кв.м., житловою
площею - 39,0 кв.м, з відповідними
надвірними будівлями та спорудами, а
саме: сарай - Б, погріб - В, вбиральню - Г,
колодязь - К, огорожу N, після смерті
ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Визнано недійсним рішення
Великодимерської селищної ради
Броварського району Київської області
XXVІІ сесії V скликання № 505 від
19 січня 2010 року про надання ОСОБА_5
дозволу на розробку технічної
документації із землеустрою щодо
складання державного акта на право
власності на земельну ділянку для
індивідуального житлового будівництва
площею 0,08 га, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_2.

Визнано недійсним рішення
Великодимерської селищної ради
Броварського району Київської області
XXVІІ сесії V скликання № 505 від
19 січня 2010 року про надання ОСОБА_9
дозволу на розробку проекта відводу
земельної ділянки для індивідуального
житлового будівництва площею 0,15 га, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_3.

Визнано недійсним рішення
Великодимерської селищної ради
Броварського району Київської області
XXVІІ сесії V скликання № 505
від 19 січня 2010 року про надання ОСОБА_5
дозволу на розробку проекта відводу
земельної ділянки для індивідуального
житлового будівництва площею 0,15 га, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_4.

Визнано недійсним рішення
Великодимерської селищної ради
Броварського району Київської області
VІІІ сесії VІ скликання від
25 листопада 2011 року про затвердження
технічної документації із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право власності на
земельну ділянку, яка була надана для
будівництва та обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд та передання у власність
земельної ділянки для будівництва
ОСОБА_5 площею 0,0828 га в АДРЕСА_2.

Визнано недійсним рішення
Великодимерської селищної ради
Броварського району Київської області
XXXІ сесії V скликання № 615 від 7
жовтня 2010 року про затвердження
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки, що посвідчує право
власності на земельну ділянку, яка була
надана для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, та
передання у власність земельної
ділянки для будівництва ОСОБА_9 площею
0,15 га в АДРЕСА_3.

Визнано недійсним рішення
Великодимерської селищної ради
Броварського району Київської області
XXXІ сесії V скликання № 615 від 7
жовтня 2010 року про затвердження
проекту землеустрою щодо відведення
земельної ділянки, що посвідчує право
власності на земельну ділянку, яка була
надана для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд, та
передання у власність земельної
ділянки для будівництва ОСОБА_5 площею
0,15 га в АДРЕСА_4.

Визнано недійсним Державний акт на
право власності на земельну ділянку
площею 0,0828 га для індивідуального
житлового будівництва, що знаходиться
адресою: АДРЕСА_2, на ім'я ОСОБА_5

Визнано недійсним Державний акт на
право власності на земельну ділянку
площею 0,1500 га для індивідуального
житлового будівництва, що знаходиться
адресою: АДРЕСА_3, на ім'я ОСОБА_9.

Визнано недійсним Державний акт на
право власності на земельну ділянку
площею 0,1500 га для індивідуального
житлового будівництва, що знаходиться
адресою: АДРЕСА_4, на ім'я ОСОБА_5

Рішенням апеляційного суду Київської
області від 29 січня 2014 року, рішення
суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове рішення, яким у
задоволені позову відмовлено.

Перевіривши доводи, викладені у
касаційній скарзі, колегія суддів
приходить до висновку, що касаційна
скарга підлягає відхиленню на таких
підставах.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач набула право користування
земельною ділянкою з жовтня
1981 року, тому має право на усунення
перешкод у користуванні земельною
ділянкою в силу положень ст. 392 ЦК
України.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та відмовляючи в задоволенні
позовних вимог, суд апеляційної
інстанції дійшов висновку про
відсутність підставі для задоволення
вимог позивача

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
процесуального законодавства і
всебічно перевіривши обставини,
вирішив справу у відповідності з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або виходячи із загальних
засад і змісту законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, в
якому повно відображені обставини, що
мають значення для даної справи,
висновки суду про встановлені
обставини і правові наслідки є
вичерпними, відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що
під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в
позові відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати; 7) чи є
підстави допустити негайне виконання
судового рішення; 8) чи є підстави для
скасування заходів забезпечення
позову.

Судами першої та апеляційної інстанції
встановлено, що 8 жовтня 1981 року
державним нотаріусом Броварської
державної нотаріальної контори Базир
В.Г. їй та її брату було видано
свідоцтво про право на спадщину за
законом на житловий будинок.

У ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її сестра ОСОБА_8,
а брат ОСОБА_7 помер в ІНФОРМАЦІЯ_3.
Спадкоємцями 1/2 частини житлового
будинку після смерті ОСОБА_7 стали його
дружина - ОСОБА_5 та діти - ОСОБА_5 і
ОСОБА_9

21 вересня 2012 року вона звернулась до КП
"Броварське МБТІ" із заявою про
реєстрацію дубліката свідоцтва про
право на спадщину на житловий будинок
від 8 жовтня 1981 року, проте листом КП
"Броварське МБТІ" було відмовлено у
реєстрації дубліката свідоцтва.

