Справа №303/4179/14-ц
Провадження №2/303/2337/14
Номер рядка стат. звіту26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

23 липня 2014 року
м.Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд
Закарпатської області

в складі: головуючої
Маргитич О.І.

при секретарі
Уста Е.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Мукачево цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про
стягнення суми боргу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в
якому просить стягнути з відповідача
на його користь грошові кошти в розмірі
207222 грн. 00 коп., з яких: сума основного
боргу - 190112,00 грн.; 17 110 грн. 00 коп. - три
проценти річних станом на червень 2014
року (за три роки).

В обґрунтування позову зазначив, що
01 лютого 2011 року він передав у позику
ОСОБА_2 16 000 доларів США, що за курсом НБУ
станом на 26 червня 2014 року становить
190112,00 грн., яки останній зобов'язався
повернути до 01 липня 2011 року. Після
закінчення вищевказаного терміну
відповідач гроші не повернув. Позивач
неодноразово звертався до відповідача
з вимогою про повернення коштів, але це
не дало ніякого результату. Проте
відповідач свої зобов'язання щодо
повернення грошових коштів не виконав,
в зв'язку з чим він звернувся до суду з
даним позовом.

У судове засідання представник
позивача не з'явився, останній,
звертаючись до суду з позовом, подав
заяву, про розгляд справи в їх
відсутності, позовні вимоги підтримав,
не заперечив проти постановлення
рішення в заочному розгляді справи.

Оскільки, відповідач в судове
засідання не з?явився, про дату, час та
місце розгляду повідомлявся належним
чином, тому зі згодою позивача суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає положенням ст.224
ЦПК України.

За таких обставин, на підставі ч.4
ст.169 ЦПК України, суд вирішує справу на
підставі наявних у ній даних та
доказів.

Враховуючи, що розгляд справи
відбувається у відсутність сторін,
відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи суд
приходить до наступного.

Згідно наданої суду розписки від
01 лютого 2011року, відповідач отримав від
позивача грошові кошти в розмірі 16 000
доларів США на умовах позики, які
зобов'язалася повернути до 01 липня 2011
року.

За договором позики, відповідно
до статті 1046 ЦК України, одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості. Договір позики вважається
укладеним з моменту передання грошей
або інших речей, визначених родовими
ознаками.

Згідно зі статтею 1047 ЦК України
договір позики укладається в письмовій
формі, якщо його сума не менш як у
десять разів перевищує встановлений
законом розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян. На
підтвердження укладання договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості

2 із 3

речей.

Відповідно до статті 1049 ЦК
України позичальник зобов'язаний
повернути позикодавцеві позику
(грошові кошти у такій же сумі, або речі,
визначені родовими ознаками, у такій же
кількості, такого ж роду такої ж якості,
що були передані йому позикодавцем) у
строк та в порядку, що встановлені
договором.

Згідно ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного кодексу України,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 545 ЦК України, яка регулює
правовідношення з приводу
підтвердження виконання зобов'язання,
встановлено, що якщо боржник видав
кредиторові борговий документ,
кредитор, приймаючи виконання
зобов'язання, повинен повернути його
боржникові. У разі неможливості
повернення боргового документа
кредитор повинен вказати про це в
розписці, яку він видає. Наявність
боргового документа у боржника
підтверджує виконання ним свого
обов'язку. У разі відмови кредитора
повернути борговий документ або видати
розписку боржник має право затримати
виконання зобов'язання.

Як встановлено судом відповідач
свої зобов'язання за борговою
розпискою не виконав, грошові кошти у
встановлений строк не повернув. За
таких обставин вимоги позивача щодо
повернення суми позики в розмірі 2007 222,
00 грн. суд вважає обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.
Закінчення строку договору відповідно
до частини 4 статті 631 ЦК України не
звільняє сторони від відповідальності
за його порушення, яке мало місце під
час дії договору.

Частиною першою статі 1050 ЦК
України встановлено, що якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625 ЦК
України.

Відповідно до статті 625 ЦК України
боржник не звільняється від
відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Враховуючи наведене вище,
вказані вимоги суд також вважає
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання щодо
обґрунтованості здійсненого позивачем
розрахунку трьох процентів річних за
три роки, згідно якого їх розмір
дорівнює відповідно 17 110 грн. 00 коп., суд
виходить з наступного.

Оскільки останнім днем виконання
зобов'язання щодо повернення позики
сторонами було визначено строк до 01
липня 2011 року, тому першим днем
прострочення виконання вказаного
зобов'язання є саме цей день.

Три проценти річних від суми 190
112,00 грн. (за період з 01 липня 2011 року по 01
липня 2014 року) складають 17 110 грн. 00 коп.

Оскільки відповідно до ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
в межах заявлених вимог та позивачем
заявлено вимогу щодо стягнення з
відповідача суми заборгованості з
урахуванням трьох процентів річних в
загальному розмірі 207 222 грн., суд
задовольняє вказані вимоги в повному
обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.
Враховуючи наведене, суд стягує з
відповідача на користь позивача
понесені останнім витрати по сплаті
судового збору в розмірі 2113,00 грн.

Керуючись ст.ст.10,60,88,208,209,212-218, 224-226 ЦПК
України, ст..ст.526,610-612,1050,1054 ЦПК України,
суд-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, про
стягнення суми боргу за договором
позики - задовільнити.

3 із 3

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
мешканця АДРЕСА_1 на

користь ОСОБА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_2, мешканця АДРЕСА_2
заборгованість за борговою розпискою
від 01 лютого 2011 року - 207 222 (двісті сім
тисяч двісті двадцять дві) грн. 00 коп.,
яка складається з основного боргу -
190112,00 грн.; 17 110 грн. 00 коп. - трьох
відсотків річних.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1,
мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2,
мешканця АДРЕСА_2 сплаченого судового
збору в розмірі - 2 113 (дві тисячі сто
тринадцять) грн. 66 коп.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційний суд Закарпатської області
через Мукачівський міськрайонний суд
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. У разі постановлення
рішення суду без участі особи, яка його
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте
Мукачівським міськрайонним судом за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Головуюча
О.І.Маргитич