Справа № 199/4768/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

25 вересня 2014 року
Амур-Нижньодніпровський районний суд
міста Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Руденко В.В.,

при секретарі Коломієць Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду
м.Дніпропетровська цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача про стягнення з нього
заборгованості за договором позики. У
підтвердження своїх позовних вимог
зазначає, що між ним та відповідачем 14
січня 2014 року було укладено договір
позики на суму 24210,00 грн. На
підтвердження договору позики,
відповідач надав йому розписку, у якій
зобов'язався повернути борг до 10 квітня
2014 року. Однак до вказаного строку
відповідач грошові кошти не повернув.
На прохання позивача про добровільну
сплату заборгованості ніяким чином не
відреагував. У зв'язку з цим, позивач
просить стягнути з відповідача боргу в
розмірі 24210,00 грн.

У судовому засіданні представник
позивача підтримала позовні вимоги,
просила їх задовольнити, надала
пояснення аналогічні викладеним у
позові.

Відповідач у судовому засіданні проти
позову заперечував, зазначивши, що
зазначена сума йому передана не була,
розписка була підписана ним на вимогу
директора підприємства ТОВ
«Сілта-Брік», де він працював на посаді
начальника відділу продаж, та звідки
був звільнений за власним бажанням.
Зазначена розписка була видана ним в
забезпечення договору купівлі-продажу
облицювальних блоків між
підприємством та ОСОБА_3 Будучи
повіреним ОСОБА_3, він отримав від нього
на свою картку суму в розмірі 24331,00 грн.,
яку зобов'язався сплатити підприємству
ТОВ «Сілта-Брик» після поставки
зазначеної продукції. Однак, після його
звільнення, ОСОБА_1, будучи директором
підприємства ТОВ «Сілта-Брік», не
захотів без здійснення передоплати
почати виготовляти замовлення його
довірителя. Позивач запропонував
оформити замовлення офіційно, але
ОСОБА_1 відмовлявся від видачі
офіційних документів, стверджуючи, що в
цьому випадку, ціна товару збільшиться
більш ніж на 20%. Саме він запропонував
позивачу написати зазначену розписку,
запевняючи, що як тільки угода
закінчиться, він її знищить. Минув час
але замовлення не виконувався. На
підприємство відповідача не пускали.
Всі гроші 29.03.2014р. були ним повернуті.

Вислухавши пояснення представника
позивача, відповідача, дослідивши
докази в їх сукупності, суд вважає, що
заявлені вимоги позивача підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що між сторонами
було укладено договір позики від 14
січня 2014 року, відповідно до якого
відповідач взяв в борг у позивача 24210,00
грн., що підтверджується розпискою
відповідача, в якій останній
зобов'язався повернути вищевказану
суму до 10 квітня 2014 року. Але до
теперішнього часу свої зобов'язання не
виконав.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку. Зобов'язання виникають із
підстав, установлених ст. 11 цього
Кодексу, зокрема: договорів та інших
правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Зобов'язання перестає діяти в разі його
припинення з підстав, передбачених
договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК
України), та ці підстави зазначені в ст.
ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за
відсутності інших підстав припинення
зобов'язання, передбачених договором
або законом, зобов'язання припиняється
його виконанням, проведеним належним
чином (ст. 599 ЦК України).

Належним виконанням зобов'язання є
виконання, прийняте кредитором, у
результаті якого припиняються права та
обов'язки сторін зобов'язання.

Згідно зі змістом ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться; боржник зобов'язаний
виконати свій обов'язок, а кредитор -
прийняти виконання особисто, якщо інше
не встановлено договором або законом,
не випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту (ст. 527 ЦК).

Як передбачено ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

У зв'язку з тим, що відповідач до тепер
не повернув позивачу позичені в нього
гроші в розмірі 24210,00 грн., тому суд
вважає за необхідне стягнути з
відповідача на користь позивача
вказану суму

Згідно зі ст. 88 ЦПК України з
відповідача слід стягнути на користь
позивача судовий збір в сумі 243,60 грн.

Одночасно суд не приймає заперечення
відповідача проти позову, оскільки
вони належними та допустимими доказами
відповідно до ст. 60 ЦПК України суду не
підтверджені.

Керуючись ст.ст. 11, 60, 88, 209, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 1046, 1047, 1049 ЦК України, суд,
-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення боргу за договором позики
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
борг за договором позики в розмірі 24210,00
грн., а також судові витрати по справі,
що складаються з судового збору, в
розмірі 243,60 грн., а всього 24453 (двадцять
чотири тисячі чотириста п'ятдесят три)
гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Амур-Нижньодніпровський
районний суд м. Дніпропетровська
шляхом подачі у десятиденний строк з
дня його проголошення апеляційної
скарги.

Суддя