У х в а л а

іменем україни

03 вересня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
Судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Мостової Г.І.,

суддів: Наумчука М.І.,

Остапчука Д.О.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про усунення перешкод у
користуванні власністю, відшкодування
моральної шкоди та за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання
проведеної перебудови квартири
законною, за касаційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 18 лютого 2014 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 16
квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3, в якому
просила: примусово надати їй доступ до
спільної кухні квартири АДРЕСА_1;
зобов'язати ОСОБА_3 надати їй ключ від
спільних дверей до другого входу на
спільну кухню; заборонити ОСОБА_3
перешкоджати їй у подальшому
здійсненні нею права користування та
розпорядження спільною кухнею;
стягнути з ОСОБА_3 на її користь 3 000 грн
у якості відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення
прав користування та розпорядження
належними їй 39/100 частини квартири
АДРЕСА_1.

В обгрунтування позову ОСОБА_2
посилалася на те, що вона на підставі
договору дарування є власником 39/100
частини квартири АДРЕСА_1. Вказана
квартира перебуває у спільній
частковій власності ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 Як співвласник квартири має
право на користування спільною кухнею,
проте не має доступу до неї, оскільки
ОСОБА_3 заблокував їй вхід до спільної
кухні через задні (запасні) двері,
встановивши там нові двері, внаслідок
чого перешкоджає їй, як співвласнику, у
доступі до кухні.

Також ОСОБА_2 зазначила, що вказаними
діями ОСОБА_3 їй була завдана моральна
шкода, яку вона оцінює у розмірі 3 000 грн.

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із зустрічним позовом до ОСОБА_2
про визнання проведеної перебудови
квартири АДРЕСА_1 в три окремі кімнати
законною та такою, що здійснена згідно
з рішенням виконавчого комітету
Ленінської районної ради народних
депутатів м. Києва від 27 грудня 1988 року
№ 715, про що інші мешканці квартири не
заперечували щодо перепланування та
реконструкції квартири, в тому числі
набуття ними права власності на
відповідні частки спільної квартири.

В обґрунтування зустрічних позовних
вимог ОСОБА_3 посилався на те, що
рішенням виконавчого комітету
Ленінської районної ради народних
депутатів м. Києва від 27 грудня 1988 року
№ 715 надано дозвіл мешканцям вказаної
квартири здійснити переобладнання у
ній за свій рахунок, з метою створення
трьох ізольованих (окремих) квартир.

Згідно вказаного рішення ОСОБА_3, з
урахуванням згоди інших співвласників,
здійснив перебудову частини квартири
для створення своєї ізольованої
квартири.

Однак ОСОБА_2, надавши згоду на
переобладнання квартири, на даний час
заперечує законність такої перебудови,
а тому ОСОБА_3 звернувся до суду із
вказаним позовом для необхідності
підтвердження того, що перебудова
квартири НОМЕР_1 була здійснена ним
законно, тобто на підставі рішення
(дозволу) виконкому районної ради та з
урахуванням згоди всіх мешканців
квартири (інших співвласників), які
мешкали у квартирі на час винесення
рішення, а також на даний час (в тому
числі була наявна і згода ОСОБА_2)

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 18 лютого 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 16 квітня
2014 року, позов ОСОБА_2 задоволено
частково.

Зобов'язано ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_2
перешкоди у користуванні спільною
кухнею та надати ключі від дверей до
входу на спільну кухню. В іншій частині
позовних вимог відмовлено.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про визнання
проведеної перебудови квартири
законною відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 порушує
питання про скасування оскаржуваних
рішень суду із ухваленням нового
рішення про відмову у задоволенні
первісного позову та задоволення
зустрічного позову, мотивуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановленні в рішенні чи відкинуті
ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржувані
рішення судів ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, підстав для їх зміни або
скасування не встановлено.

Суди попередніх інстанцій встановивши,
що квартира АДРЕСА_1 перебуває у
спільній частковій власності ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, згідно з акта ПАТ
«Київгаз» та КП «Михайлівське», ОСОБА_3
закрив двері в приміщенні кухні, якою
він користується, внаслідок чого
обмежив доступ до приміщення кухні
інших співвласників, у відповідності
до ст. ст. 319, 358, 391 ЦК України, дійшли
обґрунтованих висновків про
задоволення позову про усунення
перешкод у користуванні власністю.

Відмовляючи у задоволенні зустрічного
позову, судами попередніх інстанцій
правильно застосовано положення ст. 100
ЖК України, оскільки рішення виконкому
є лише дозволом на проведення
перебудови квартири та відповідно не
може підміняти собою
проектно-кошторисну документацію,
відповідно до якої має бути здійснена
така перебудова квартири, тому
визнання перебудови квартири законною
є передчасним, а питання щодо
визначення правомірності перебудови
квартири має вирішуватися в
позасудовому порядку, шляхом звернення
до відповідного органу місцевого
самоврядування.

Доводи касаційної скарги висновків
суду не спростовують та зводяться до
переоцінки доказів, що не відповідає
положенням ст. 335 ЦПК України, оскільки
суд касаційної інстанції позбавлений
можливості встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 18 лютого 2014 року та
ухвалу апеляційного суду м. Києва від 16
квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Г.І. Мостова

Судді:
М.І.
Наумчук

Д.О. Остапчук