АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 213/2152/14-ц
Головуючий у 1-й інстанції
Провадження №22ц/774/1983/К/14
Доповідач Бондар Я.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

головуючого судді: Бондар Я.М.

суддів: Зубакової В.П., Соколан Н.О.

при секретарі: Батуринській В.Б.

за участі: представника позивача
Подолінного Романа Георгійовича,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
"ПриватБанк" на рішення Інгулецького
районного суду м. Кривого Рогу від 08
серпня 2014 року по справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку "ПриватБанк" до
ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

В травні 2014 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
"ПриватБанк" (надалі - ПАТ "ПриватБанк")
звернулось із позовом до ОСОБА_3, про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, в якому просило стягнути з
відповідача на його корить
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 10000,46 грн., а також судовий
збір.

В обґрунтування позовних вимог Банк
посилався на те, що між Закритим
акціонерним товариством комерційний
банк «ПриватБанк» правонаступником
якого є ПАТ «ПриватБанк» та
відповідачем було укладено кредитний
договір № б/н від 17.03.2006 року, за умовами
якого відповідач отримав кредит у
розмірі 2000,00 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки. Проте в порушення умов
вказаного договору відповідач взяті на
себе зобов'язання не виконав у зв'язку з
чим за ним накопичилась
заборгованість, яка станом на 31.03.2014
року в загальному розмірі складає 12537,86
грн. та складається з 1998,20 грн. -
заборгованість за кредитом, 10539,66 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом. При цьому
враховуючи попереднє стягнення з
відповідача за судовим наказом
Інгулецького районного суду м. Кривого
Рогу від 15.01.2008 року заборгованості за
даним кредитним договором в розмірі
3489,80 грн., штрафи, передбачені пунктом
8.6. Умов та правил надання банківських
послуг в розмірі 500,00 грн. - штраф
(фіксована частина) та 452,40 грн. - штраф
(процентна складова), загальна сума
заборгованості заявлена до стягнення
ПАТ «ПриватБанк» складає 10000,46 грн.

Рішенням Інгулецького районного суду
м. Кривого Рогу від 08 серпня 2014 року в
задоволенні позовних вимог відмовлено
в повному обсязі.

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
поставив питання про скасування
вказаного рішення суду та ухвалення
нового, яким просив задовольнити
позовні вимоги в повному обсязі. В
обґрунтування апеляційної скарги
позивач зазначив, що судом неповно
з'ясовано обставини справи та не
прийнято до уваги того факту, що
укладений кредитний договір
автоматично лонгувався, оскільки після
його укладення в 2006 році, жодна із
сторін не заявляла про свій намір
розірвати його. Також вважає, що банк
мав право на звернення до суду з
вказаним позовом про стягнення
заборгованості за тілом кредиту та
процентів нарахованих в межах останніх
трьох років.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги і заявлених вимог, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Зазначеним вимогам рішення суду
відповідає.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з
того, що позивачем пропущено строк
позовної давності.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду виходячи з наступного.

Як встановлено судом та вбачається з
матеріалів справи, між Закритим
акціонерним товариством комерційним
банком «ПриватБанк» правонаступником
якого є ПАТ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було
укладено кредитний договір № б/н від
17.03.2006 року (а.с.8-14), за умовами якого
відповідач отримав кредит у розмірі
2000,00 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою процентів за користування
кредитом у розмірі 36% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки.

Кредитний договір складають заява,
підписана відповідачем, Умови надання
і правила банківських послуг, Пам'ятка
клієнта та Тарифи Банку (а.с.8-звотрот,9).

За ч.1 ст. 207 ЦК України правочин
вважається таким, що вчинений у
письмовій формі, якщо його зміст
зафіксований в одному або кількох
документах.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до п.6.5 Умов та правил
надання банківських послуг,
позичальник зобов'язується погашати
заборгованість за відсотками за його
використання, перевитратами
платіжного ліміту, а також оплачувати
комісії на умовах, передбачених
договором.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

Позивач свої зобов'язання за договором
виконав у повному обсязі, а саме, надав
відповідачу кредит у розмірі 2000 грн. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку відповідача.

ОСОБА_3 свої зобов'язання за договором
належним чином не виконував, внаслідок
чого станом на 31.03.2014 року виникла
довготривала заборгованість в сумі 12537
грн.86 коп., яка складається: 1998,20 грн. -
заборгованість за кредитом, 10539,66 грн.
заборгованість по процентам за
користування кредитом.

