Справа №: 398/3815/14-цЗАОЧНЕ
РІШЕННЯ

Іменем України

"07" серпня 2014 р. Олександрійський
міськрайонний суд Кіровоградської
області

в складі: головуючого - судді
Ковальової О.Б.

при секретарі - Соловйової Л.Є.

за участю: прокурора - Кан Т.Б.,

представників позивача - ОСОБА_1,
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Олександрії цивільну справу за позовом
Олександрійської міської ради, яка діє
в інтересах малолітніх дітей - ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та неповнолітнього ОСОБА_5,
благодійний центр «Джерело життя» для
дітей, позбавлених батьківської опіки
та піклування

до ОСОБА_6

про позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів на утримання
неповнолітніх дітей,-

В С Т
А Н О В И В :

Олександрійська міська рада та БЦ
«Джерело життя» звернулися до суду з
позовною заявою в інтересах малолітніх
дітей - ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
неповнолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про
позбавлення батьківських прав та
стягнення аліментів на утримання
неповнолітніх дітей.

Позов мотивують тим, що ОСОБА_6 є
матір'ю неповнолітніх дітей - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

У 2006 році у зв'язку з повідомленням з
дитячої лікарні, що мати цих дітей веде
непристойний спосіб життя, вживає
алкогольні напої, не здійснює належним
чином свої батьківські обов'язки, дана
родина була поставлена на
профілактичний облік. Під час
проведення профілактичної роботи з
даною родиною, в ній відбулися певні
позитивні зрушення у поведінці матері
та у її відношенні до своїх дітей, а
тому в 2008 році ОСОБА_6 була знята з
профілактичного обліку.

У 2013 році під час проведення
спільного рейду з працівниками
кримінальної міліції у справах дітей
ними були виявлені двоє малолітніх
дівчат, які у нічний час перебували на
території міста без супроводу дорослих
та було встановлено, що це - ОСОБА_3 і
ОСОБА_4. Діти повідомили, що вони
проживають разом з бабусею, а мати
проживає окремо, де саме їм не відомо.
При відвідуванні місця проживання
дітей, було встановлено, що умови
проживання дітей незадовільні, у
кімнаті антисанітарія, бруд, у
приміщенні стоїть сморід від
вторинної сировини, скрізь засилля
старих речей.

Менші діти утримувалися за
рахунок коштів, які періодично
заробляла бабуся, яка і сама схильна до
вживання алкогольних напоїв, а старша
дитина існувала лише за рахунок
стипендії, яку ОСОБА_5 отримує в
навчальному закладі у розмірі 270 грн.

Враховуючи стан дітей та ситуацію в
якій перебували діти, було прийняте
рішення про направлення їх до міської
дитячої лікарні для повного медичного
обстеження та лікування. Під час
медичного обстеження у дівчат були
виявлені серйозні розлади здоров'я, а
тому після лікування у міській дитячій
лікарні, вони були направлені на
лікування до обласної лікарні, де
проходили лікування біля двох місяців.
За весь час перебування дітей на
лікуванні, матір жодного разу не
поцікавилась станом здоров'я дітей, не
відвідувала їх у лікарні, не виділяла
коштів на придбання ліків. У вересні 2013
року, після одужання, дівчата були
влаштовані до благодійного центру
«Джерело життя», а їх старший брат - до
гуртожитку ПТУ № 7 .

За час перебування ОСОБА_4 та ОСОБА_3
у благодійному центрі «Джерело життя»
мати жодного разу не відвідала дівчат,
не поцікавилась їх розвитком, здоров'ям
та умовами утримання. Турботу про дітей
повністю взяв на себе заклад, який
підготовив дітей до першого класу,
забезпечив їх шкільним приладдям,
одягом, директор закладу відвідує
батьківські збори. Турботу про
старшого брата взяв на себе навчальний
заклад, де він навчається, який надає
допомогу дитині продуктами харчування,
одягом, звільнив дитину від сплати за
користування гуртожитком та надав все
необхідне для його проживання.

Фактично ОСОБА_6 самоусунулась від
виконання своїх батьківських
обов'язків.

