Справа № 508/26/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

1 липня 2014 року Миколаївський
районний суд Одеської області.

В складі головуючого судді -
Парій І.О.

При секретарі
Товт Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в с.м.т. Миколаївка цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в особі філії -
Одеського обласного управління
публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№ 1188 від 11 червня 2008 в сумі 14 537 гривень
31 коп..

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Публічне акціонерне
товариство «Державний ощадний банк
України» в особі філії - Одеського
обласного управління публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості
за кредитним договором № 1188 від 11
червня 2008 в сумі 14 537 гривень 31 коп..

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, надіслав до суду
письмову заяву в якій просить суд
розглянути справу в його відсутності,
позовні вимоги підтримує (а.с.85).

Відповідач ОСОБА_1 у судовому
засіданні позовні вимоги визнав
частково та просив суд стягнути з
нього на користь позивача прострочений
основний борг в сумі 8 280 гривень 00 коп.,
а в решті позову позивачу відмовити у
зв'язку з простроченим строком
давності.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у судове
засідання не з'явились, надали суду
письмові заперечення в яких просять
суд відмовити позивачу у задоволенні
позову (а.с.26-43).

Суд вважає за можливе розглядати
справу у відсутності представника
позивача та відповідачів на підставі
наявних у справі доказів.

Вивчивши зібрані по справі докази суд
вважає, що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено, що
згідно кредитного договору №1188 від 11
червня 2008 року Відкрите акціонерне
товариство «Держаний ощадний банк
України в особі керуючого філією
Миколаївське відділення №7285 ВАТ
«Ощадбанк» (правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
«Державний ощадний банк України» в
особі філії - Одеського обласного
управління публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України») надало ОСОБА_1 кредит у
розмірі 13 500 (тринадцять тисяч п'ятсот)
гривень зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 24% на
рік, строком до 10 червня 2011 року, що
підтверджується копією кредитного
договору (а.с.4-7).

11 червня 2008 року між позивачем та
відповідачами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 були
укладені договори поруки номер 1 та
номер 2 згідно яких відповідачі взяли
на себе зобов'язання здійснити
погашення кредиту та інших платежів
(штраф, пеня) згідно кредитного
договору (а.с.9-12).

У відповідності до ч.1 ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно статті 1054 ч.1 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

В обумовлені кредитним договором
строки ОСОБА_1 своїх зобов'язань по
погашенню кредиту та сплаті відсотків
не виконував.

Станом на 6 грудня 2013 року прострочена
заборгованість по вищезазначеному
кредиту склала 14 537 гривень 31 коп., з них:
прострочений основний борг по кредиту
8 280 гривень 00 коп.; прострочені
проценти за користування кредитом 2 069
гривень 50 коп.; пеня згідно даних АБС
«Барс Millennium» 4 187 гривень 81 коп., що
підтверджується копією розрахунку
заборгованості (а.с.13).

Відповідно до 525 ЦK України,
одностороння відмова від зобов'язання
не допускається, якщо інше не
встановлено законом чи договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
повинні виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутністю таких
вимог, відповідно до звичаїв ділового
обороту або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Частина 1 ст. 530 ЦК України
передбачається, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

У відповідності до ст. ст. 554, 610-612 ЦК
України порушенням зобов'язання є його
невиконання, при якому настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, а боржник, який
прострочив виконання зобов'язання,
відповідає перед кредитором за
завданні простроченням збитки.

Згідно з ч. 4 ст. 631 ЦК України закінчення
строку договору не звільняє сторони
від відповідальності за його
порушення, яке мало місце під час дії
договору.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_1
погодився відшкодувати позивачу
прострочений основний борг по кредиту
в сумі 8 280 гривень 00 коп. та просив суд
відмовити позивачу в стягненні з нього
процентів та пені.

Згідно кредитного договору на споживчі
потреби остаточний строк повернення
кредиту встановлений 10 червня 2011 року
(а.с.4-7).

Кредитор звернувся до суду з позовом 25
грудня 2013 року, тобто в строк понад три
роки з дня настання остаточного строку
погашення кредиту.

Статтею 257 ЦК України встановлено
загальну позовну давність терміном три
роки.

Згідно п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України позовна
давність в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені). Збільшення позовної давності,
встановленої законом, може бути
допущена тільки за домовленістю
сторін, що випливає з вимог ст. 259 ЦК
України.

У відповідності до ст. 267 ЦК України
особа, яка виконала зобов'язання після
спливу позовної давності, не має права
вимагати повернення виконаного, навіть
якщо вона у момент виконання не знала
про сплив позовної давності. Заява про
захист цивільного права або інтересу
має бути прийнята судом до розгляду
незалежно від спливу позовної
давності. Позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення. Сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові. Якщо суд визнає
поважними причини пропущення позовної
давності, порушене право підлягає
захисту.

