Справа № 744/957/14
Провадження № 2/744/129/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2014 року Семенівський
районний суд Чернігівської області у
складі:

головуючого - судді Смаги С. В.,

при секретарі Фільчаговій Г. В.,

за участю:

представника позивача Можара А. Д.,

відповідачів: ОСОБА_2, ОСОБА_3,

представника відповідачів ОСОБА_4,

представника третьої особи Мороз І. О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Семенівка
Чернігівської області цивільну справу
за позовом комунального
лікувально-профілактичного закладу
«Семенівська центральна районна
лікарня» Чернігівської області до
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відшкодування
матеріальної шкоди, заподіяної
підприємству працівниками (в порядку
регресу); треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору
на стороні позивача: ОСОБА_6, управління
Державної казначейської служби
України у Семенівському районі
Чернігівської області, фінансове
управління Семенівської районної
державної адміністрації Чернігівської
області, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, комунальний
лікувально-профілактичний заклад
«Семенівська центральна районна
лікарня» Чернігівської області,
пред'явив позов до відповідачів, ОСОБА_2
та ОСОБА_3, за змістом якого просить
стягнути у порядку регресу з
відповідачів солідарно на користь
позивача грошове відшкодування у
розмірі 12181 гривня 80 копійок із
зарахуванням коштів на рахунок
позивача. В обґрунтування пред'явлених
позовних вимог комунальним
лікувально-профілактичним закладом
«Семенівська центральна районна
лікарня» Чернігівської області у
позові зазначено про те, що у
відповідності до рішення
Семенівського районного суду
Чернігівської області від 16 січня 2013
року за позовом ОСОБА_6 з позивача на
користь ОСОБА_6 було стягнуто 7810
гривень 00 копійок на відшкодування
майнової шкоди, пов'язаної з похованням
ОСОБА_7, 200000 гривень на відшкодування
моральної шкоди та судові витрати,
пов'язані з оплатою правової допомоги в
розмірі 1236 гривень 00 копійок, а також на
користь держави стягнуто 2078 гривень 10
копійок судового збору. Вказані
стягнення за позовом ОСОБА_6 зумовлені
кримінально караним діянням
відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3, які на
час його вчинення перебували у
трудових відносинах з позивачем,
працюючи, відповідно,
лікарем-педіатром дільничним та
сестрою медичною стаціонару
інфекційного відділення, і були
звільнені від кримінальної
відповідальності, передбаченої ч. 2 ст.
140 Кримінального кодексу України, за
постановою Семенівського районного
суду Чернігівської області від 26
червня 2012 року на підставі акту
амністії. Комунальний
лікувально-профілактичний заклад
«Семенівська центральна районна
лікарня» Чернігівської області на день
подачі позову частково виплатив шкоду
за позовом ОСОБА_6 і вона підлягає
відшкодуванню закладові ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 у порядку регресу.

У судовому засіданні представник
позивача, комунального
лікувально-профілактичного закладу
«Семенівська центральна районна
лікарня» Чернігівської області,
завідуючий поліклінічним відділенням
цього закладу Можар Андрій Дмитрович,
позов підтримав повністю та пояснила
суду про те, що, на його переконання,
регресна вимога позивача є
правомірною.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору на стороні
позивача, ОСОБА_6 у судове засідання не
з'явилася, була повідомлена належним
чином про час і місце судового
засідання, подала до суду заяву,
сутність якої зводиться до того, що
вона просить розглянути справу за її
відсутності внаслідок погіршення
стану здоров'я, просить винести рішення
на розсуд суду.

Представник третьої особи, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору на стороні позивача,
управління Державної казначейської
служби України у Семенівському районі
Чернігівської області, начальник
управління Державної казначейської
служби України у Семенівському районі
Чернігівської області Мороз Ірина
Олександрівна у судовому засіданні
пояснила про те, що з рахунків позивача
управлінням Державної казначейської
служби України у Семенівському районі
Чернігівської області дійсно було
зроблене часткове безспірне списання
коштів на відшкодування позивачем
шкоди на користь ОСОБА_6 в сумі
заявленої позивачем регресної вимоги,
просить винести рішення на розсуд суду.

Третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору на стороні
позивача, фінансове управління
Семенівської районної державної
адміністрації Чернігівської області, у
судове засідання свого повноважного
представника не направила, належним
чином була повідомлена про час та місце
судового засідання, за підписом
начальника управління Мирошник
Євгенії Дмитрівни подала до суду
письмову заяву про розгляд справи за
відсутності представника через
неможливість його явки у зв'язку з
виробничою необхідністю, позовну заяву
підтримує.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні
позов не визнала повністю та пояснила
про те, що на даний час вона не вважає
себе винуватою у смерті дитини ОСОБА_7,
оскільки нею як лікарем-педіатром
дільничним дитині був правильно
постановлений діагноз та призначене
адекватне лікування, на її думку дитину
було неможливо врятувати.

Відповідач ОСОБА_3 у судовому засіданні
також позов не визнала повністю та
пояснила про те, що вона як сестра
медична стаціонару інфекційного
відділення виконувала призначення
лікаря і до спричинення смерті ОСОБА_7
ніякого відношення не має.

Представник відповідачів ОСОБА_4 у
судовому засіданні позов не визнав
повністю, просив відмовити у його
задоволенні та дав пояснення, яке
вказує на те, що позовні вимоги, на його
думку, задоволенню не підлягають.

Суд, вислухавши осіб, які беруть участь
у справі, вивчивши матеріали цивільної
справи, вважає за необхідне вирішити
позов за наступних встановлених судом
обставин.

За даними постанови Семенівського
районного суду Чернігівської області
від 26 червня 2012 року, яка набрала
законної сили 16 серпня 2012 року після її
перевірки Апеляційним судом
Чернігівської області, винесеній у
кримінальній справі за обвинуваченням
кожної із вищезазначених відповідачів
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2
ст. 140 Кримінального кодексу України,
відповідач ОСОБА_2 була звільнена від
кримінальної відповідальності за ч. 2
ст. 140 Кримінального кодексу України на
підставі п. п. «ґ» та «е» ст. 1 Закону
України «Про амністію у 2011 році» від 08
липня 2011 року № 3680-VI, а відповідач
ОСОБА_3 була звільнена від кримінальної
відповідальності за ч. 2 ст. 140
Кримінального кодексу України на
підставі п. «е» ст. 1 Закону України «Про
амністію у 2011 році» від 08 липня 2011 року
№ 3680-VI. Звільнення відповідачів від
кримінальної відповідальності
стосувалося діяння, кваліфікованого
органом досудового розслідування як
невиконання та неналежне виконання
лікарем-педіатром дільничним дитячої
консультації комунального
лікувально-профілактичного закладу
«Семенівська центральна районна
лікарня» Чернігівської області ОСОБА_2
та сестрою медичною стаціонару
інфекційного відділення комунального
лікувально-профілактичного закладу
«Семенівська центральна районна
лікарня» Чернігівської області ОСОБА_3
своїх професійних обов'язків внаслідок
недбалого та несумлінного до них
ставлення, що спричинило тяжкі
наслідки для неповнолітньої хворої
ОСОБА_7 у виді її смерті в лікарні
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 7-9).

Згідно рішення Семенівського
районного суду Чернігівської області
від 16 січня 2013 року, яке набрало
законної сили 01 квітня 2013 року після
його перегляду Апеляційним судом
Чернігівської області, через
установлення винності у смерті
неповнолітньої хворої ОСОБА_7 як
лікаря-педіатра дільничного дитячої
консультації комунального
лікувально-профілактичного закладу
«Семенівська центральна районна
лікарня» Чернігівської області ОСОБА_2,
так і сестри медичної стаціонару
інфекційного відділення комунального
лікувально-профілактичного закладу
«Семенівська центральна районна
лікарня» Чернігівської області ОСОБА_3,
з комунального
лікувально-профілактичного закладу
«Семенівська центральна районна
лікарня» Чернігівської області за
позовом ОСОБА_6, матері померлої ОСОБА_7,
було стягнуто: на користь ОСОБА_6 - 7810
гривень 00 копійок на відшкодування
майнової шкоди, зв'язаної з похованням
ОСОБА_7 та спорудженням надгробного
пам'ятника, 200000 гривень 00 копійок на
відшкодування моральної шкоди, 1236
гривень 00 копійок на відшкодування
судових витрат, пов'язаних з оплатою
правової допомоги адвоката; на користь
держави - 2078 гривень 10 копійок судового
збору (а.с. 5-6; 10-14).

За даними листа управління Державної
казначейської служби України у
Семенівському районі Чернігівської
області від 28 листопада 2013 року (а.с. 17)
та меморіального ордера управління
Державної казначейської служби
України у Семенівському районі
Чернігівської області від 25 листопада
2013 року (а.с. 18), на підставі виконавчого
листа Семенівського районного суду
Чернігівської області, виданого у
справі за позовом ОСОБА_6, з рахунку
позивача, комунального
лікувально-профілактичного закладу
«Семенівська центральна районна
лікарня»Чернігівської області, було
безспірно списані кошти на
відшкодування моральної шкоди на
користь ОСОБА_6 у розмірі 12181 гривня 80
копійок.

Вказані відомості, поряд із даними
вищенаведених документів, доводяться
вищезазначеними поясненнями у
судовому засіданні представника
позивача Можара А. Д. та представника
третьої особи Мороз І. О. Натомість
відповідачами та їх представником не
надано суду жодних доказів не завдання
шкоди позивачеві внаслідок їх дій та не
перебування відповідачів на час
заподіяння шкоди у трудових відносинах
з позивачем, окрім оціночних суджень
про невинуватість ОСОБА_2 та ОСОБА_2,
висловлених у наведених вище їх
поясненнях, які, з огляду на їх
безґрунтовність, враховуючи приведені
дані доказів у їх сукупності, судом при
ухваленні даного рішення до уваги не
беруться та відкидаються.

За таких обставин, суд убачає за
потрібне позов задовольнити повністю з
таких підстав.

Відповідно до правил ч. 1 ст. 1191
Цивільного кодексу України особа, яка
відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлений законом.

У відповідності з нормами ч. ч. 1, 2 ст. 130
Кодексу законів про працю України
працівники несуть матеріальну
відповідальність за шкоду, заподіяну
підприємству, установі, організації
внаслідок порушення покладених на них
трудових обов'язків; при покладенні
матеріальної відповідальності права і
законні інтереси працівників
гарантуються шляхом встановлення
відповідальності тільки за пряму
дійсну шкоду, лише в межах і порядку,
передбачених законодавством, і за
умови, коли така шкода заподіяна
підприємству, установі, організації
винними протиправними діями
(бездіяльністю) працівника.

Виходячи з приписів п. 3 ст. 134 Кодексу
законів про працю України відповідно
до законодавства працівники несуть
матеріальну відповідальність у
повному розмірі шкоди, заподіяної з їх
вини підприємству, установі,
організації, у випадках, коли шкоди
завдано діями працівника, які мають
ознаки діянь, переслідуваних у
кримінальному порядку.

У відповідності до ч. 5 ст. 135-3 Кодексу
законів про працю України розмір
підлягаючої покриттю шкоди, заподіяної
з вини кількох працівників,
визначається для кожного з них з
урахуванням ступеня вини, виду і межі
матеріальної відповідальності.

Згідно абз. 2 п. 4 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 14 від 29
грудня 1992 року «Про судову практику у
справах про відшкодування шкоди,
заподіяної підприємствам, установам,
організаціям їх працівниками» під
прямою дійсною шкодою слід розуміти
втрату, погіршення або зниження
цінності майна, необхідність
підприємства, установи, організації
провести затрати на відновлення,
придбання майна чи інших цінностей або
провести зайві, тобто викликані
порушенням працівником трудових
обов'язків, грошові виплати.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 Кодексу законів
про працю України суд при визначенні
розміру шкоди, що підлягає покриттю,
крім прямої дійсної шкоди, враховує
ступінь вини працівника і ту конкретну
обстановку, за якої шкоди було
заподіяно.

Таким чином, беручи до уваги те, що у
справі доведено належними і
допустимими доказами завдання шкоди
позивачеві через спільне,
переслідуване у кримінальному порядку,
діяння винних відповідачів, пов'язане з
не виконанням та неналежним виконанням
ними своїх трудових обов'язків, з
відповідачів, на підставі вказаних
норм законодавства, слід стягнути
заявлену виплачену позивачем суму
відшкодування повністю, проте не
солідарно, а в частках з урахуванням
посад відповідачів та рівня
відповідальності за кожною з цих посад,
тобто у розмірі 7181 (сім тисяч сто
вісімдесят одна) гривня 80 копійок з
відповідача ОСОБА_2, яка завдала
позивачу матеріальних збитків,
працюючи лікарем-педіатром дільничним
дитячої консультації комунального
лікувально-профілактичного закладу
«Семенівська центральна районна
лікарня» Чернігівської області, та у
розмірі 5000 (п'ять тисяч) гривень з
відповідача ОСОБА_3, яка завдала
позивачу матеріальних збитків,
працюючи сестрою медичною стаціонару
інфекційного відділення комунального
лікувально-профілактичного закладу
«Семенівська центральна районна
лікарня» Чернігівської області, із
зарахуванням стягуваних коштів на
рахунок позивача (банківські
реквізити, надані позивачем, на а.с. 2).

Оскільки даний позов підлягає повному
задоволенню, спираючись на сутність
правил, закладених у норми ст. 88
Цивільного процесуального кодексу
України, суд вважає за потрібне при
задоволенні позову стягнути з
відповідачів на користь позивача
кошти, витрачені на оплату судового
збору, пропорційно до розміру часток
грошових коштів на відшкодування
матеріальних збитків, які підлягають
стягненню на користь позивача з
кожного з відповідачів, а саме: 146 (сто
сорок шість) гривень 16 копійок - з
відповідача ОСОБА_2 та 97 ( дев'яносто
сім) гривень 70 копійок - з відповідача
ОСОБА_3

Керуючись ст. ст. 3, 10, 60, 88, 209, 212-215, 218
Цивільного процесуального кодексу
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов комунального
лікувально-профілактичного закладу
«Семенівська центральна районна
лікарня» Чернігівської області до
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення
грошових коштів за регресною вимогою;
треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмета спору
на стороні позивача: ОСОБА_6, управління
Державної казначейської служби
України у Семенівському районі
Чернігівської області, фінансове
управління Семенівської районної
державної адміністрації Чернігівської
області - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1) на користь комунального
лікувально-профілактичного закладу
«Семенівська центральна районна
лікарня» Чернігівської області
(ідентифікаційний код 02006509) виплачене
грошове відшкодування у розмірі 7181 (сім
тисяч сто вісімдесят одна) гривня 80
копійок із зарахуванням коштів на
рахунок за банківськими реквізитами:
1092, код 02006509, МФО 853592, банк: УДКСУ у
Чернігівській області, місто Чернігів;
одержувач: комунальний
лікувально-профілактичний заклад
«Семенівська центральна районна
лікарня» Чернігівської області.

Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_2) на користь комунального
лікувально-профілактичного закладу
«Семенівська центральна районна
лікарня» Чернігівської області
(ідентифікаційний код 02006509) виплачене
грошове відшкодування у розмірі 5000
(п'ять тисяч) гривень із зарахуванням
коштів на рахунок за банківськими
реквізитами: 1092, код 02006509, МФО 853592,
банк: УДКСУ у Чернігівській області,
місто Чернігів; одержувач: комунальний
лікувально-профілактичний заклад
«Семенівська центральна районна
лікарня» Чернігівської області.

Стягнути з ОСОБА_2 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1) на користь комунального
лікувально-профілактичного закладу
«Семенівська центральна районна
лікарня» Чернігівської області кошти,
витрачені на оплату судового збору, у
розмірі 146 (сто сорок шість) гривень 16
копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_2) на користь комунального
лікувально-профілактичного закладу
«Семенівська центральна районна
лікарня» Чернігівської області кошти,
витрачені на оплату судового збору, у
розмірі 97 (дев'яносто сім) гривень 70
копійок.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Чернігівської
області через Семенівський районний
суд Чернігівської області шляхом
подачі в десятиденний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: С. В. Смага