Справа № 442/6665/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"08" вересня 2014 р.

Дрогобицький міськрайонний суд
Львівської області в складі:

головуючого - судді Дубеля Р.М.

при секретарі Півала І.М.

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в місті Дрогобичі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Дрогобицької міської ради, ОСББ
«Господа», третя особа КП Львівської
обласної ради «Дрогобицьке МБТІ та ЕО»
про визнання права власності за
набувальною давністю на квартиру, -

в с т а н о в и в :

Позивачка звернулася до суду з позовом
про визнання право власності на
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 48,6
кв.м., житловою площею 28,0 кв.м за
набувальною давністю.

Позовні вимоги мотивуючи тим, що
квартира АДРЕСА_1, на підставі ордеру
виконкому міської ради депутатів
трудящих, була надана в користування
ОСОБА_2, яка являлася її бабусею, у
зв'язку із знесенням житлового будинку
АДРЕСА_2, у якому вона проживала. З 1978
року її було прописано у квартирі
АДРЕСА_1 та вона вселилася у неї. Після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 ОСОБА_1
продовжує проживати у вищевказаній
квартирі, сплачує рахунки за всі
комунальні послуги, проводить поточні
та капітальні ремонтні роботи в
квартирі, відкрито, добросовісно
користується нею, утримує її в
належному стані. Але договору найму
вищевказаної квартири з нею укладено
не було. Зараз у неї виникла
необхідність в оформленні права
власності на квартиру, оскільки ордер
не є діючим документом, а визнання
права власності на квартиру за
набувальною давністю можливо лише в
судовому порядку. Оскільки вона
добросовісно і відкрито користується
нерухомим майном на протязі більше 10
років, то на підставі цього просить
визнати нею право власності на
квартиру АДРЕСА_1.

Позивачка у судове засідання не
з'явилась, але надала суду письмову
заяву про розгляд справи у її
відсутності, позовні вимоги підтримує,
просить їх задоволити.

Представник відповідача - Дрогобицької
міської ради у судове засідання не
з'явився, також, надіслав заяву про
розгляд справи у його відсутності, з
приводу задоволення позовних вимог
поклався на думку суду, чим не
заперечив проти його задоволення.

Представник відповідача - ОСББ
«Господа» у судове засідання не
з'явився, однак на адресу суду надійшла
його письмова заява, у якій відповідач
проти задоволення позову не
заперечував та просив проводити
розгляд справи без його участі.

Представник третьої особи - КП ЛОР
"Дрогобицьке міжміське бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки" у
судове засідання не з'явився, про
причини неявки не повідомив.

Відповідно до ст. 197 ЦПК України судовий
розгляд справи проведено без
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши
зібрані у справі докази, суд приходить
до висновку, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

З 1978 року у квартирі АДРЕСА_1 були
прописані ОСОБА_2 та ОСОБА_1.

ОСОБА_2 було виписано із квартири
АДРЕСА_1 у зв'язку з її смертю
ІНФОРМАЦІЯ_1, що підтверджується
свідоцтвом про смерть.

Після смерті ОСОБА_2 позивач продовжила
володіти та користуватися спірною
квартирою. З копії технічного паспорта
виданого комунальним підприємством
Львівської обласної ради «Дрогобицьке
міжміське бюро технічної
інвентаризації та експертної оцінки»
вбачається, що право власності на
квартиру АДРЕСА_1 не зареєстровано, а
також, загальна площа квартири АДРЕСА_1
складає 48,6 кв.м., житлова площа складає
28,0 кв.м.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України,
особа, яка добросовісно заволоділа
чужим майном і продовжує відкрито,
безперервно володіти нерухомим майном
протягом десяти років, набуває право
власності на це майно (набувальна
давність), якщо інше не встановлено цим
Кодексом.

При цьому п. 8 Прикінцевих та перехідних
положень ЦК України встановлено, що
правила ст. 344 ЦК України про набувальну
давність поширюються також на випадки,
коли володіння майном почалося за три
роки до набрання чинності цим Кодексом.

Оскільки Цивільний кодекс України
набрав чинності з 1 січня 2004 р., норми ст.
344 ЦК України поширюються на
правовідносини, що виникли з 1 січня 2001
р., а отже визнати право власності за
набувальною давністю суд може не
раніше 1 січня 2011 року.

Набувальна давність визначається як
засіб закріплення майна за суб'єктами,
що ним володіють, у випадках, коли вони
не мають можливості через певні
обставини підтвердити підстави
виникнення прав, а також в інших
ситуаціях. Право власності за
набувальною давністю може бути набутим
як на безхазяйні речі, так і на майно,
яке належить за правом власності іншій
особі.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини справи на які вона
посилається, як на підставу своїх
вимог. Позивач довела факт набуття нею
права власності за набувальною
давністю, оскільки вона добросовісно і
відкрито користується нерухомим
майном на протязі більше 10 років, отже
визнання права власності не суперечить
закону і не порушує права, свободи чи
інтереси інших осіб, таким чином суд
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню в повному обсязі,
і є підстави для визнання права
приватної власності за набувальною
давністю за позивачем.

Відповідно до ст. 344 Цивільного кодексу
України набувачеві достатньо володіти
чужим майном із дотриманням вимог,
встановлених законом.

Статтею 344 ч. 1 Цивільного Кодексу
України передбачено, що особа, яка
добросовісно заволоділа чужим майном і
продовжує відкрито і безперервно
володіти нерухомим майном протягом 10
років, набуває право власності на це
майно (набувальна давність). Згідно із
ст.344 ч.4 ЦК України право власності за
набувальною давністю на нерухоме майно
насувається за рішенням суду.

Згідно статті 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

В статті 328 ЦК України вказано, що право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно, якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Статтею 41 Конституції України
обумовлено, що право приватної
власності набувається в порядку,
визначеному законом. Ніхто не може бути
протиправне позбавлений права
власності. Право приватної власності е
непорушним. Одним із способів захисту
цивільних прав відповідно до п.1 ч.2 ст.16
ЦК України є визнання права. Узаконення
самочинного будівництва необхідне їй
для реалізації права власності,
зокрема з метою здійснення законного
володіння, користування та
розпорядження своїм майном.
Матеріалами справи встановлено, що
позивач понад 10 років користується
квартирою.

При таких обставинах суд приходить до
висновку, що за позивачем слід визнати
право власності на квартиру АДРЕСА_1,
загальною площею 48,6 кв.м., житловою
площею 28,0 кв.м за набувальною давністю.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 130, 174, 209, 212-215
ЦПК України, ст.328, 331, 344, п.п. 4, 8
Прикінцевих та перехідних положень ЦК
України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 за набувальною
давністю право власності на квартиру
АДРЕСА_1, загальною площею 48,6 кв.м.,
житловою площею 28,0 кв.м.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

Суддя _______________

Суддя: Р. М. Дубель