Позивач не звертався до суду з заявою
про поновлення строку позовної
давності і не навів поважних причин
пропуску строку позовної давності.

З урахуванням викладеного суд вважає
можливим застосувати до спірних
правовідносин положення п.4 ст.267 ЦК
України, тобто стягнути з відповідача
ОСОБА_1 визнану ним суму основного
боргу по кредиту 8 280 гривень 00 коп. та
прострочені проценти за користування
кредитом за період з 17 червня 2011 року по
6 грудня 2013 року в сумі 2 069 гривень 50 коп.
, а в стягненні пені згідно даних АБС
«Барс Millennium» 4 187 гривень 81 коп.
необхідно відмовити.

Як встановлено у судовому засіданні
остаточний строк повернення кредиту по
договору, поручителями по якому є
ОСОБА_2 та ОСОБА_3, настав 10 червня 2011
року (а.с.9-12).

Частиною 1 ст. 553 ЦК України передбачено,
що за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Відповідно до 4 ст. 559 ЦК України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя.

Згідно ч. 4 ст. 631 Цивільного кодексу
України, закінчення строку договору не
звільняє сторони від відповідальності
за його порушення, яке мало місце під
час дії договору.

Згідно з п.2.4 договорів поруки №№1 та 2
якщо при настанні строку платежу
відповідно до Кредитного договору
Боржником не буде сплачено платіж
Кредитору, боржник та кредитор
зобов'язуються повідомляти Поручителя
про прострочення платежу (а.с.9-12), а
згідно п.4.2 зазначених договорів порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання зобов'язань за кредитним
договором №1188 від 11 червня 2008 року не
пред'явить вимог до поручителя.

Всупереч зазначеним вимогам позивач,
при настанні остаточного строку
платежу відповідно до Кредитного
договору, не повідомив поручителів про
прострочення платежів по кредитному
договору у відповідності до п.6.1
договорів поруки, а вимоги до
поручителів пред'явив не у
шестимісячний строк, як передбачено
договорами поруки, а у строк понад три
роки.

У зв'язку з викладеним, суд вважає, що
вимоги позивача до поручителів ОСОБА_2
та ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№1188 від 11 червня 2008 року, приймаючи до
уваги їх письмові заяви, задоволенню не
підлягають.

Крім того, приймаючи до уваги, що
позивач не просив поновити строк
позовної давності для предявлення
позову до позичальника ОСОБА_1, який
просив відмовити в позові до нього в
частині стягнення неустойки оскільки
пропущений строк давності, погодившись
сплатити позивачу непогашений
основний борг по кредиту суд вважає, що
з ОСОБА_1 на користь позивача необхідно
стягнути непогашений основний борг по
кредитному договору в сумі 8 280 гривень
00 коп. та прострочені проценти за
користування кредитом в сумі 2 069
гривень 50 коп., а всього 10 349 гривень 50
коп. ( 8 280 грн. + 2069 грн. 50 коп.), а в решті
позову до нього відмовити.

Судові витрати підлягають стягненню з
відповідача ОСОБА_1 пропорційно до
задоволених вимог у відповідності до
ч.1 ст. 88 ЦПК України.

Керуючись ст. 256,257, 267 ЦК України, ст.ст.
10, 60, 212 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И
В:

Позов Публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» в особі філії - Одеського
обласного управління публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» до ОСОБА_1, ОСОБА_2
та ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№ 1188 від 11 червня 2008 року в сумі 14 537
гривень 31 коп. задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» в
особі філії - Одеського обласного
управління публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» заборгованість за кредитним
договором № 1188 від 11 червня 2008 року в
сумі 10 349 (десять тисяч триста сорок
дев'ять) гривень 50 коп., а в решті позову
до ОСОБА_1 позивачу відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» в
особі філії - Одеського обласного
управління публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» судовий збір в сумі 103 гривні 49
коп., а врешті позову відмовити.

В задоволенні позову Публічному
акціонерному товариству «Державний
ощадний банк України» в особі філії -
Одеського обласного управління
публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» до
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№ 1188 від 11 червня 2008 року в сумі 14 537
гривень 31 коп. відмовити.

Складання повного рішення
відкладається на п'ять днів.

На рішення може бути подана
апеляція до Апеляційного суду Одеської
області через Миколаївський районний
суд Одеської області шляхом подачі
апеляції в десятиденний строк після
виготовлення повного рішення суду.

Суддя: