Справа № 343/2064/14-ц
Провадження № 22-ц/779/2086/2014
Головуючий у 1 інстанції Пулик В. В.
Суддя-доповідач Горейко М.Д.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої Горейко М.Д.

суддів: Бойчука
І.В., Ясеновенко Л.В.

секретаря Гавриляк Є.М.

з участю апелянта ОСОБА_2, позивачки
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про стягнення аліментів на
утримання неповнолітніх дітей за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Долинського районного суду
Івано-Франківської області від 20
серпня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

06.08.2014 року ОСОБА_3 звернулася в суд з
позовом до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітніх
дітей.

В обґрунтування своїх вимог позивач
зазначила, що з 26.07.2001 року перебуває в
зареєстрованому шлюбі з відповідачем.
Від шлюбу у них народилося двоє дітей:
дочка ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, та дочка
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, які проживають з
нею та перебувають на її утриманні.
Відповідач добровільно коштів на
утримання дітей не надає, хоча є
фізично здоровим, працездатним та має
можливість надавати грошову допомогу
на утримання дітей. У зв'язку з
наведеним просила позов задовольнити
та стягувати з відповідача на її
користь аліменти на утримання дітей в
твердій грошовій сумі в розмірі 1700 грн.
щомісячно до досягнення дітьми
повноліття.

Рішенням Долинського районного суду
Івано-Франківської області від 20
серпня 2014 року задоволено частково
позов ОСОБА_3. Вирішено стягувати з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти у
розмірі 600 грн. щомісячно на утримання
неповнолітньої дочки ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та 600 грн. щомісячно на
утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, до досягнення дітьми
повноліття. Вирішено питання судових
витрат.

Не погодившись з рішенням суду, ОСОБА_2
подав апеляційну скаргу, в якій
посилається на неповне з'ясування
судом обставин справи, порушення норм
матеріального та процесуального права.

Зокрема апелянт зазначає, що при
ухваленні оскаржуваного рішення судом
першої інстанції не враховано, що він з
дружиною проживає окремо. На даний час
він проживає з батьками, які є людьми
похилого віку, а тому він несе часткові
витрати по оплаті комунальних
платежів, купівлі продуктів
харчування, а часом і медичних
препаратів. Крім того, у нього
травмована спина, хребет потребує
постійного лікування, у зв'язку з чим
він несе значні матеріальні витрати на
обстеження у лікарів та купівлю
медичних препаратів для зняття болю в
спині, оскільки такого потребує
характер роботи монтажника. Іншого
додаткового доходу у нього немає.

Також апелянт вказує, що визначаючи
розмір стягуваних з нього аліментів у
твердій грошовій сумі, суд взяв до
уваги твердження позивачки про те, що
він має заробітну плату більше 5000 грн.
щомісячно, однак отримує її в конверті,
неофіційно, про що неодноразово їй
говорив. Проте такі посилання
позивачки не знайшли свого
підтвердження в судовому засіданні та
не доведені жодними доказами. Він
працевлаштований та має регулярний
стабільний дохід, однак його заробітна
плата становить 800 грн. В порушення
вимог ч. 3 ст. 181 СК України, суд не взяв
до уваги його докази про те, що він має
стабільний та офіційний заробіток, і
стягнув з нього аліменти на утримання
неповнолітніх дітей у твердій грошовій
сумі та ще й у розмірі, який перевищує
його щомісячний заробіток.

З наведених мотивів апелянт просить
рішення Долинського районного суду
Івано-Франківської області від 20
серпня 2014 року змінити та стягувати з
нього на користь позивачки аліменти на
утримання дітей у розмірі 1/2 частини
його доходів щомісячно.

У засіданні апеляційного суду апелянт
доводи апеляційної скарги підтримав з
наведених в ній мотивів.

Позивач ОСОБА_3 в судовому засіданні
доводи апеляційної скарги не визнала,
рішення суду першої інстанції вважала
законним і обґрунтованим.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, дослідивши матеріали справи,
перевіривши відповідність висновків
суду фактичним обставинам справи та
правильність застосування судом норм
матеріального і процесуального права у
вирішенні даного спору, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

Задовольняючи частково позовні вимоги
ОСОБА_3, суд першої інстанції виходив з
того, що відповідач працевлаштований,
має можливість надавати грошову
допомогу на утримання дітей, інших
утриманців немає, в добровільному
порядку не виконує свій батьківський
обов'язок, а тому, враховуючи
матеріальний стан відповідача, який
працює монтажником у ТОВ Перший
Віконний Завод ІФ та має стабільний,
однак мінливий заробіток, позов слід
задовольнити частково та стягнути з
відповідача на користь позивачки
аліменти на утримання неповнолітніх
дітей в твердій грошовій сумі у розмірі
по 600 грн. на кожну дитину щомісячно.

Проте повністю погодитися з таким
висновком суду не можна з наступних
підстав. Предметом даного позову є
стягнення аліментів.

