РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2014 року
Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді
Гирич С. В.

при секретарі судових засідань
Попович Х.І.

з участю представника позивача
ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3
ОСОБА_4

в м. Львові

у відкритому судовому засіданні

розглянувши цивільну справу за позовом
Об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку
«Кайзервальд-Львів» до ОСОБА_3, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, третьої особи: ОСОБА_7 про
усунення перешкод у користуванні
земельною ділянкою шляхом демонтажу
гаражу, суд-

в с т а н о в и в:

позивач звернувся до суду із позовом до
відповідачів про усунення перешкод у
користуванні земельною ділянкою по
АДРЕСА_1 шляхом демонтажу самовільно
встановленого металевого гаража.

Свої вимоги мотивує тим, що в 1999 році
ОСББ в постійне користування для
обслуговування житлового будинку
АДРЕСА_1 було передано земельну ділянку
загальною площею 0,16 га. Членами
об'єднання являються ОСОБА_8, як
співвласник квартири №2 вказаного
будинку, та ОСОБА_6, як співвласник
квартири №3. Крім цього, в процесі
користування земельною ділянкою,
членами ОСББ було споруджено житлові
будинки АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 із спільною
середньою стіною. Власником будинку
АДРЕСА_2 являються відповідачі. Однак,
згодом відповідачами самочинно, без
згоди користувача земельної ділянки,
споруджено на земельній ділянці
металевий гараж, який на даний час
чинить перешкоди позивачу у
користуванні земельною ділянкою. А
тому просить позов задоволити.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_2 позовні вимоги
підтримав, доповнив, що дійсно в 1974 році
ОСОБА_9, діду ОСОБА_5, було надано дозвіл
на встановлення по АДРЕСА_1 металевого
гаража, однак вказаний дозвіл був
тимчасовим, а тому після смерті ОСОБА_9
втратив свою чинність. А з врахуванням
того, що право на спірний гараж не
входило в об'єм спадкового майна після
смерті ОСОБА_9, вважає, що право на
користування гаражем до відповідачів
не переходило. При цьому зазначив, що
дозволом від 1974 року ОСОБА_9 надавалося
право на встановлення гаража в іншому
місці, і жодних дозволів на перенесення
гаража в інше місце не існує. Також
вказав, що надана в 1993 році ним згода на
реконструкцію гаража не може
підтверджувати законність перенесення
та встановлення металевого гаража,
оскільки така надана ним, як
співвласником будинку, а не посадовою
особою ОСББ, до його створення та
передачі об'єднанню у користування
земельної ділянки, і така згода
надавалася тимчасово з умовою побудови
в наступному зблокованих гаражів.
Таким чином, оскільки гараж був
перенесений після створення ОСББ, без
його згоди, на даний час порушує права
законного землекористувача, він не має
можливості побудувати зблокований
капітальний гараж, а відтак просить
зобов'язати відповідачів демонтувати
самочинно збудований гараж.

Крім цього вважає, що для заявлених
вимог позовна давність не сплила,
оскільки вказаний гараж будучи
встановленим на фундаментній основі є
капітальною спорудою, яка здійснена
незаконно, а отже являється самочинним
будівництвом на яке не поширюється
позовна давність в силу не набуття
права власності на вказаний об'єкт
особою, яка здійснила самочинне
будівництво. А тому просить позов
задоволити.

Відповідач ОСОБА_6 в судовому засіданні
06.08.2014 року відносно позову заперечив,
пояснив, що дійсно відповідачі є
співвласниками квартири №3 по АДРЕСА_1.
Вказав, що його дід ОСОБА_9, який помер в
1990 році, був власником металевого
гаража, дозвіл органу влади на
встановлення якого на території
земельної ділянки закріпленої за
будинком АДРЕСА_1 йому був наданий в 1974
році. Після смерті діда, право
власності на металевий гараж, як
збірно-розбірну конструкцію перейшло
до ОСОБА_3 В 1997 році власниками квартир
№2 та №3 було вирішено створити ОСББ з
метою юридичного оформлення земельної
ділянки, закріпленої за будинком та
побудови на частині земельної ділянки
двох спарених котеджів АДРЕСА_2 та
АДРЕСА_4. Оскільки на місці майбутньої
забудови стояв спірний металевий
гараж, між ними було досягнуто згоди
про тимчасове перенесення гаража в
інше місце, що і було здійснено перед
2002 роком, до початку будівництва
котеджів. При цьому зазначив, що
власниками квартир №2 та №3, як
учасниками ОСББ планувалося в
подальшому на місці куди переносився
металевий гараж збудувати зблоковані
два цегляні гаражі. Таким чином вважає,
що з врахуванням того, що в новому місці
металевий гараж простояв більше десяти
років, як тимчасова споруда, при цьому
нікому не чинив перешкод, а тому вважає,
що вимоги про демонтаж гаража
позивачем заявлені після спливу
позовної давності. Просить відмовити в
задоволенні позову.

Відповідач ОСОБА_6 в судовому засіданні
18.08.2014 року відносно позову заперечив,
пояснив, що членами ОСББ
«Кайзервальд-Львів» є співвласники
квартир №2 та №3. Права власників
квартири №3 жодним чином не
порушуються внаслідок встановлення
збірно-розбірного металевого гаража, а
інший член - співвласник квартири №2 та
одночасно голова ОСББ ОСОБА_8 дав свою
згоду на перенесення гаража в місце, де
він стоїть з 1998 року та нікому не
заважав до даного часу. На даний час
позовна давність для даних вимог
сплила, а тому вважає, що в позові слід
відмовити.

В останнє судове засідання відповідачі
не з'явилися, про час та місце розгляду
справи були повідомлені у
встановленому законом порядку, причин
неявки суду не повідомили, а тому суд
вважає за можливе завершувати розгляд
справи у їх відсутності.

Представник відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_4 в судовому засіданні підтримав
пояснення відповідачів, дав пояснення
аналогічні поясненням відповідачів
ОСОБА_5, ОСОБА_6, вважає що позовні
вимоги заявлені поза межами загальної
позовної давності, оскільки з моменту
його перенесення понад три роки ніхто
із аналогічним позовом не звертався,
спірний гараж є металевим,
зібрано-розбірною конструкцією, не
являється капітальною спорудою, на
нього не може бути визнано право
власності, як на об'єкт нерухомості. А
тому просить у позові відмовити за
спливом позовної давності.

Заслухавши пояснення сторін, їх
представників, оцінивши належність,
допустимість, достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, дослідивши та перевіривши
усі обставини справи, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, суд позов задовольняє з
таких підстав.

Як вбачається із витягу з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб-підприємців (а.с.4-5 том
№1), 17.02.1997 року було створено об'єднання
співвласників багатоквартирного
будинку «Кайзервальд-Львів»,
засновниками (учасниками) якого були
ОСОБА_6, співвласник квартири №3 по
АДРЕСА_1 та ОСОБА_8, співвласник
квартири №2 по АДРЕСА_1. Керівником ОСББ
обрано ОСОБА_8

Згідно державного акту від 22.07.1999 року
(а.с.52-56 том №1), на підставі ухвали
Львівської міської ради від 05.11.1998 року
№85, наказу від 20.10.1998 року №421, ОСББ
«Кайзервальд-Львів» передано у
постійне користування земельну
ділянку площею 0,1600 га в межах згідно з
планом землекористування для
обслуговування житлового будинку
АДРЕСА_1.

Відповідно до ст. 42 Земельного кодексу
України земельні ділянки, на яких
розташовані багатоквартирні жилі
будинки, а також належні до них будівлі,
споруди та прибудинкові території
державної або комунальної власності,
надаються в постійне користування
підприємствам, установам і
організаціям, які здійснюють
управління цими будинками.

У разі приватизації громадянами
багатоквартирного жилого будинку
відповідна земельна ділянка може
передаватися безоплатно у власність
або надаватись у користування
об'єднанню власників.

Порядок використання земельних
ділянок, на яких розташовані
багатоквартирні жилі будинки, а також
належні до них будівлі, споруди та
прибудинкові території, визначається
співвласниками.

З 1974 року на земельній ділянці по
АДРЕСА_1 було встановлено металевий
гараж, дозвіл на тимчасове
встановлення якого було надано ОСОБА_9
на підставі рішення виконавчого
комітету Червоноармійської районної
ради від 11.06.1974 року №590 (а.с.45).

Судом встановлено, що у зв'язку із
досягненням згоди учасниками ОСББ щодо
будівництва на частині земельної
ділянки наданої у користування ОСББ
двох житлових будинків АДРЕСА_2 та
АДРЕСА_3, металевий гараж, який стояв на
місці запланованого будівництва було
перенесено відповідачами в інше місце
в межах прибудинкової території.

Крім цього, як встановлено із пояснень
сторін, даних в судовому засіданні,
металевий гараж було перенесено
відповідачами після створення ОСББ в
1998 році.

Проте жодними наявними в матеріалах
справи доказами відповідачами не
підтверджено факту про те, що спірний
металевий гараж було перенесено та
встановлено в новому місці в межах
земельної ділянки, яка перебувала в
користуванні ОСББ, за наявності згоди
землекористувача та відповідних
дозволів органів влади.

Наявна в матеріалах справи письмова
згода ОСОБА_8, як співвласника квартири
№2 будинку АДРЕСА_1 від 18.08.1993 року (а.с.44
том №1), не може підтверджувати
законність перенесення та
встановлення гаража, оскільки така
надавалася на реконструкцію гаража в
1993 році до моменту створення ОСББ та
передачу йому у користування земельної
ділянки.

Крім цього, як зазначив в судовому
засіданні представник позивача ОСОБА_8,
що таку згоду він надавав ОСОБА_3 при
умові, що в подальшому після завершення
будівництва будинків, з місця куди
переносився гараж такий буде
демонтований, а на його місці спільними
зусиллями буде здійснено побудову
зблокованих цегляних гаражів для
власників як квартири №2 так і квартири
№3 будинку АДРЕСА_1. Про тимчасове
перенесення спірного гаражу до
будівництва зблокованих гаражів для
обох квартир в судовому засіданні
також підтвердили відповідачі ОСОБА_5,
ОСОБА_6

За таких обставин суд приходить до
висновку, що відповідачі після смерті
ОСОБА_9 не набули правових підстав для
користування та розміщення спірного
гаражу у будь-який спосіб на земельній
ділянці, закріпленій за будинком
АДРЕСА_1, а відтак у них не виникало
права на подальше переміщення у інше
місце в межах вказаної земельної
ділянки та користування гаражем. А з
врахуванням відсутності згоди
землекористувача земельної ділянки на
розташування на цій земельній ділянці
металевого гаража, отриманої на
підставі рішення загальних зборів ОСББ
у відповідності до вимог ст. 10 Закону
України «Про об'єднання співвласників
багатоквартирного будинку», а також
дозволу органу місцевого
самоврядування на встановлення гаражу
відповідачами, суд приходить до
висновку, що спірний гараж
встановлений на земельній ділянці, яка
перебуває у користуванні позивача,
незаконно, порушує права
землекористувача, а відтак позовні
вимоги підлягають до задоволення.

Одночасно суд вважає, що посилання
відповідачів про сплив позовної
давності тривалістю три роки для
вказаних позовних вимог є
безпідставними виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.1 ст.261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права.

Відповідно до статті 253 ЦК України
перебіг строку починається з
наступного дня після відповідної
календарної дати або настання події, з
якою пов'язано його початок.

В судовому засіданні безспірно
встановлено, що металевий гараж був
переміщений в межах земельної ділянки
тимчасово, з умовою його подальшого
демонтажу після завершення
будівництва житлових будинків для
побудови на його місці зблокованих
гаражів. Ці обставини визнали в
судовому засіданні відповідачі ОСОБА_5,
ОСОБА_6

Як вбачається із протоколу № 12
засідання співвласників ОСББ
«Кайзервальд-Львів» від 18.01.2012 року
(а.с.58) товариство співвласників
будинку ухвалило рішення про
будівництво двох гаражів на земельній
ділянці ОСББ та розпочали дії з
виготовлення проектної документації
на їх будівництво.

Таким чином, суд вважає, що строк
позовної давності в даному випадку не
пропущений, оскільки право позивача
порушено відповідачами у зв'язку з тим,
що вони відмовилися забрати спірний
гараж, який був перенесений на
погоджене співвласниками квартир
місце, тимчасово, до початку
будівництва двох гаражів. Оскільки в
2012 році товариство розпочало
виготовлення технічної документації з
метою будівництва цих гаражів, а
відповідачі відмовилися демонтувати
тимчасово встановлений гараж, тому в
силу вимог ст. 261 ЦК України, перебіг
позовної давності починається з цього
часу, а не з часу перенесення спірного
гаражу на існуюче місце.

Керуючись ст.ст.10,60, 209, 212-215 ЦПК України,
ст.42 ЗК України, суд -

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Зобов'язати відповідачів ОСОБА_3,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 усунути перешкоди
об'єднанню співвласників
багатоквартирного будинку
«Кайзервальд-Львів» у користуванні
земельною ділянкою по АДРЕСА_1 шляхом
демонтажу самовільно встановленого
металевого гаража.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга в строки і порядок
передбачені ст. 294 ЦПК України до
апеляційного суду Львівської області
через місцевий суд.

Суддя:
Гирич С. В.