Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 серпня 2014 року
м. Київ Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В., Умнової
О.В.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5 про розірвання шлюбу та поділ
майна подружжя за касаційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Ленінського
районного суду м. Харкова від 17 лютого
2014 року та ухвалу апеляційного суду
Харківської області від 23 квітня 2014
року,

встановила:

У серпні 2012 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_5, в якому просив
розірвати укладений між ними шлюб та
провести розподіл спільно нажитого в
шлюбі майна.

В обґрунтування позову вказував, що 17
червня 1972 року між ним та відповідачкою
було укладено шлюб, а 2005 року сторони
припинили шлюбні відносини. За час
проживання у шлюбі він побудував
(реконструював) будинок , розташований
за адресою: АДРЕСА_1, внаслідок чого
відбулося збільшення площі будинку до
100 кв.м.

Зазначав, що вказаний будинок був
зареєстровано за ОСОБА_5,

Рішенням Ленінського районного суду м.
Харкова від 17 лютого 2014 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Харківської області від 23 квітня 2014
року, позов задоволено частково.

Розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
зареєстрований 17 червня 1972 року
Ленінським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Харківського
міського управління юстиції, актовий
запис № 249. Після розірвання шлюбу
ОСОБА_4 залишено прізвище «ОСОБА_4»,
ОСОБА_5 залишено прізвище «ОСОБА_5».

Визнано житловий будинок з надвірними
будівлями, розташований за адресою:
АДРЕСА_1, спільною сумісною власністю
подружжя - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та визнано
за ОСОБА_4 право власності на Ѕ частину
вказаного житлового будинку з
надвірними будівлями, в порядку
розподілу спільного майна подружжя.

У касаційній скарзі ОСОБА_5 просить
скасувати ухвалені в справі судові
рішення та передати справу на новий
розгляд до суду першої інстанції,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу і залишає рішення без
змін, якщо відсутні підстави для
скасування судового рішення.

Визнаючи житловий будинок з надвірними
будівлями АДРЕСА_1 спільною сумісною
власністю подружжя суд першої
інстанції, з висновком якого погодився
суд апеляційної інстанції, виходив із
того, що спірний будинок, який
успадкований відповідачкою, був
зруйнований та сторони під час шлюбу за
спільні кошти побудували новий.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд дав
оцінку всім наданим сторонами доказам.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновок суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_5 відхилити,
рішення Ленінського районного суду м.
Харкова від 17 лютого 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Харківської області
від 23 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

О.В. Умнова