Судом першої інстанції встановлено та
вбачається з матеріалів справи, що
сторони перебувають в зареєстрованому
шлюбі з 26.07.2001 року (а.с. 2), однак разом не
проживають. Від шлюбу сторони мають
малолітніх дітей: дочку ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3), та дочку ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4), які проживають з
матір'ю та перебувають на її утриманні
і вихованні.

В силу дії ст. 180 СК України на батьків
покладається обов'язок утримувати
своїх дітей до досягнення ними
повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на
утримання дитини за рішенням суду
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Стаття 184 СК України передбачає
можливість визначення судом в окремих
випадках розміру аліментів на
утримання дитини у твердій грошовій
сумі, а не у частці від заробітку
платника аліментів. Стягнення
аліментів у твердій грошовій сумі є
можливим за наявності певних обставин,
що унеможливлюють сплату аліментів у
частці від заробітку (доходу),
приблизний перелік яких наводиться у
частині 1 даної статті. Необхідність
встановлення розміру аліментів у
твердій грошовій сумі може виникнути
за наявності у платника аліментів
нерегулярного або мінливого доходу,
або отримання частини доходу в натурі,
а також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення. Наприклад у
випадках, коли платник аліментів
постійно проживає на території
іноземної держави та відомості про
його доходи отримати неможливо.
Ускладненим та водночас таким, що
порушує інтереси дитини, є стягнення
аліментів у випадках, коли платник
аліментів приховує свої доходи з метою
ухилення від їх сплати. У такому
випадку стягнення аліментів на дитину
у частці від доходу її матері або
батька може призвести до істотної
різниці у розмірі аліментів, які
отримує дитина щомісяця, що у свою
чергу негативно вплине на забезпечення
дитини.

За таких законодавчих правил нині
предметом доказування у справі про
стягнення аліментів є розмір
аліментів, про стягнення яких просить
позивач.

Судом першої інстанції не встановлено
обставин, наведених в ч. 1 ст. 184 СК
України.

Більше того, судом першої інстанції
встановлено ту обставину, що
відповідач ОСОБА_2 офіційно
працевлаштований у ТОВ Перший Віконний
Завод ІФ та регулярно отримує
заробітну плату, що підтверджується
наявною в матеріалах справи довідкою
про доходи від 14.08.2014 року №60 (а.с. 12).

За наведених обставин та з урахуванням
норм матеріального права, а саме
положень ч. 3 ст. 181, 183 СК України, які
регулюють спірні правовідносини,
колегія суддів дійшла висновку, що суд
першої інстанції припустився помилки,
визначивши спосіб виконання
відповідачем обов'язку утримувати
дітей у вигляді стягнення аліментів у
твердій грошовій сумі, оскільки
наявними є підстави для стягнення
аліментів з відповідача в користь
позивача на утримання дітей в частці
від заробітку відповідача.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, вирішуючи
питання щодо розміру аліментів, суд
повинен ураховувати: стан здоров'я,
матеріальне становище дитини і
платника аліментів; наявність в
останнього інших неповнолітніх дітей,
непрацездатних чоловіка, дружини,
батьків, повнолітніх дочки, сина; інші
обставини, що мають істотне значення.

З урахуванням того, що ОСОБА_2 є молодою,
працездатною особою, інших дітей або
осіб, яких він зобов'язаний утримувати,
у нього немає, а також норм
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини, визначеного ч. 2
ст. 182 СК України мінімального розміру
аліментів на одну дитину, який не може
бути меншим, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, однакового
обов'язку обох батьків утримувати
дитину, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційну скаргу слід задовольнити
частково, рішення суду першої
інстанції в частині стягнення
аліментів з відповідача на користь
позивача на утримання дітей змінити з
твердої грошової суми в розмірі по 600
грн. на кожну дитину щомісячно на 1/2
частину всіх видів заробітної плати
відповідача щомісячно, але не менше 30%
прожиткового мінімуму, визначеного для
дітей відповідного віку.

Питання судових витрат судом першої
інстанції правильно вирішено
відповідно до положень п. 2 ч. 3 ст. 79, ст.
84 та ч. ч. 1, 2 ст. 88 ЦПК України, а тому в
решті рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 314-316, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Долинського районного суду
Івано-Франківської області від 20
серпня 2014 року в частині розміру
стягуваних аліментів змінити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя
АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер
НОМЕР_1, працюючого в ТОВ Перший
Віконний Завод ІФ, в користь ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_5, жительки АДРЕСА_2,
ідентифікаційний номер НОМЕР_2,
аліменти на утримання дітей: ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в
розмірі 1/2 частини всіх видів
заробітної плати щомісячно, але не
менше 30% прожиткового мінімуму,
визначеного для дітей відповідного
віку.

В решті рішення Долинського районного
суду Івано-Франківської області від 20
серпня 2014 року залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з часу
проголошення, однак може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з часу
набрання законної сили.

Головуюча
Горейко М.Д.

Судді:
Бойчук І.В.

Ясеновенко Л.В.