Справа № 266/3916/14-ц
Провадженя№ 2/266/1165/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

19.09.2014
м. Маріуполь

Приморський районий суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Курбанової Н.М.

при секретарі -Жирковой М.В.

розглянувши заочно відкритому
судовому засіданні в залі суду в місті
Маріуполі Донецької області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності,

третя особа: Донбаська товарна біржа, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 про про визнання
договору купівлі-продажу дійсним та
визнання права власності. В
обґрунтування позовних вимог
зазначила, що в серпні 2014 року вона
звернулася до приватного нотаріуса для
укладення договору дарування її онуці
ОСОБА_3, належної їй однокімнатної
квартири гостинного типу, яка
знаходиться за адресою АДРЕСА_1. У
здійснені вказаної угоди їй було
відмовлено, оскільки єдиним наявним у
неї правовстановлюючим документом на
дану квартиру є договір
купівлі-продажу № 333, укладений на
Донбаській товарній біржі. Нотаріусом
було їй роз'яснено, що договір
купівлі-продажу повинен бути
нотаріально посвідчений. Квартира
АДРЕСА_1 була придбана 30.12.1998 року за
договором купівлі-продажу № 333,
укладеним між нею (покупцем) та
відповідачем ОСОБА_2, (продавцем).
Згідно з умовами договору нею сплачені
грошові кошти у сумі 1 687,00 грн. за
придбання даної квартири. Продавець
прийняла ці кошти, передала їй
правовстановлюючі документи та ключі
від цієї квартири. Істотні умови
договору були виконані сторонами в
повному обсязі. Однак відповідачка від
нотаріального посвідчення договору
купівлі продажу ухилилася, оскільки
була можливість оформити договір на
біржі. З часу придбання квартири ніяких
претензій зі сторони продавця не
надходило. Під час укладання договору
позивачка не знала про те, що договір
купівлі-продажу нерухомості необхідно
укладати саме в нотаріальній формі.
Співробітниками Донбаської товарної
біржі їй не були роз'яснені наслідки
укладання біржового контракту без його
нотаріального посвідчення. Під час
укладання зазначеного біржового
контракту і в подальшому вона була
впевнена в правильності та законності
укладання угоди купівлі-продажу. Також,
в п. 14 договору зазначено, що угоди,
зареєстровані на біржі, не потребують
нотаріального посвідчення згідно ст. 15
Закону України «Про товарну біржу».
30.12.1998 року вона зареєструвала право
власності на квартиру, що знаходиться
за адресою АДРЕСА_1 в БТІ, про що
отримала реєстраційне свідоцтво за
реєстраційним номером 38764. Після
придбання квартири вона в неї
вселилася та сплачує кошти за
користування нею та за комунальні
послуги, що надаються їй за вказаною
адресою. Просить визнати договір
купівлі-продажу № 333 від 30.12.1998 року
щодо однокімнатної квартири, яка
знаходиться за адресою АДРЕСА_1 дійсним
та визнати за ОСОБА_1 право власності на
квартиру, яка знаходиться за адресою
АДРЕСА_1.

Позивач ОСОБА_1 до відкритого судового
засідання не з'явилася, але надала суду
заяву, згідно якої позовні вимоги
підтримує у повному обсязі, просить їх
задовольнити та розглянути справу у її
відсутності.

Представник позивача ОСОБА_1, ОСОБА_4, що
діє на підставі довіреності, до
відкритого судового засідання не
з'явилася, але надала суду заяву, згідно
якої позовні вимоги підтримує у
повному обсязі, просить їх
задовольнити та розглянути справу без
її участі.

Представник третя особи Донбаської
товарної біржі, до відкритого судового
засідання не з'явився, але від
Донбаської товарної біржі надійшла
заява, згідно якої підтверджують, що
30.12.1998 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на
Донбаській товарній біржі був
укладений договір купівлі-продажу №333.
Предметом договору є однокімнатна
квартира АДРЕСА_1. Проти задоволення
позовних вимог ОСОБА_1 Донбаська
товарна біржа не заперечує, просить
справу розглянути без її участі.

Відповідачка ОСОБА_2 до відкритого
судового засідання не з'явилася за
невідомих суду причин, про день та час
розгляду справи була повідомлена
своєчасно та належним чином, причини
неявки суду не повідомила, у звязку з
чим суд, керуючись ч.4 ст. 169 ЦПК України,
розглядає справу без її участі та на
підставі ст. 224 ЦПК України, постановляє
заочне рішення.

Не з'явившись у судове засідання та не
скориставшись своїм процесуальним
правом надання доводів або заперечень
проти позову, тим самим відповідачка
ОСОБА_2, на думку суду, не оспорює
позовні вимоги ОСОБА_1

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає,
що позовні вимоги найшла своє
підтвердження та позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Оскільки цивільні правовідносини між
сторонами виникли до 01.01.2004 року, то
згідно п.4 Заключних та перехідних
положень, при розгляді справи
підлягають застосуванню норми
Цивільного кодексу України 1963 року.

Згідно статті 71 ЦК України в редакції
1963 року загальний строк для захисту
права за позовом особи, право якої
порушено (позовна давність),
встановлюється в три роки.

Суд вважає, що пропуск строку позовної
давності позивачем стався внаслідок
об'ктивних причин, а тому поновлює його.

В силу ст. 47 ЦК України, коли одна із
сторін повністю або частково виконала
умови договору, який потребує
нотаріального посвідчення, а друга
сторона ухиляється від нотаріального
оформлення договору, суд вправі, за
вимогою сторони, яка виконала умови
угоди, визнати угоду дійсною.

У даному випадку, суд вважає, що
відповідач ухилився від нотаріального
посвідчення договору купівлі-продажу
житлового будинку, хоча позивач
виконав умови угоди.

Договір купівлі -продажу житлового
будинку, сторонами якої являються
громадяни, укладений на товарній біржі,
в порушення вимог ст. 227 ЦК України, яка
передбачає обовязкове нотаріальне
посвідчення договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 128 ЦК УРСР в
редакції 1963 р. право власності у
набувача майна за договором виникає з
моменту передачі речі, якщо інше не
передбачено законом або договором.

З наданого біржового контракту,
зареєстрованого за № 333, укладеного
30.12.1998 року на Донбаській товарній
біржі, вбачається, що між сторонами був
укладений договір купівлі-продажу
квартири АДРЕСА_1 (а.с.3).

Згідно реєстраційного свідоцтва Бюро
технічної інвентаризації міста
Маріуполя від 30.12.1998 року за № 38764
квартира АДРЕСА_1, на підставі
біржового контракту № 333 від 30.12.1998
року, зареєстрована на праві приватної
власності за ОСОБА_1 (а.с.9).

При таких обставинах, суд вважає
встановленим, що між сторонами мав
місце договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1, бо продавцем, відповідачем по
справі, було передано майно у власність
покупця -позивача, а покупець прийняв
майно та сплатив за нього визначену
договором суму грошей.

Керуючись ст.ст. 47, 71, ч.1 ст. 128 ЦК України
(в редакції 1963 р.), ст.ст. 10, 60, 209, 212-215,
224-226 ЦПК України , суд-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання договору купівлі-продажу
дійсним та визнання права власності
-задовольнити.

Договір купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2
на Донбаській товарній біржі 30.12.1998
року, біржовий контракт № 333 - визнати
дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
квартиру АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду Донецької області
шляхом подачі до Приморського
районного суду міста Маріуполя
Донецької області апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Суддя:
Курбанова Н. М.