Посилаються на ст.150, п.2 ст.157 СК
України, ст., ст. 10, 11, 12 Закону України
«Про охорону дитинства», ч.1, 2 ст. 164 СК
просять їх вимоги задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явилась повторно, про день, час та
місце розгляду справи повідомлена
належним чином. До суду повернувся
поштовий конверт з відміткою «за
закінченням терміну зберігання», а
тому відповідач була повідомлена про
розгляд справи відповідно до вимог ч.4
ст.76 ЦПК України, де Димитрівська
селищна рада повідомила суд, що за
адресою реєстрації відповідачки ніхто
не проживає, її місцезнаходження не
відоме, а тому не можуть вручити їй
повістку про виклик в судове засідання.
Суд з врахуванням думки осіб, які
приймають участь у справі ухвалив,
провести заочний розгляд справи та
ухвалити заочне рішення відповідно до
вимог ст., ст. 224 - 228 ЦПК України.

Представник позивача ОСОБА_1, який
є начальником служби у справах дітей
позов підтримав з підстав зазначених в
ньому та пояснив, що з 2008 року по 2013 рік
скарг на ОСОБА_6 не надходило. Але в 2013
році о 21 годині були виявлені її діти
біля кафе «Будинок Пісчевича», після
чого про даний факт попередили бабусю.
Через деякий час, вранці працівниками
ППС було знайдено цих дітей біля кафе
«Джой». Після чого діти були обстежені
та прийнято рішення терміново вилучити
дівчаток з родини та доправити до
лікарні, звідки вони потім були
направлені до Кіровоградської
обласної лікарні, та протягом десь
трьох місяців проходили лікування.
Метою вилучення дітей з родини є захист
інтересів дітей, діти повинні мати
сприятливі умови для життя. У вересні
2013 року після одужання дівчата були
влаштовані до благодійного центру
«Джерело життя», а їх старший брат - до
гуртожитку ПТУ № 7 . Відповідач на
засідання комісії викликалась, але
жодного разу не являлась. Бабуся з
дітьми проживала за адресою: АДРЕСА_1,
де були несприятливі умови для
проживання дітей. Зараз бабуся дітей
звернулась до служби у справах дітей,
але її домашні умови проживання не
відповідають вимогам закону, тому
бабусі дозволили спілкуватися з
дітьми, можливо через деякий час
вирішиться питання про передачу дітей
під опіку бабусі. В с. Димитрове будинок
зареєстрований на померлого батька
відповідачки, але спадщина не
переоформлена.

Представник благодійного центру
«Джерело життя» позовні вимоги
підтримала з підстав зазначених в
позові та пояснили, що дівчатка з 13.09.2013
року знаходяться у них. Діти були дуже
педагогічно запущені. На сьогоднішній
день діти закінчили перший клас.
Спочатку дітьми ніхто не цікавився, а в
кінці квітня 2014 року з'явилася бабуся,
яка перебувала у нетверезому стані.
Потім знову зникла. І починаючи з липня,
серпня бабуся почала цікавиться
дітьми, зрідка відвідує їх. Дітей за цей
час оздоровили. Крім того повідомила,
що десь в кінці травня з'явилась жінка,
яка передала для цих дітей кошти у сумі
1500 грн., але не могла пояснити від кого
вони, а потім в кінці липня передала ще
1500 грн. та сказала, що це від матері, але
від самої матері ніяких повідомлень не
надходило. Самі дітки про маму не
згадують та про неї нічого не
розповідають.

Прокурор підтримала вимоги
позивачів та вважає, що в судовому
засіданні належним чином доведені всі
обставини, які зазначені в позові.

Вислухавши пояснення
представників позивача, думку
прокурора, пояснення свідків,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що вимоги підлягають
частковому задоволенню.

Ухилення від виконання своїх
обов'язків по вихованню дитини,
відповідно до ст.164 СК України, є
підставою позбавлення батьківських
прав.

Статтею 150 СК України встановлений
обов'язок батьків щодо виховання та
розвитку дитини. Визначено, зокрема, що
батьки зобов'язані піклуватись про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток, забезпечити
здобуття дитиною освіти, готувати її до
самостійного життя. Передача дитини на
виховання іншим особам не звільняє
батьків від обов'язку батьківського
піклування.

Судом встановлено, що ОСОБА_3,
народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 року, ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 року, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2
що підтверджується свідоцтвами про їх
народження, де матір'ю всіх дітей
записана - ОСОБА_6, а батьком: дівчат -
ОСОБА_7, а сина - ОСОБА_8, відповідно до
ч.1 ст.135 Сімейного Кодексу України (а.с. 5
- 12).

Європейський суд з прав людини
(Справа "Савіни проти України" (Заява N
39948/06) у своєму рішенні від 18.12.2008
наголошував, що право батьків і дітей
бути поряд один з одним становить
основоположну складову сімейного
життя і що заходи національних органів,
спрямовані перешкодити цьому, є
втручанням у права, гарантовані
статтею 8 Конвенції про захист прав і
основних свобод людини.

Таке втручання є порушенням
зазначеного положення, якщо воно
здійснюється не "згідно із законом", не
відповідає законним цілям, переліченим
у пункті 2 статті 8, і не може вважатися
"необхідним у демократичному
суспільстві".

При цьому визначаючи, чи було
конкретне втручання "необхідним у
демократичному суспільстві", Суд
повинен оцінити - у контексті всієї
справи загалом - чи були мотиви,
наведені на виправдання втручання,
доречними і достатніми для цілей
пункту 2 статті 8 Конвенції і чи був
відповідний процес прийняття рішень
справедливим і здатним забезпечити
належний захист інтересів, як цього
вимагає стаття 8 Конвенції.

Європейським судом зазначалося,
що, хоча національним органам
надається певна свобода розсуду у
вирішенні питань щодо встановлення
державної опіки над дитиною, вони
повинні враховувати, що розірвання
сімейних зв'язків означає позбавлення
дитини її коріння, а це можна
виправдати лише за виняткових
обставин.

Отже, відповідне рішення про
позбавлення батьків батьківських прав
має підкріплюватися достатньо
переконливими і зваженими аргументами
на захист інтересів дитини.

Зокрема, якщо рішення мотивується
тим, що батьки ухиляється від виконання
своїх обов'язків по вихованню дитини,
має бути доведено, що такі обставини
справді існують.

Як встановлено з пояснень сторін
та вбачається з матеріалів справи, у 2013
році було виявлено працівниками ППС
біля кафе «Джой « малолітніх дітей:
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, а потім встановлено,
що вони разом з братом ОСОБА_5
проживають рз бабусею, де умови
проживання дітей незадовільні, у
кімнаті антисанітарія. Враховуючи стан
дітей, їх було направлено до міської
дитячої лікарні для повного медичного
обстеження та лікування. Після
лікування у міській дитячій лікарні
дівчаток було направлено на лікування
до обласної лікарні. З вересні 2013 року,
після одужання, дівчата були
влаштовані до благодійного центру
«Джерело життя», а їх старший брат до
гуртожитку ПТУ №17.

Згідно довідки Димитровської
селищної ради м.Олександрії
Кіровоградської області від 29.01.204 року,
відповідачка зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_2 та має на склад сім'ї: син -
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки - ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13).

За місцем реєстрації відповідач
характеризується наступним чином - не
надає належної уваги дітям, не виконує
батьківські обов'язки, веде аморальний
спосіб життя (а.с.25).

З заяви неповнолітнього ОСОБА_5
вбачається, що він просить допомогти в
позбавленні його матері батьківських
прав у зв'язку з тим, що вони з 2012 року
залишила його та його двох сестер на
бабусю, яка їх утримувала на мізерну
заробітну плату, матеріальної допомоги
матір не надає. Матір не цікавиться
його життям та здоров'ям, ухиляються
від виконання батьківських обов'язків
тощо (а.с.18).

Неповнолітній ОСОБА_5 навчається
на денній формі навчання в ПТУ №7 в
м.Олександрії, що підтверджується його
поясненями та характеристикою з місця
навчання (а.с.17). З характеристики з
місця навчання ОСОБА_5 вбачається, що
мати за період його навчання дитини в
училищі не приймали участі у навчанні
та вихованні свого сина. Матір не
проживає разом з дитиною, не
спілкується з нею, не цікавиться його
життям та здоров'ям тощо.

З клопотання директора ПТУ №7
м.Олександрії, загальноосвітнього
навчального закладу I-IIIступенів №10 та
БЦ «Джерело життя» вбачається, що
адміністрація цих закладів просить
позбавити батьківських прав ОСОБА_6
(а.с. 15, 21, 24).

В висновку комісії з питань захисту
прав дитини при виконавчому комітету
Олександрійської міської ради
зазначено, що враховуючи клопотання
адміністрації ПТУ №7 м.Олександрії,
загальноосвітнього навчального
закладу I-IIIступенів №10 та БЦ «Джерело
життя» про позбавлення батьківських
прав ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, просять:
позбавити ОСОБА_6 батьківських прав
відносно її доньок: ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2.

Свідок ОСОБА_9, яка є соціальним
педагогом в ПТУ № 7 пояснила, що ОСОБА_5
з 01.09.2013 року прийшов навчатися на
перший курс училища. Він був погано
одягнений та неохайний, їм представник
служби у справах дітей повідомив, що
даний хлопець з неблагополучної сім'ї.
Їй ОСОБА_5 пояснив, що він проживає
разом з бабусею. Під час відвідування
житлового приміщення, де проживав
ОСОБА_5 з бабусею та сестрами, вони
побачили, що там не було навіть де
приготувати їжу, був відчутний
неприємний запах. Тому дитині було
виділено кімнату у гуртожитку,
допомогли йому з усім необхідним, також
виділили кошти на одяг та інше. Дитина
змінилась, він став старостою групи,
добре навчається. До училища приходила
бабуся, яка була в нетверезому стані, а
мати жодного разу не являлась. ПТУ № 7
звернулося з клопотанням про
позбавлення батьківських прав матері
ОСОБА_5, бо він сам написав заяву про
позбавлення його матері батьківських
прав, а батька він ніколи не бачив та не
знає його. На засіданні педагогічної
ради розглядалось це питання. Від
матері нічого не надходило, на
батьківські збори ніхто не являвся. На
час канікул він попросився пожити у
бабусі. Якщо він буде позбавлений
батьківського піклування - він матиме і
краще матеріальне забезпечення.

Статтею 171 СК України визначено, що
дитина має право на те, щоб бути
вислуханою батьками, іншими членами
сім'ї, посадовими особами з питань, що
стосуються її особисто, а також питань
сім'ї. Дитина, яка може висловити свою
думку, має бути вислухана при вирішенні
між батьками, іншими особами спору щодо
її виховання, місця проживання, у тому
числі при вирішенні спору про
позбавлення батьківських прав,
поновлення батьківських прав, а також
спору щодо управління її майном.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що біля
двох років тому його матір поїхала на
заробітки до м. Москви, а він з сестрами
залишились з бабусею. Спочатку вона з
ними спілкувалась, але потім перестала.
Якось матір зателефонувала, він їй
повідомив, що сестер забрали до
Благодійного центру «Джерело життя», а
він проживає в гуртожитку ПТУ № 7,
просив приїхати, але вона посилалась на
зайнятість та сказала, що не зможе
приїхати. До його вступу в училище,
вони жили на кошти дідуся. В житловому
приміщенні по АДРЕСА_1, де вони всі,
тобто 5 осіб проживали разом там було: 2
ліжка, один робочий стіл; вони
стелились на полу та спали там. Мати
приблизно 3-4 місяці тому прислала йому
грошові кошти в сумі 300 гривень,
спортивний костюм та 2 пари штанів. Він
їй повідомив, що буде розглядатися
справа про позбавлення батьківських
прав, на що вона відповіла, що з'явитися
не зможе, так як працює. Вважає, що її
треба позбавити батьківських прав.

Зазначені вище обставини в
сукупності, можна розцінювати як
ухилення ОСОБА_6 від виховання дітей,
піклування про їх здоров'я, їх фізичний,
духовний та моральний розвиток,
оскільки вона свідомо нехтує своїми
батьківськими обов'язками, так як на
протязі тривалого часу не проявляє до
дітей батьківської любові та турботи,
не спілкується з дітьми у
повсякденному житті, не цікавиться їх
потребами та здоров'ям.

Комісія з питань захисту прав
дитини при виконавчому комітеті
Олександрійської міської ради зробила
висновок, що доцільно позбавити
ОСОБА_6 батьківських прав по відношенню
до її неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, дочок - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Суд погоджується з цим висновком
оскільки вважає, що він є достатньо
обґрунтованим та з матеріалів справи
вбачають достатні обставини поведінки
відповідачки та умови проживання
дітей, які надають підстави вважати, що
матір ухиляється від виконання своїх
обов'язків по вихованню дітей.

Згідно п.16 вищезазначеної Постанови
Пленуму Верховного Суду України
ухилення батьків від виконання своїх
обов'язків має місце, коли вони не
піклуються про фізичний і духовний
розвиток дитини, її навчання,
підготовку до самостійного життя,
зокрема: не забезпечують необхідного
харчування, медичного огляду,
лікування дитини, що негативно впливає
на її фізичний розвиток, як складову
виховання; не спілкується з дитиною в
обсязі, необхідному для її нормального
самоусвідомлення; не надають дитині
доступу до культурних та інших
духовних цінностей; не сприяють
засвоєнню нею загально визначених норм
моралі; не виявляють інтересу до її
внутрішнього світу; не створюють умов
для отримання нею освіти.

