У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2014 року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

Ситнік О.М., Гвоздика П.О.,
Журавель В.І.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» про
розірвання кредитного договору,
договору застави, за касаційною
скаргою представника ОСОБА_4 - ОСОБА_5 на
рішення апеляційного суду Луганської
області від 08 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2012 року ОСОБА_4 звернулась до
суду з позовом, у якому зазначала, що 10
липня 2007 року між нею та ПАТ КБ
«ПриватБанк» укладено кредитний
договір, за умовами якого вона отримала
кредит у розмірі 156 856, 80 грн строком до 10
липня 2014 року із сплатою 14,5 % на місяць
на суму залишку кредиту, та договір
застави автомобіля на забезпечення
виконання кредитного договору.

Проте з 01 листопада 2008 року банк в
односторонньому порядку змінив умови
кредитного договору та безпідставно
підвищив процентну ставку до 17,04 %
річних, а з 01 лютого 2009 року - до 27,48 %
річних. Оскільки вона повідомила
відповідача про відмову сплачувати
підвищені відсотки, банк на порушення
Правил кредитування проігнорував її
відмову та нараховував заборгованість
за кредитним договором з урахуванням
підвищених відсотків.

На підставі Закону України «Про захист
прав споживачів» та ст. 651, 652 ЦК України
ОСОБА_4 просила розірвати кредитний
договір, укладений 10 липня 2007 року між
нею та ПАТ КБ «ПриватБанк», а також
просила розірвати договір застави
рухомого майна - автомобіля, укладений
на забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором, та стягнути з
неї заборгованість за кредитним
договором у розмірі 136 355 грн 16 коп.

Рішенням Краснолуцького міського суду
Луганської області від 06 грудня
2012 року позов задоволено. Розірвано
кредитний договір від 10 липня
2007 року, розірвано договір застави
рухомого майна, а саме автомобіля
Ситроен С4. Стягнуто з ОСОБА_4 на
користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
невиплачені кошти за кредитним
договором у розмірі 136 355 грн 15
коп.

Рішенням апеляційного суду Луганської
області від 08 квітня 2013 року
рішення Краснолуцького міського суду
Луганської області від 06 грудня
2012 року скасовано, ухвалено нове
рішення, яким у задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі представник ОСОБА_4
- ОСОБА_5, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанцій та залишити в силі рішення
суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга не може бути
задоволена з огляду на наступне.

Згідно з частиною 2 статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Ухвалюючи рішення про відмову у
задоволенні позову, апеляційний суд з
дотриманням вимог ст.ст. 212-214, 315 ЦПК
України дійшов правильного висновку
про те, що застосування положень ст. 652
ЦК України можливо лише у випадку
настання одночасно чотирьох умов,
передбачених ч. 2 цієї статті (правова
позиція, висловлена у поставної
Верховного Суду України № 6-93цс11).
Посилання у касаційній скарзі на те, що
договір підлягає розірванню, оскільки
банк безпідставно підвищив відсоткову
ставку по кредитному договору, є
помилковим, оскільки судом
встановлено, що у кредитному договорі
було передбачено таке підвищення, крім
того, позивач була належним чином
повідомлена про наслідки підвищення
відсоткової ставки та необхідність у
разі незгоди з таким підвищенням
вчинити певні дії щодо повернення
кредиту.

Доводи касаційної скарги на
правильність висновків суду не
впливають та їх не спростовують.

Згідно ст. 337 ЦПК України суд касаційної
інстанції відхиляє касаційну скаргу,
якщо визнає, що рішення ухвалено з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Судом апеляційної інстанції при
розгляді справи дотримано вимоги
закону, у зв'язку з чим колегія суддів
вважає за необхідне касаційну скаргу
відхилити, а рішення апеляційного суду
залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу представника ОСОБА_4 -
ОСОБА_5 відхилити.

Рішення апеляційного суду Луганської
області від 08 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Ситнік О.М., Гвоздик П.О.,
Журавель В.І.