Номер провадження: 22-ц/785/8061/14
Головуючий у першій інстанції Бочаров
Доповідач Ступаков О. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого Ступакова О.А.

суддів: Бабія А.П. Варикаші О.Д.

при секретарі - Стадніченко А.І.

розглянувши цивільну справу за скаргою
ОСОБА_2 про визнання дій начальника
ВДВС Овідіопольського РУЮ Одеської
області Костенко Р. В. Неправомірними
та зобов'язання вчинити певні дії за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Овідіопольського районного суду
Одеської області від 31 липня 2014 року, -

встановила:

У січні 2014 року, ОСОБА_2 звернулася
до суду зі скаргою, в якій просила суд,
визнати неправомірними дії начальника
ВДВС Овідіопольського РУЮ Одеської
області Костенка Р.В., спрямовані на
закінчення виконавчого провадження по
примусовому виконанню виконавчих
листів № 2-544/12 виданих Овідіопольським
райсудом 13.12.2012 року в разі
нездійснення нею авансування витрат
для проведення виконавчих дій або
самостійного укладання договору з
установою для надання послуг та
зобов'язати начальника ВДВС
Овідіопольського РУЮ Одеської області
Костенка Р.В. не вчиняти перешкод по
виконанню виконавчих листів ВП 35736398 та
ВП 35737636 від 17.12.2012 року у цивільній
справі № 2-544/12 за рішенням апеляційного
суду Одеської області від 28.11.2012 р. про
зобов'язання ОСОБА_4 знести самовільно
побудовану прибудову до
багатоквартирного будинку за адресою :
АДРЕСА_1 та зобов'язання ОСОБА_4 усунути
перешкоди у користуванні ОСОБА_2
земельною ділянкою за вказаною
адресою, яка відноситься до
прибудинкової території, які надійшли
на виконання до ВДВС Овідіопольського
РУЮ 14.12.2012 року.

Ухвалою Овідіопольського
районного суду Одеської області від 31
липня 2014 року в задоволенні скарги
відмовлено.

Не погодившись з зазначеним судовим
рішенням ОСОБА_2 подала апеляційну
скаргу.

В апеляційній скарзі ставиться питання
про скасування ухвали суду в зв'язку з
тим, що вона постановлена з порушенням
норм матеріального та процесуального
права, невідповідністю висновків суду
обставинам справи з постановленням
нової ухвали про задоволення скарги в
повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши доповідача, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні скарги, суд
першої інстанції посилався на те, що
згідно ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Умовами статті 49 Закону
України «Про виконавче провадження»
передбачено, що виконавче провадження
підлягає закінченню у разі: скасування
рішення суду або іншого органу
(посадової особи), на підставі якого
виданий виконавчий документ, або
визнання судом виконавчого документа
таким, що не підлягає виконанню. У цьому
випадку, виконавчий документ
надсилається до суду або іншого органу
(посадовій особі), який його видав. Про
закінчення виконавчого провадження
державний виконавець виносить
постанову з обов'язковим мотивуванням
підстав її винесення, яка
затверджується начальником відділу,
якому він безпосередньо
підпорядкований. Копія постанови у
триденний строк надсилається сторонам
і може бути оскаржена в десятиденний
строк у порядку, встановленому цим
Законом.

Відповідно до ст.75 Закону
України «Про виконавче провадження»
якщо рішення не виконано і виконання
може бути проведено без участі
боржника, державний виконавець
організовує виконання відповідно до
повноважень, наданих йому законом та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом.

Згідно із ст.ст. 42,89 вказаного
Закону - з метою забезпечення
провадження виконавчих дій стягувач
може за погодженням з державним
виконавцем внести на відповідний
рахунок органу державної виконавчої
служби певну грошову суму для
здійснення необхідних витрат або
покриття їх частини, якщо інше не
передбачено цим Законом. У разі
невиконання без поважних причин у
встановлений державним виконавцем
строк рішення, що зобов'язує боржника
виконати певні дії, та рішення про
поновлення на роботі державний
виконавець виносить постанову про
накладення штрафу на боржника - фізичну
особу від десяти до двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян та встановлює новий строк
виконання. У разі повторного
невиконання рішення боржником без
поважних причин державний виконавець у
тому ж порядку накладає на нього штраф
у подвійному розмірі та звертається до
правоохоронних органів з поданням
(повідомленням) про притягнення
боржника до кримінальної
відповідальності відповідно до закону.

У ВДВС Овідіопольського РУЮ
Одеської області на виконанні
перебувають два виконавчих
провадження по примусовому виконанню
виконавчих листів № 2-544/12 виданих 13.12.2012
року Овідіопольським райсудом про
зобов'язання ОСОБА_4 знести самовільно
побудовану прибудову до
багатоквартирного будинку за адресою :
АДРЕСА_1 та про зобов'язання ОСОБА_4
усунути перешкоди у користуванні
ОСОБА_2 земельною ділянкою за вказаною
адресою, яка відноситься до
прибудинкової території.

27.08.2013 року, державним
виконавцем винесені постанови про
відкриття виконавчого провадження, які
були надіслані сторонам виконавчого
провадження за Вих. № 03-12776 та 03-12777 від
28.08.2013 р., в яких, боржнику ОСОБА_4 було
наданий добровільний строк 7 днів для
виконання рішення суду.

26.09.2013 року, держвиконавцем
було здійснено виїзд за місцем
виконання рішення суду і встановлено,
що вимоги виконавчих документів
боржником ОСОБА_4 добровільно не
виконано, про що були складені
відповідні акти. При чому,
держвиконавцем, згідно вимог ст.ст.75, 89
Закону України «Про виконавче
провадження» винесені постанови про
накладення штрафу на боржника за
невиконання виконавчих листів, які
були надіслані боржнику згідно із ст.75
вказаного Закону і надано повторний
строк для виконання рішення суду з
попередженням про адміністративну та
кримінальну відповідальність. Однак,
при повторній перевірці
держвиконавцем виконання рішення суду,
було встановлено про повторне
невиконання боржником вимог
виконавчих листів 07.10.2013 року за що
08.10.2013 року, на боржника було накладено
штраф у розмірі 340 грн.

14.10.2013 року, до
Овідіопольського РВ ГУМВС України в
Одеській області, державним виконавцем
надіслано подання про притягнення
боржника ОСОБА_4 до кримінальної
відповідальності за ст.382 КК України за
невиконання рішення суду.

Для виконання вказаного вище
рішення суду, а саме, для знесення
прибудови зазначеної у виконавчому
документі - необхідно залучення
спеціальної техніки і відповідно
понесення значних матеріальних витрат,
у зв'язку з чим, листом від 05.11.2013 року,
стягувачу ОСОБА_2, у відповідності до
ст.42 Закону України «Про виконавче
провадження» було запропоновано
проавансувати витрати.

В рамках вищевказаного
відкритого виконавчого провадження,
21.11.2013 року, державним виконавцем були
надіслані листи до спеціалізованих
організацій, які мають відповідні
ліцензії на ведення господарської
діяльності, пов'язаної із створенням
об'єктів архітектури про визначення
можливості знесення, зазначених у
рішенні прибудов та визначення
вартості проведення вказаних робіт, у
зв'язку з тим, що знос зазначеної
прибудови може призвести до порушення
функціонування електромереж,
газопроводу, водопроводу, враховуючи,
що вказана у виконавчому листі
прибудова не є відокремленим від
основної споруди, не вказаної у рішенні
суду та не підлягає зносу.

28.01.2014 року, до ВДВС
Овідіопольського РУЮ надійшла
відповідь спеціалізованої організації
про вартість вищевказаних робіт, і в
цей же день, до ГУЮ держвиконавцем було
направлено лист щодо виділення коштів
на проведення виконавчих дій у сумі 75000
грн.

Ніякого припису державного
виконавця від 05.11.2013 року скаржниця
ОСОБА_2 не отримувала, а отримала лише
лист, в якому їй, як стягувачу було
запропоновано проавансувати витрати
на проведення виконавчих дій,
провадження по яким не закрито, і після
вказаного листа, ВДВС Овідіопольського
РУЮ було вжито ряд заходів, необхідних
для виконання вищевказаних виконавчих
документів і відповідно постанова про
закінчення виконавчого провадження
(дій) державним виконавцем на той
момент не виносилася.

Лист державного виконавця
від 05.11.2013 року - не є приписом або
постановою, і відповідно не є
процесуальним документом, який тягне
за собою будь-які правові наслідки щодо
закриття виконавчого провадження, і
який можливо оскаржити, а носить лише
інформаційний (рекомендаційний)
характер.

Зазначені вище дії
державного виконавця відповідають
вимогам ст.42 Закону України «Про
виконавче провадження».

06.05.2014 року та 08.05.2014 року ВДВС
Овідіопольського РУЮ Одеської області
по вищезазначеним виконавчим
провадженням були винесені постанови
про закінчення виконавчого
провадження, але вони не є предметом
оскарження по скарзі, що розглядається,
в зв'язку з чим суд не надає їм правової
оцінки.

Ані в скарзі ОСОБА_2, ані в
поясненнях представника скаржника у
судовому засіданні, не міститься
жодних посилань на порушення
начальником ВДВС Овідіопольського РУЮ
конкретних норм Закону України «Про
виконавче провадження».

Державним виконавцем проведенні
вичерпано усі можливі, передбачені
Законом України «Про виконавче
провадження» дії щодо примусового
виконання рішення суду, які повністю
відповідають вимогам Закону.

Колегія погоджується з
зазначеними висновками суду першої
інстанції.

Доводи апеляційної скарги
зводяться як і зміст скарги зводяться
до того, що направлення ОСОБА_2 листа за
підписом начальника ВДВС
Овідіопольського РУЮ Одеської області
Костенка Р.В., в якому зазначено, що в
разі нездійснення нею авансування
витрат для проведення виконавчих дій
або самостійного укладання договору з
установою для надання послуг,
виконавче провадження буде закінчено
по п.11 ст. 49 Закону України «Про
виконавче провадження» і зазначені дії
спрямовані на закінчення виконавчого
провадження по примусовому виконанню
виконавчих листів № 2-544/12 виданих
Овідіопольським райсудом 13.12.2012 року.

Зазначені доводи є помилковими.

06.05.2014 року та 08.05.2014 року ВДВС
Овідіопольського РУЮ Одеської області
по виконавчим провадженням № 03-12776 та
03-12777 винесені постанови про
закінчення виконавчого провадження.

Зазначені постанови виносилися
не на підставі не нездійснення ОСОБА_2
авансування витрат для проведення
виконавчих дій або самостійного
укладання договору з установою для
надання послуг про що зазначалося у
листі за підписом начальника ВДВС
Овідіопольського РУЮ Одеської області
Костенка Р.В., а в зв'язку з тим, що
держвиконавцем було встановлено про
повторне невиконання боржником вимог
виконавчих листів 07.10.2013 року за що
08.10.2013 року, на боржника було накладено
штраф у розмірі 340 грн. Після цього
14.10.2013 року, до Овідіопольського РВ
ГУМВС України в Одеській області,
державним виконавцем надіслано
подання про притягнення боржника
ОСОБА_4 до кримінальної
відповідальності за ст.382 КК України за
невиконання рішення суду та в
подальшому винесені постанови про
закінчення виконавчого провадження.

Дії держвиконавця по закінченню
виконавчого провадження відповідають
вимогам ст. ст. 49 п.1, 75 п.1-3 Закону
України «Про виконавче провадження».

Ст. 49 п. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено
повернення виконавчого документа до
суду чи іншого органу (посадової особи),
який його видав, у випадку,
передбаченому частиною третьою статті
75 цього Закону;

Ст. 75 Закону України «Про виконавче
провадження» визначені загальні умови
виконання рішень, за якими боржник
зобов'язаний особисто вчинити певні
дії або утриматися від їх вчинення.

1. Після відкриття виконавчого
провадження за виконавчим документом,
що зобов'язує боржника вчинити
певні дії або утриматися від їх
вчинення, державний виконавець
перевіряє виконання рішення не
пізніше ніж на наступний день після

закінчення строку, встановленого
частиною другою статті 25 цього Закону
для самостійного виконання рішення.
Якщо рішення підлягає негайному
виконанню, його виконання
перевіряється не пізніше наступного
робочого дня після відкриття
виконавчого провадження.

2. У разі невиконання зазначених
вимог без поважних причин державний
виконавець накладає на боржника
штраф відповідно до статті 89 цього
Закону і не пізніше п'яти робочих днів з
дня його накладення повторно перевіряє
стан виконання рішення.

Якщо рішення не виконано і виконання
може бути проведено без участі
боржника, державний виконавець
організовує виконання відповідно до
повноважень, наданих йому законом, та
вносить подання (повідомлення)
правоохоронним органам для
притягнення боржника до
відповідальності згідно із законом.
При цьому на

боржника повторно накладається штраф
у порядку, встановленому статтею 89
цього Закону.

3. У разі якщо виконати рішення
без участі боржника неможливо,
державний виконавець накладає на
боржника штраф відповідно до статті
89 цього Закону та вносить подання
(повідомлення) правоохоронним органам
для притягнення боржника до

відповідальності згідно із законом,
після чого виносить постанову про
закінчення виконавчого провадження,
яка затверджується начальником
відділу, якому безпосередньо
підпорядкований державний виконавець,
і повертає виконавчий документ до
суду чи іншого органу (посадової особи),
що його видав.

Таким чином доводи ОСОБА_2, що дії
начальника ВДВС Овідіопольського РУЮ
Одеської області Костенка Р.В. по
направленні їй листа, в якому
зазначено, що в разі нездійснення нею
авансування витрат для проведення
виконавчих дій або самостійного
укладання договору з установою для
надання послуг, виконавче провадження
буде закінчено по п.11 ст. 49 Закону
України «Про виконавче провадження»
спрямовані на закінчення виконавчого
провадження по примусовому виконанню
виконавчих листів № 2-544/12 виданих
Овідіопольським райсудом 13.12.2012 року є
помилковими.

На підставі наведеного колегія
вважає, що суд першої інстанції
порушень норм матеріального та
процесуального права при
постановленні ухвали не допустив, а
наведені в апеляційній скарзі доводи
висновки суду першої інстанції не
спростовують.

Керуючись ст. ст. 307 ч.2 п.1, 312 ч.1 п.1, 313-315
ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.
Ухвалу Овідіопольського районного
суду Одеської області від 31 липня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення однак може бути оскаржена
до суду касаційної інстанції на
протязі двадцяти днів.

Головуючий
О.А. Ступаков

Судді
А.П. Бабій

О.Д. Варикаша