Суд дійшов висновку, що відповідач,
маючи всі необхідні умови для
реалізації свого права і виконання
обов'язку щодо належного виховання
дітей, ухилилася від їх виконання,
свідомо знехтувала своїми обовязками,
поважності підстав такої поведінки не
встановлено.

Відповідно до ст. 8 Закону України
«Про охорону дитинства», кожна дитина
має право на рівень життя, достатній
для її фізичного, інтелектуального,
морального, культурного, духовного і
соціального розвитку. Батьки або особи,
які їх замінюють, несуть
відповідальність за створення умов,
необхідних для всебічного розвитку
дитини, відповідно до законів України.

Тому, вищезазначені обставини
являються підставою, передбаченою ст.164
СК України для позбавлення
відповідачки батьківських прав та
знайшли своє підтвердження в ході
судового розгляду справи.

Відповідно до ст., ст. 166, 180, 182, 184 СК
України, особа позбавлена батьківських
прав не звільняється від обов'язку щодо
утримання дитини до досягнення її
повноліття і суд при визначенні
розміру аліментів враховує
матеріальне становище платника
аліментів.

Позивачами було надано заяву про
уточнення позовних вимог, де вони
просять аліменти в розмірі по 300 грн. на
утримання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 стягнути на
користь Благодійного центру, а
аліменти на утримання ОСОБА_5 стягнути
на користь Професійно-технічного
училища № 7.

Враховуючи стан здоров'я,
матеріальне становище дітей,
відповідачки, суд вважає, що належить
стягнути з відповідачки аліменти у
твердій грошовій сумі по 300 грн. з
урахуванням індексації, на кожну
дитину, щомісяця, до досягнення дітьми
повноліття.

При цьому, суд роз'яснює вимоги ч.3
ст.192СК України, яка передбачає, що у
разі, якщо розмір аліментів, визначений
судом у твердій грошовій сумі, менше
мінімального розміру, передбаченого
частиною другою статті 182 СК України ,
то дитині призначається відповідно до
закону державна допомога в розмірі
різниці між визначеним розміром
аліментів і 30 відсотками прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Таким чином, держава зобов'язана
компенсувати відповідачеві вказану
різницю у розмірі аліментів на
утримання дитини за умови звернення
його до відповідних органів
соціального захисту населення.

За таких обставин, суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню.

Оскільки позовні вимоги майнового
та немайнового характеру підлягають
задоволенню, то відповідно до правил
ст. 88 ЦПК України, з відповідачки на
користь держави підлягає стягненню
судовий збір в сумі 487,20 грн.

Керуючись ст., ст. 11, 59, 60, 88, 209, 212 -
215, 218, 224 - 226, 228, ч.1 ст.367 ЦПК України, -
суд,-

ВИРІШИВ:

Позов про позбавлення
батьківських прав та стягнення
аліментів - задовольнити частково.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстровану за адресою:
АДРЕСА_2, відносно її неповнолітніх
дітей: дочок - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Стягнути з ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_7,
ІН: НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою:
АДРЕСА_2 на користь Благодійного центру
соціальної допомоги та реабілітації
«Джерело життя» з притулковими групами
для дітей, які залишились без
батьківської опіки, чи іншого закладу
та фізичної особи, де будуть перебувати
діти: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 - аліменти у сумі по 300 грн.,
які підлягають індексації відповідно
до закону, на кожну дитину, щомісяця, до
досягнення ними повноліття, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_8 року, починаючим з 30.05.2014
року.

Стягнути з ОСОБА_6. ІНФОРМАЦІЯ_7, ІН:
НОМЕР_1, зареєстрованої за адресою:
АДРЕСА_2 на користь закладу та фізичної
особи, де буде перебувати
неповнолітній ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
аліменти у сумі 300 грн., які підлягають
індексації відповідно до закону,
щомісяця, до досягнення ним повноліття,
тобто до ІНФОРМАЦІЯ_9 року, починаючим з
30.05.2014 року.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь
держави судовий збір у розмірі 487 грн. 20
коп.

Рішення підлягає негайному
виконанню в частині стягнення
аліментів в межах суми платежу за один
місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення до апеляційного суду
Кіровоградської області через
Олександрійський міськрайонний суд, а
особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом 10 днів з дня отримання його
копії.

Суддя: