Ухвала

іменем україни

06 серпня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Висоцької В.С.,

суддів: Кафідової
О.В., Ступак О.В.,

Умнової О.В.,
Фаловської І.М.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за заявою ОСОБА_3 про скасування
рішення Постійно діючого третейського
суду при Всеукраїнській громадській
організації «Право та обов'язок» від
26 липня 2013 року у справі №
302/13 за позовом Кредитної спілки «Центр
фінансових послуг» до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за касаційною скаргою Кредитної спілки
«Центр фінансових послуг» на ухвалу
Печерського районного суду м. Києва від
06 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного
суду м. Києва від 02 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з указаною заявою, обґрунтовуючи
свої вимоги тим, що рішенням Постійно
діючого третейського суду при
Всеукраїнській громадській
організації «Право та обов'язок» від 26
липня 2013 року у справі № 302/13 задоволено
позов Кредитної спілки «Центр
фінансових послуг» (далі - КС «Центр
фінансових послуг») до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором. На час розгляду справи
ОСОБА_3 не було повідомлено про
існування вказаної справи та
можливість брати участь в обранні
судді, тому склад третейського суду,
яким ухвалено оскаржуване рішення, не
відповідає вимогам ч. 3 ст. 51 Закону
України «Про третейські суди», п. 4 ч. 2
ст. 389-5 ЦПК України. Крім того на момент
звернення позивача до суду жодної
угоди про передачу даного спору на
розгляд третейського суду укладено не
було.

Ухвалою Печерського районного суду м.
Києва від 06 лютого 2014
року, залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від
02 квітня 2014 року, поновлено строк
звернення до суду з заявою, заяву
задоволено.

У касаційній скарзі КС «Центр
фінансових послуг» просить скасувати
ухвали судів першої й апеляційної
інстанцій, постановити нову ухвалу,
якою в задоволенні заяви відмовити,
обґрунтовуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з наступних підстав.

З урахуванням вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно з вимогами ст. 214 ЦПК України під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Скасовуючи рішення Постійно діючого
третейського суду при Всеукраїнській
громадській організації «Право та
обов'язок» від 26 липня 2013 року у справі
№ 302/13 за позовом КС «Центр фінансових
послуг» до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, суд першої
інстанції, висновок якого підтримав і
апеляційний суд, виходив з наявності
підстав, передбачених п. 4 ст. 389-5 ЦПК
України, оскільки склад третейського
суду не відповідав вимогам статей 16, 17,
18, 19 Закону України «Про третейські
суди».

При цьому суд виходив з того, що після
винесення 05 липня 2013 року головою
Постійно діючого третейського суду при
Всеукраїнській громадській
організації «Право та обов'язок»
ухвали про порушення провадження у
справі за заявою КС «Центр фінансових
послуг» станом на 23 липня 2013
року до третейського суду не надходило
пропозицій сторін щодо формування
складу третейського суду та
призначення третейських суддів, крім
того, у матеріалах третейської справи
відсутні докази отримання ОСОБА_3
вказаної ухвали, а тому він був
позбавлений можливості реалізувати
своє право на формування складу
третейського суду.

Проте з такими висновками погодитися
не можна, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про
третейські суди» рішення третейського
суду є остаточним і оскарженню не
підлягає, крім випадків, передбачених
Законом. Рішення третейського суду
може бути оскаржене сторонами, третіми
особами, а також особами, які не брали
участь у справі, у разі якщо
третейський суд вирішив питання про їх
права і обов'язки, у випадках,
передбачених цим Законом, до
компетентного суду відповідно до
встановлених Законом підвідомчості та
підсудності справ.

Рішення третейського суду може бути
оскаржене та скасоване лише з
визначених у ст. 51 Закону України «Про
третейські суди» підстав, зокрема,
склад третейського суду, яким прийнято
рішення, не відповідав вимогам статей
16-19 цього Закону.

Так, ст. 16 Закону України «Про
третейські суди» установлено, що склад
третейського суду формується шляхом
призначення чи обрання третейських
суддів (третейського судді).
Третейський суд може розглядати
справи в складі одного третейського
судді або в будь-якій непарній
кількості третейських суддів. У
постійно діючому третейському суді
кількісний та персональний склад
третейського суду визначається за
правилами, встановленими регламентом
третейського суду. У третейському суді
для вирішення конкретного спору
сторони на свій розсуд можуть
домовитися про кількісний і
персональний склад третейського суду.
За всіх умов третейський суд може
розглядати справи в будь-якій непарній
кількості третейських суддів. Якщо
сторони не погодили кількісний склад
третейського суду в третейському суді
для вирішення конкретного спору, то
третейський розгляд здійснюється у
складі трьох суддів.

Питання формування складу
третейського суду закріплено у ст. 17
цього Закону, згідно з якою формування
складу третейського суду в постійно
діючому третейському суді
здійснюється в порядку, встановленому
регламентом третейського суду.

Згідно зі ст. 15 Закону України «Про
третейські суди» у постійно діючому
третейському суді порядок обміну
документами та письмовими матеріалами
визначається регламентом третейського
суду.

На порушення вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України
суд не сприяв всебічному та повному
з'ясуванню обставин справи, зокрема, не
витребував регламенту Постійно
діючого третейського суду при
Всеукраїнській громадській
організації «Право та обов'язок» для
перевірки доводів заперечень
КС «Центр фінансових послуг»
проти указаної заяви (а. с. 26-28) про
дотримання третейським судом вимог ст.
ст. 10, 11 регламенту щодо направлення
ОСОБА_3 кореспонденції цінним листом з
описом вкладеного.

Крім того, суд не надав належної оцінки
копії конверта, адресованого ОСОБА_3,
який міститься на а. с. 11.

З огляду на вищевикладене, не є
безспірним висновок суду про те, що
відсутність доказів отримання ОСОБА_3
ухвали Постійно діючого третейського
суду при Всеукраїнській громадській
організації «Право та обов'язок» від 05
липня 2013 року про порушення
провадження у справі за заявою КС
«Центр фінансових послуг» свідчить про
позбавлення ОСОБА_3 можливості
реалізувати своє право на формування
складу третейського суду і це призвело
до того, що склад третейського суду,
яким прийнято рішення, не відповідав
вимогам статей 16-19 Закону України «Про
третейські суди», що в свою чергу є
підставою для скасування рішення
Постійно діючого третейського суду при
Всеукраїнській громадській
організації «Право та обов'язок» від 26
липня 2013 року у справі № 302/13 за позовом
КС «Центр фінансових послуг» до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до статей 303, 304 ЦПК України
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції. Справа
розглядається в апеляційному суді за
правилами, встановленими для розгляду
справи судом першої інстанції, з
винятками і доповненнями,
встановленими законом.

Зміст ухвали суду
апеляційної інстанції передбачено в
ст. 315 ЦПК України, в якій, зокрема,
зазначаються узагальнені доводи та
заперечення осіб, які беруть участь у
справі; встановлені судом першої
інстанції обставини; мотиви, з яких
апеляційний суд виходив при
постановленні ухвали, і положення
закону, яким він керувався; у разі
відхилення апеляційної скарги
зазначаються мотиви її відхилення.

Таким чином, у судовому рішенні
апеляційний суд зобов'язаний дати
відповіді на всі доводи апеляційної
скарги, оскільки інакше буде порушено
вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод щодо
справедливого судового розгляду в
такому його елементі як мотивування
судового рішення судом, який має право
на дослідження нових доказів та
переоцінку доказів.

Проте ухвала суду апеляційної
інстанції зазначеним вимогам закону не
відповідає, оскільки апеляційний суд
на порушення наведених норм
процесуального права, відхиляючи
апеляційну скаргу, обмежився лише
коротким висновком про те, що суд
першої інстанції обґрунтовано
задовольнив заяву, однак належним
чином не перевірив законності й
обґрунтованості ухвали суду першої
інстанції по суті вирішеного спору; не
навів ніяких мотивів ухваленого ним
судового рішення та обставин, які б
спростовували доводи скарги, та з
урахуванням цього не вирішив питання,
чи правильно судом задоволено заяву.

Ураховуючи, що судом апеляційної
інстанції порушено норми
процесуального права, що унеможливлює
встановлення фактичних обставин, які
мають значення для правильного
вирішення справи, тому колегія суддів
дійшла висновку про те, що касаційна
скарга підлягає задоволенню, а
постановлена у справі ухвала
апеляційного суду - скасуванню з
направленням справи на новий розгляд
до суду апеляційної інстанції з
підстав, передбачених частиною третьою
статті 338 ЦПК України.

Керуючись статтями 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Кредитної спілки
«Центр фінансових послуг»
задовольнити частково.

Ухвалу апеляційного суду м. Києва від 02
квітня 2014 року скасувати, справу
передати на новий розгляд до суду
апеляційної інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.С. Висоцька
Судді: О.В. Кафідова

О.В. Ступак

О.В. Умнова

І.М. Фаловська