У Х В А Л А

"04" серпня 2014 р. суддя Франківського
районного суду м.Львова Дзеньдзюра С.М.
розглянувши заяву представника
позивача ОСОБА_1 про забезпечення
позову, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача ОСОБА_1
звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2, в
якому просить визнати заповіт,
складений 28 листопада 2013 року ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_2 Юрієвича, посвідчений
нотаріусом П’ятої Львівської
державної нотаріальної контори
недійсним.

Разом з позовною заявою
представник позивача подав заяву про
забезпечення позову в якій просить в
порядку забезпечення позову
заборонити приватному нотаріусу
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 (79013, м.Львів, вул.Новий
Світ,4) видавати свідоцтво про право на
спадщину за заповітом щодо усього
майна, яке належало спадкодавцеві
ОСОБА_3 Георгієвичу на ім’я ОСОБА_2,
накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК України, суд
за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити, передбачені цим
Кодексом, заходи забезпечення позову.
Позов забезпечується, згідно ч.1 ст.152
ЦПК України накладенням арешту на
майно або грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб; забороною вчиняти
певні дії; встановленням обов’язку
вчинити певні дії; забороною іншим
особам здійснювати платежі або
передавати майно відповідачеві чи
виконувати щодо нього інші
зобов’язання; зупиненням продажу
арештованого майна, якщо подано позов
про визнання права власності на це
майно і про зняття з нього арешту;
зупиненням стягнення на підставі
виконавчого документа, який
оскаржується боржником у судовому
порядку; передачею речі, яка є
предметом спору, на зберігання іншим
особам.

Ч.1 ст.153 ЦПК України передбачено, що
заява про забезпечення позову
розглядається судом, у провадженні
якого перебуває справа, в день її
надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб, які беруть
участь у справі.

У поданій до суду позовній заяві
ставиться вимога визнати недійсним
заповіт, який складений 28 листопада 2013
року ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 Юрієвича,
посвідчений нотаріусом П’ятої
Львівської державної нотаріальної
контори.

Вивчивши заяву про забезпечення
позову, судом встановлено, що між
сторонами дійсно виник спір з приводу
визнання недійсним заповіту
складеного 28 листопада 2013 року ОСОБА_3
на користь ОСОБА_2 Юрієвича,
посвідченого нотаріусом П’ятої
Львівської державної нотаріальної
контори.

На підставі викладеного, суд
приходить до висновку, що заява
представника позивача про вжиття
заходів забезпечення позову, підлягає
до задоволення.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК
України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача
ОСОБА_1 (м.Львів вул.Г.Мазепи, 9-а/69, ІПН
НОМЕР_1) про забезпечення позову
задоволити.

Заборонити приватному нотаріусу
Львівського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 (79013, м.Львів, вул.Новий
Світ,4) видавати свідоцтво про право на
спадщину за заповітом щодо усього
майна, яке належало спадкодавцеві
ОСОБА_3 Георгієвичу на ім’я ОСОБА_2 (79012,
м.Львів, вул.Д.Вітовського, 38/14, ІПН
НОМЕР_2).

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1.

Копію ухвали для виконання
направити в Франківський відділ
державної виконавчої служби
Львіського міського управління
юстиції, відділу державної реєстрації
речових прав на нерухоме майно
реєстраційної служби Львівського
міського управління юстиції (79040
м.Львів, вул.Городоцька,299), приватному
нотаріусу ЛМНО ОСОБА_4 (79013, м.Львів,
вул.Новий Світ,4).

Ухвала підлягає до
негайного виконання.

Термін пред’явлення до
виконання – один рік.

Дана ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Львівської області
через Франківський районний суд
м.Львова протягом п‘яти днів з дня
отримання її копії.

Суддя

Дзеньдзюра
С.М.