У х в а л а

29 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Макарчука М.А.,

суддів: Колодійчука В.М.,
Мазур Л.М.,

Леванчука А.О.,
Нагорняка В.А.,-

розглянувши у судовому засіданні заяву
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кольчуга-Київ»,
подану представником
Мариїнським О.В., про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 червня 2014 року у справі за
позовом товариства з обмеженою
відповідальністю «Кольчуга-Київ» до
ОСОБА_4 про стягнення боргу,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року товариство з
обмеженою відповідальністю
«Кольчуга-Київ» (далі - ТОВ
«Кольчуга-Київ») звернулося до суду з
указаним позовом, обґрунтовуючи свої
вимоги тим, що відповідно до договору
про відступлення права вимоги від 11
березня 2013 року ОСОБА_5 та ТОВ
«Енергогазінвестконсалт» передали
права вимоги до ОСОБА_4 на підставі
боргової розписки від 13 жовтня 2010 року
про отримання останнім від ОСОБА_5 у
листопаді 2007 року грошових коштів у
сумі 1 962 788 доларів США та 4 647
500 грн., які зараховано на безготівковий
рахунок ТОВ «Енергогазінвестконсалт»,
директором якого на той час був ОСОБА_4
Відповідно до умов розписки зазначені
кошти були надані відповідачу на
умовах придбання земельної ділянки,
оформлення документації та подальшої
її реалізації. ОСОБА_4 у розписці
зазначив, що має повернути на
безготівковий рахунок ВАТ «УЕМ» 4 647 500
грн. та 20 % кредитної ставки, а всього - 5
577 000 грн.; готівкові кошти на користь
ОСОБА_5 у сумі 3 000 000 доларів США, що в
гривневому еквіваленті становить 23 730
000 грн., а всього - 44 832 653 грн. За таких
обставин позивач просив стягнути з
відповідача заборгованість, яка з
урахуванням індексу інфляції, 3 % річних
та 15 % річних становить 49 077 775 грн.

Не погоджуючись із позовом ТОВ
«Кольчуга-Київ», ОСОБА_4 звернувся до
суду з зустрічним позовом про визнання
недійсним пункту

1.3 договору уступки права вимоги.

Ухвалою Деснянського районного суду м.
Києва від 8 жовтня 2013 року
зустрічну позовну заяву ОСОБА_4
залишено без розгляду.

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 8 жовтня 2013 року
позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_4 на
користь ТОВ
«Кольчуга-Київ» 49 077 775 грн.
заборгованості. Вирішено питання про
судові витрати.

Рішенням апеляційного суду м. Києва від
5 лютого 2014 року рішення суду першої
інстанції скасовано, в задоволенні
позову ТОВ «Кольчуга-Київ» відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 18 червня 2014 року
рішення апеляційного суду м.
Києва від 5 лютого 2014 року залишено без
змін.

У вересні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ТОВ
«Кольчуга-Київ» про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 червня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права, а саме ст. ст.
1046-1051 ЦК України, що потягло, на їхню
думку, ухвалення різних за змістом
рішень у подібних правовідносинах.

Відповідно до ст. 355 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

На підтвердження доводів неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції норм матеріального права,
заявником додано до заяви копії
постанови Верховного Суду України від
18 вересня 2013 року та рішень Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 19 вересня 2012 року, 25 липня 2012
року, 23 листопада 2011 року, 20 березня 2013
року, 14 вересня 2011 року, 1 серпня 2012 року,
25 січня 2012 року, 26 жовтня 2011 року,
ухвалених за результатом розгляду
справ у подібних правовідносинах.

Згідно з п. 9 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 11 від 30 вересня

2011 року «Про судову практику
застосування статей 353-360 Цивільного
процесуального кодексу України»
судовими рішеннями, на які заявник
посилається на підтвердження підстави,
передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК України,
можуть бути рішення:

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ;

Вищого адміністративного суду України;

Вищого господарського суду України;

Судової палати у цивільних справах
Верховного Суду України, ухвалені як
судом касаційної інстанції;

апеляційних судів загальної
юрисдикції як судів касаційної
інстанції в цивільних справах, яким
право на перегляд у касаційному
порядку цивільних справ було надано
Законом «Про внесення змін до Закону
України «Про судоустрій України щодо
забезпечення касаційного розгляду
цивільних справ» від 22 лютого 2007 року №
697-V.

Зазначений перелік таких судових
рішень є вичерпним. Обов'язковою є
умова, щоб цими рішеннями, які набрали
законної сили, вирішено спір по суті, та
в них судом (судами) касаційної
інстанції неоднаково застосовано одні
й ті самі норми матеріального права.

З урахуванням викладеного не може
здійснюватися посилання на
підтвердження підстави, встановленої
пунктом 1 частини першої
статті 355 ЦПК України, на постанову
Верховного Суду України від
18 вересня 2013 року, оскільки вона не є
судовим рішенням суду касаційної
інстанції.

Разом з цим, зі змісту заяви та
долучених до неї копій рішень Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 19 вересня 2012 року, 25 липня 2012
року, 23 листопада 2011 року,
20 березня 2013 року, 14 вересня 2011 року, 1
серпня 2012 року, 25 січня 2012 року, 26 жовтня
2011 року, вбачається неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, а саме ст.ст. 1046-1051
ЦК України, а тому справу слід
допустити до провадження Верховного
Суду України.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Допустити до провадження Верховного
Суду України справу за позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кольчуга-Київ» до
ОСОБА_4 про стягнення боргу, за заявою
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кольчуга-Київ»,
подану представником
Мариїнським О.В., про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 18 червня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий М.А. Макарчук

Судді:
В.М. Колодійчук

А.О. Леванчук

Л.М. Мазур

В.А. Нагорняк