15.01.2008 року Інгулецьким районним судом
м. Кривого Рогу за заявою Закритого
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» видано судовий
наказ про стягнення з відповідача на
користь Закритого акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк» заборгованість за
кредитним договором у розмірі 3489,80 грн.
станом на 19.11.2007 року, яка складається :
1998,20грн. - заборгованість за кредитом;
1461,60 грн. - заборгованість по процентами
за користування кредитом (а. с. 5,38-39). Ця
сума віднімається від суми
заборгованості, різниця
заборгованості становить 9048,06 грн. Крім
того, відповідно до п.8.6 Умов нараховані
штрафи : 500,00 грн (фіксована частина) та
452,40 (процентна складова). Отже
заборгованість достягнення складає -
10000,46 грн. Суд погоджується з
розрахунком заборгованості наданим
позивачем (а.с.6-7).

Відповідно до постанови державного
виконавця Інгулецького відділу ДВС
КМУЮ Шматкової А.В. про повернення
виконавчого документа від 29.12.2009 року
судовий наказ про стягнення з ОСОБА_3
заборгованості на користь ЗАТ
комерційний банк «ПриватБанк»
повернуто стягувачеві у зв'язку з
відсутністю у боржника майна, на яке
може бути звернено стягнення (а. с. 37).

Згідно Умов та правил надання
банківських послуг, наданих позивачем,
мінімальний обов'язковий платіж - це
розмір боргових зобов'язань
позичальника, які щомісячно підлягають
сплаті позичальником на протязі строку
дії картки.

Відповідно до пункту 3.1.1 Правил
користування платіжною карткою, строк
дії картки вказується на лицевій
стороні картки (місяць і рік). Картка
дійсна до останнього календарного дня
зазначеного місяця (а.с.13). Пунктом 3.1.3
Правил встановлено, що після
закінчення строку дії відповідна
картка продовжується Банком на новий
строк (шляхом надання клієнту картки з
новим строком дії) якщо раніше (до
початку місяця закінчення строку дії
картки) не надійшла письмова заява
держателя картки щодо закриття
карткового рахунку, а також за умови
наявності грошовий коштів на
картковому рахунку для оплати послуг з
виконання операцій по картковому
рахунку, та при дотриманні інших умов
продовження, передбачених договором.

Зі змісту п. 5.4 Правил вбачається, що
строк погашення процентів по кредиту
встановлено щомісячно за попередній
місяць, а строк погашення кредиту у
повному обсязі здійснюється не пізніше
останнього дня місяця, вказаного на
платіжній картці у полі «місяць» (а.с.
14).

Відповідно до п. 9.6 Умов та правил
надання банківських послуг,
вбачається, що при відсутності на
картрахунку карти грошових коштів у
розмірі, достатньому для оплати послуг
банку для продовження дії карти та при
неотриманні грошових коштів протягом 3
місяців з моменту спливу строку дії
карти, банк стягує комісію за
обслуговування рахунку згідно діючим
тарифам. Вказана комісія стягується
банком за спливом вказаного в цьому
пункті строку, щомісячно. У разі, якщо
залишок на картрахунку менше розміру
комісії, встановленому тарифами банку,
то розмір комісії за обслуговування
картрахунку встановлюється у розмірі
залишку коштів на картрахунку
отримувача. При нульовому залишку
коштів на неактивному картрахунку
карти останній закривається (а.с. 9-13).

Також, судом першої інстанції
встановлено, що останнє отримання
коштів відповідачем за карткою
відбулося 24.03.2006 року (а.с.6). Ніяких
інших операцій за картковим рахунком з
того часу не відбувалось, превипуску
карти не було. Суд вважає, що за таких
обставин, позивач мав закрити
неактивний картковий рахунок, але
цього не зробив.

Таким чином, позивач всупереч Умов і
правил надання банківських послуг не
закрив неактивний картрахунок та
своєчасно не вирішив питання про
повернення кредиту поза межами
судового наказу.

Суд першої інстанції також врахував, що
поданням заяви про видачу судового
наказу від 19.12.2007 року строк позовної
давності переривався. Проте,
враховуючи, що наказ виданий судом
15.01.2008 року щодо заборгованості, яка
виникла станом на 19.11.2007 року, то строк
позовної давності щодо заборгованості,
яка виникла станом на 20.11.2007 року
закінчився 20.11.2010 року.

При цьому судом встановлено, що позовна
заява ПАТ «ПРИВАТБАНК» надійшла до
суду тільки 22.05.2014 року, тобто поза
межами строку, встановленого ст. 257 ЦК
України.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 267 ЦК України
сплив позовної давності є підставою
для відмови у позові.

Таким чином, на підставі викладеного
колегія суддів вважає, що суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
необхідність відмовити в задоволенні
позовних вимог.

Відтак, колегія суддів дійшла висновку
проте, що рішення суду першої інстанції
ухвалене з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
у зв'язку з чим підлягає залишенню без
змін, в той час як апеляційна скарга
через свою недоведеність - відхиленню

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "ПриватБанк" - відхилити.

Рішення Інгулецького районного суду м.
Кривого Рогу від 08 серпня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: