Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"24" липня 2014 р. Дніпровський районний
суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Чех Н.А.

при секретарі - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
припинення права на частку в спільному
майні,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаною
позовною заявою, посилаючись на те, що
йому належить 1/3 частина квартири
АДРЕСА_1 згідно договору дарування від
09.03.2011 року. Інша 1/3 частина квартири
належить ОСОБА_2 згідно свідоцтва про
право на спадщину від 08.12.2000 року та 1/3
частина квартири належить ОСОБА_3
згідно до свідоцтва на спадщину за
законом від 11.06.2008 року. Квартира
складається з однієї кімнати площею 16,2
кв.м., кухні, коридору, ванної кімнати,
вбиральні, кладової та балкону.
Відповідачі в даній квартирі не
проживають та не зареєстровані. В
спірній квартирі, без його (позивача),
як співвласника відому, постійно
проживають невідомі особи, які
систематично порушують громадський
порядок і заважають сусідам. Частини
відповідачів є незначними, він
(позивач) з відповідачами є чужими
людьми і не можуть спільно проживати в
одній кімнаті. Враховуючи це звернувся
до суду з позовом про припинення права
власності відповідачів на належні їм
частини спірної квартири. До початку
розгляду справи по суті зі сторони
позивача було надано заяву про
закриття провадження у справі в
частині позовних вимог до відповідача
ОСОБА_3, оскільки остання 19.05.2014 року
оформила з позивачем договір дарування
1/3 частини спірної квартири,
посвідчений нотаріусом. Після чого
позовними вимогами позивача є
припинення права власності на 1/3
частину спірної квартири, що належить
відповідачу ОСОБА_2 В судовому
засіданні представник позивача
підтримав уточнені позовні вимоги,
просив припинити право власності
відповідача ОСОБА_2 на спірну квартиру,
враховуючи, що позивач є власником 2/3
частин спірної квартири, належна
відповідачу частка є незначною,
квартира однокімнатна. Крім цього
просив врахувати, що позивач і
відповідач ОСОБА_2 є чужі люди один
одному, разом проживати не можуть,
спільне користування та володіння
квартирою неможливе. Просив врахувати
і те, що вже були судові справи по
спірній квартирі, при розгляді яких
відповідач ОСОБА_2 також зазначав, що
вони, як співвласники спірної квартири
не можуть проживати разом, є чужими
людьми, мав бажання викупити частину
квартири, що належить позивачу, але не
мав коштів. Не заперечував щодо
заочного розгляду справи у зв'язку з
неявками відповідача в судові
засідання.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про день та час розгляду
справи повідомлявся належним чином,
заяв про неможливість з'явитися до суду
чи про розгляд справи у його
відсутності до суду не подавав.

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до висновку, що позовні
вимоги знайшли своє підтвердження в
суді та підлягають задоволенню.

В суді встановлено, що квартира АДРЕСА_1
однокімнатна, загальна площа квартири
34,1 кв.м., житлова - 16,2 кв.м. В даній
квартирі ніхто не зареєстрований.
Станом на день подачі позову до суду
(листопад місяць 2013 року) квартира
АДРЕСА_1 належала на праві власності по
1/3 частині: - ОСОБА_2 на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 08.12.2000 року; - позивачу
ОСОБА_1 згідно договору дарування
частини квартири від 09.03.2011 року.
Співвласником спірної квартири була і
ОСОБА_3, якій належала 1/3 частина
спірної квартири на підставі свідоцтва
про право на спадщину за заповітом від
11.07.2012 року. В процесі знаходження
справи в суді між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було
досягнуто згоди щодо мирного вирішення
спору і відповідно до договору
дарування, складеного та посвідченого
нотаріусом 19.05.2014 року, ОСОБА_3
подарувала ОСОБА_1 належну їй 1/3 частину
спірної квартири. Даний договір
зареєстрований в Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно про
реєстрацію права власності 19.05.2014 року,
що підтверджено наданим до справи
Витягом з вказаного реєстру.

Таким чином, на час розгляду справи
позивач ОСОБА_1 є власником 2/3 частин
спірної квартири, а 1/3 частина належить
відповідачу ОСОБА_2

Відповідно до ст.365 ЦК України право
особи на частку у спільному майні може
бути припинене за рішенням суду на
підставі позову інших співвласників,
якщо: частка є незначною і не може бути
виділена в натурі; річ є неподільною;
спільне володіння і користування
майном є неможливим; таке припинення не
завдасть істотної шкоди інтересам
співвласника та членам його сім'ї. Суд
постановляє рішення про припинення
права особи на частку у спільному майні
за умови попереднього внесення
позивачем вартості цієї частки на
депозитний рахунок суду.

Враховуючи те, що спірна квартира є
однокімнатна, неподільна, що позивач
має у власності більшу частину, що
сторони є між собою сторонніми особами,
суд вважає, що є всі підстави для
задоволення позовних вимог та
припинення права власності
відповідача ОСОБА_2 на 1/3 частину
спірної квартири, визнання права
власності на цю 1/3 частину квартири за
позивачем, в результаті чого позивач
стає одноособовим власником всієї
спірної квартири.

Позивачем внесено на депозитний
рахунок суду 77 836 грн., що становить 1/3
частину вартості спірної квартири,
ринкова вартість спірної квартири
станом на 24.03.2014 року становить 233 507
грн., що визначено в Звіті про оцінку
майна (спірної квартири), складеному
ТОВ "Агентство експертної оцінки".

Задовольняючи вказаний позов з
вищезазначених підстав, суд враховує і
те, що 26.12.2011 року Дніпровським районним
судом міста Києва вже розглядався спір
між цими ж сторонами, а саме - позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зобов'язання не
чинити перешкоди в користуванні
спірною квартирою та про вселення, який
був задоволений. В судових рішеннях
зазначено, що ОСОБА_2 посилався на те,
що з ОСОБА_1 вони різні сім'ї, їх спільне
проживання неможливе, квартира
однокімнатна, є неподільною річчю.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст.356, 365 ЦК України, ст.ст.60, 212-215, 218, 223,
224-228, 233, 294 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
припинення права на частку в спільному
майні - задовольнити.

Припинити право власності ОСОБА_2 на 1/3
частку квартири АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3
частину квартири АДРЕСА_1, що належала
ОСОБА_2.

Стягнути з депозитного рахунку
Дніпровського районного суду міста
Києва (р/р 3058, МФО 820019 код 02896696) на
користь ОСОБА_2 суму компенсації за 1/3
частку квартири АДРЕСА_1 в розмірі 77 836
грн. (сімдесят сім тисяч вісімсот
тридцять шість грн.), внесену на
депозитний рахунок Дніпровського
районного суду міста Києва згідно
квитанції ГУ Ощадбанку по місту Києву
та області ТВБВ 10026/077 РМ-7702 №58, 21.07.2014
року.

Заочне рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду міста Києва через
Дніпровський районний суд міста Києва
шляхом подання апеляційної скарги
потягом десяти днів з дня проголошення
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом за письмовою заявою відповідача,
яка подається протягом десяти днів з
дня отримання копії рішення.

Заочне рішення набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційної
скарги не було подано.

Суддя: