Справа №295/4009/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2014 року
м. Житомир

БОГУНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЖИТОМИРА В
СКЛАДІ:

Головуючого - судді Комісарчук О.В.

З участю
секретаря Никончук М.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до Житомирської
міської ради, третя особа - ОСОБА_3, про
визнання права власності за
набувальною давністю, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом, в
якому просить визнати за нею право
власності за набувальною давністю на
підсобне приміщення - сарай, позначений
в технічному паспорті літерою В,
розташований біля житлового будинку за
адресою АДРЕСА_1. В обгрунтування
позову вказала, що вона є співвласником
квартири АДРЕСА_1, до якої належить
вказаний сарай. Зазначає, що дане
підсобне приміщення було збудоване
понад 50 років тому її дідусем - ОСОБА_3,
але позивач більше 10 років
добросовісно, безперервно,
безперешкодно володіє та користується
ним, тому має право отримати його у
власність за набувальною давністю на
підставі статті 344 ЦК України.

Представник позивача в судовому
засіданні підтримав заявлені вимоги та
просив їх задоволити з підстав,
викладених в позові.

Представник відповідача Житомирської
міської ради в судове засідання не
з'явився, направив до суду заяву про
розгляд справи в його відсутність,
позовні вимоги не визнає, просить
відмовити в задоволенні позову.

Представник третьої особи ОСОБА_3 -
ОСОБА_4 проти задоволення позову не
заперечував.

Вислухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши
матеріали справи, оцінивши докази в їх
сукупності, суд приходить до
наступного висновку.

Судом встановлено, що співвласниками
квартири АДРЕСА_1 є позивач ОСОБА_1 - 48/300
ід.ч., її неповнолітній син ОСОБА_5 - 24/300
ід.ч., та ОСОБА_3 - 76/100 ід.ч. (а.с. 4, 55-65).

Зі змісту технічного паспорту на
житловий будинок АДРЕСА_1 вбачається,
що на території садиби знаходиться
самовільно побудований ОСОБА_3 сарай,
позначений літерою В.

В силу ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка
добросовісно заволоділа чужим майном і
продовжує відкрито, безперервно,
володіти нерухомим майном протягом 10
років набуває право власності на це
майно. Право власності на нерухоме
майно набувається за рішенням суду.

В пункті 10 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ № 5 від
07.02.2014 року «Про судову практику в
справах про захист права власності та
інших речових прав» роз'яснено, що з
огляду на положення статті 376 ЦК право
власності за набувальною давністю на
об'єкт самочинного будівництва не може
бути визнано судом, оскільки цією
нормою передбачено особливий порядок
набуття права власності на нерухоме
майно, що збудоване або будується на
земельній ділянці, не відведеній для
даної мети, або без належного дозволу
чи належно затвердженого проекту, або з
істотним порушенням будівельних норм і
правил.

Крім того, розташовані на земельній
ділянці поряд із житловим будинком
господарсько-побутові будівлі й
споруди: сараї, гаражі, літні кухні тощо
відповідно до положень статей 186, 381 ЦК є
приналежністю головної речі (будинку),
що виключає можливість самостійного
визнання права власності на такі
об'єкти. Аналогічні роз'яснення
містяться в п. 27 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду з
розгляду цивільних і кримінальних
справ № 6 від 30.03.2012 року «Про практику
застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва), прийняття в експлуатацію
таких об'єктів здійснюється у
спеціально встановленому порядку.

Згідно зі ст.ст.10, 11 ЦПК України суд
розглядає справи в межах заявлених
позовних вимог на підставі доказів,
наданих сторонами.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

З урахуванням викладеного, оскільки
позивач просить визнати право
власності на сарай, який є об'єктом
самочинного будівництва та
приналежністю до основної речі -
житлового будинку, підстави для
задоволення позову відсутні.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 33, 60, 209, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 181, 344, 381 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Житомирської
області через Богунський районний суд
міста Житомира шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня його проголошення, особи які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя
О.В. Комісарчук