Згідно витягу з погосподарської книги
за 1980-1982 роки по особовому рахунку
НОМЕР_1 ОСОБА_6 є головою господарства,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2.
Пізніше номер будинку змінено на
«АДРЕСА_2». Згідно листа
Великодимерської селищної ради від 31
січня 2013 року № 57 зміна адреси
відбулась внаслідок будівництва нових
житлових будинків.

10 вересня 2012 року на її звернення до КП
"Броварське МБТІ" проведено поточну
інвентаризацію вказаного житлового
будинку з надвірними будівлями,
загальною площею 57,6 кв.м., житловою - 39,0
кв.м.

З моменту будівництва житлового
будинку за життя батька, з 1956 року до
цього часу його площа не змінювалась,
перепланувань не відбувалось.

Проте, відповідно до свідоцтва про
право на спадщину житлова площа
будинку становить 42 кв.м., що не
відповідає даним технічної
інвентаризації, згідно якої житлова
площа становить 39,0 кв.м.

Рішенням Великодимерської селищної
ради Броварського району № 44 від 20
травня 2010 року їй надано дозвіл на
розробку технічної документації із
землеустрою щодо складання Державного
акта на право власності на земельну
ділянку для індивідуального житлового
будівництва площею 0,15 га, яка
знаходиться адресою: АДРЕСА_2. Вказане
рішення було продубльовано
Великодимерською селищною радою іншим
рішенням № 213 від 23 березня 2012 року.

В процесі оформлення технічної
документації із землеустрою вона
дізналася про те, що дружина її
покійного брата та його діти оформили
на себе всю земельну ділянку, що була
надана її батьку за життя у
користування для обслуговування
будинку площею 0,38 га, у тому числі і ту
її частину.

Протоколом узгоджувальної комісії по
земельних питаннях Великодимерської
селищної ради від 14 липня 2011 року
ОСОБА_5 було рекомендовано не чинити
перешкод ОСОБА_3 в користуванні та
оформленні права власності на частину
земельної ділянки, якою вона
користувалася після смерті батька.

Листом Управління Держкомзему у
Броварському районі від 15 грудня 2011р.
її було повідомлено, що на земельну
ділянку по АДРЕСА_2, кадастровий номер
не присвоювався, державний акт на ім'я
інших осіб не виготовлявся і не
видавався.

Рішенням Великодимерської селищної
ради Броварського району Київської
області XXVІІ сесії V скликання № 505 від 19
січня 2010 року надано ОСОБА_5 дозвіл на
розробку технічної документації із
землеустрою щодо складання державного
акта на право власності на земельну
ділянку для індивідуального житлового
будівництва площею 0,08 га, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2; ОСОБА_9
дозвіл на розробку проекту відводу
земельної ділянки для індивідуального
житлового будівництва площею 0,15 га, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_3; ОСОБА_5
надано дозвіл на розробку проекту
відводу земельної ділянки для
індивідуального житлового будівництва
площею 0,15 га, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_4.

Рішенням Великодимерської селищної
ради Броварського району Київської
області XXXІ сесії V скликання № 615 від 07
жовтня 2010 року затверджено проект
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки, що посвідчує право власності
на земельну ділянку, яка була надана
для будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, та передано у
власність земельну ділянку для
будівництва: ОСОБА_9 площею 0,15 га в
АДРЕСА_3 та ОСОБА_5 площею 0,15 га в
АДРЕСА_4.

Рішенням Великодимерської селищної
ради Броварського району Київської
області VІІІ сесії VІ скликання від 25
листопада 2011 року затверджено технічну
документацію із землеустрою щодо
складання документів, що посвідчують
право власності на земельну ділянку,
яка була надана для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд та
передано у власність земельну ділянку
для будівництва ОСОБА_5 площею 0,0828 га
АДРЕСА_2.

На підставі рішень селищної ради про
затвердження технічної документації
(проекту землеустрою) та надання у
власність земельних ділянок були
виготовлені, зареєстровані та видані
державні акти на право власності на
землю: ОСОБА_5 площею 0,0828 га, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_2,
цільове призначення - для
індивідуального житлового
будівництва, кадастровий №
:01:027:0017; ОСОБА_5 площею 0,15 га, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_3,
цільове призначення - для
індивідуального житлового
будівництва, кадастровий
№ :01:027:0012; ОСОБА_9
площею 0,15 га, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_4, цільове призначення - для
індивідуального житлового
будівництва, кадастровий №
:01:027:0013.

Згідно листа-відповіді
Великодимерської селищної ради від 31
січня 2013 року № 57 рішення виконкому
селищної ради про присвоєння адрес:
АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 не приймалося.

Відповідно до записів погосподарської
книги за 1980-1982р.р., особовий рахунок
НОМЕР_1, після смерті батька позивачка
та її брат ОСОБА_7 стали єдиними
неповнолітніми членами колгоспного
двору за адресою: АДРЕСА_2, тому на
підставі ст. 65 ЗК УРСР 1970 року набули
права користування земельною ділянкою
у тому розмірі, який був наданий
їхньому батьку за життя, а саме: площею
0,38 га. З огляду на вказане вона та її
брат набули право на користування
земельною ділянкою площею 0,19 га кожний
з 8 жовтня 1981 року, тобто з
моменту оформлення спадщини на частину
житлового будинку та внесення
відповідного запису до
погосподарської книги.

Селищною радою за період з 1981 року по
даний час будь-яких рішень відносно неї
про припинення права користування
(вилучення) земельної ділянки площею 0,19
га за адресою: АДРЕСА_2 не приймалось,
фактично вона не була позбавлена права
користування даною земельною ділянкою.

За змістом ст. 529 ЦК України в редакції
1963р., чинного на момент прийняття
спадщини, частки у спадщині
спадкоємців за законом є рівними.

Відповідно до п. 120 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
державними нотаріальними конторами
Української РСР, затвердженої наказом
Міністерства юстиції Української РСР
№ 45/5 від 31.10.1975р., що була чинною на
момент видання свідоцтва, у свідоцтві
про право на спадщину зазначається все
спадкове майно і перелічуються всі
спадкоємці, та визначається частка
спадщини спадкоємця, якому видається
свідоцтво про право на спадщину.

Стаття 392 ЦК України передбачає право
власника майна предявити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Згідно зі ст.ст. 90, 91 ЗК України УРСР 1970
року при переході права власності на
будівлю переходить також і право
користування земельною ділянкою або її
частиною, яка необхідна для утримання
будинку. Особи, яким належить будинок
на праві спільної власності,
користуються земельною ділянкою
спільно. Порядок користування нею
визначається співвласниками будинку
залежно від розміру часток в спільній
власності на будинок.

Тобто в разі набуття особою права
власності на жилий будинок до набувача
переходить право користування
земельною ділянкою у розмірах,
передбачених ст. 67 ЗК України, що було і
в ч. 1 ст. 30 ЗК України 1990 року, що був
чинним до 01 січня 2002 року.

Ст. 67 ЗК України 1990 року передбачено, що
розмір ділянок для будівництва та
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд
повинен становити у сільських
населених пунктах 0,25 га.

Частиною 2 ст.120 ЗК України в редакції 2001
року передбачено, якщо жилий будинок,
будівля або споруда розміщені на
земельній ділянці, що перебуває у
користуванні, то в разі набуття права
власності на ці обєкти до набувача
переходить право користування
земельною ділянкою, на якій вони
розміщені, на тих самих умовах і в тому
ж обсязі, що були у попереднього
землекористувача. У разі набуття права
власності на жилий будинок, будівлю або
споруду кількома особами право на
земельну ділянку визначається
пропорційно до часток осіб у праві
власності жилого будинку, будівлі або
споруди (ч. 4 ст. 120 ЗК України).

Тобто суб'єктом права власності або
користування земельною ділянкою,
наданою для будівництва та
обслуговування жилого будинку, є особи,
яким належить право власності на жилий
будинок або його частину. У разі
належності будинку на праві спільної
часткової власності кільком особам,
право на земельну ділянку визначається
пропорційно їх часткам у будинку.

Частиною 2 ст. 116 ЗК України в редакції
2001 року передбачає, що надання у
користування земельної ділянки, що
перебуває у власності або у
користуванні, провадиться лише після
вилучення (викупу) її в порядку,
передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 152 ЗК України, в
редакції 2001 року, власник земельної
ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень
його права на землю, зокрема, шляхом:
визнання прав; відновлення стану
земельної ділянки, який існував до
порушення прав; визнання недійсними
рішень органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування…

Враховуючи викладене, суд першої
інстанції обґрунтовано дійшов до
висновку, що Великодимерська селищна
рада Броварського району в порушення
вимог закону своїми рішеннями від 19
січня 2010 року за № 505, від 07.10.2010 року №
615 та від 25.11.2011 року б/н неправомірно
надала та затвердила дозволи ОСОБА_5,
ОСОБА_12 на розробку технічної
документації із землеустрою щодо
складання Державного акта на право
власності на земельну ділянку
загальною площею 0,19 га, яка знаходиться
у користуванні ОСОБА_3 на законних
підставах і вилучена у встановленому
законом порядку не була, тому вказані
рішення є недійсними.

Отже, ухвалюючи рішення про
задоволення позовних вимог, судом
першої інстанції було дотримано норми
матеріального права.

Безпідставно скасувавши законне й
обґрунтоване рішення суду першої
інстанції, апеляційний суд припустився
помилки у застосуванні матеріального
та процесуального закону, не звернув
уваги на вищевикладене, у зв`язку з чим
рішення суду апеляційної інстанції
підлягає скасуванню із залишенням в
силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 342, 343 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення апеляційного суду Запорізької
області від 19 березня 2014
року скасувати, рішення Броварського
міськрайонного суду Київської області
від 18 листопада 2013 року залишити в силі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
П.О.
Гвоздик

Судді:

Є.П. Євграфова

Ю.Г. Іваненко

О.П. Касьян

О.М. Ситнік