КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА МАКІЇВКИ
Провадження №
Справа №
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11
серпня 2014 року
м.
Макіївка

Кіровський районний суд міста Макіївки
Донецької області у складі:

головуючий суддя Єжов
В.А.

при секретарі
Бабкевич В.О.

за участю: позивачки
ОСОБА_1

представника позивачки
ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні місцевого суду
в місті Макіївка цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третя особа:
Макіївська міська рада, про визнання
права власності на нерухоме майно в
порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

05 травня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з уточненим під час розгляду
справи позовом до ОСОБА_3, третя особа:
Макіївська міська рада, про визнання
права власності на нерухоме майно в
порядку спадкування за законом,
мотивуючи заявлені вимоги втратою
оригіналу правовстановлюючого
документу, що створює перешкоди для
прийняття нею спадщини у встановленому
законом порядку.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1
та її представник - адвокат ОСОБА_2, який
діє на підставі договору про надання
правової допомоги та здійснення
представництва, підтримали заявлені
вимоги, в обґрунтування яких послалися
на факти і обставини, викладені у
позовній заяві, та зазначили, що
позивачка ОСОБА_1 з 12 січня 1984 року
перебувала у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_4. ІНФОРМАЦІЯ_2 її чоловік помер.
Після його смерті відкрилася спадщина
у вигляді належної останньому квартири
АДРЕСА_1, єдиною спадкоємицею якої на
підставі закону є позивачка. Спірне
нерухоме майно чоловік позивачки
отримав у спадщину після смерті своєї
матері - ОСОБА_5. Після смерті чоловіка
позивачка прийняла спадщину,
звернувшись до державної нотаріальної
контори з письмовою заявою про її
оформлення, де було заведено спадкову
справу. Однак державним нотаріусом їй
було відмовлено у видачі свідоцтва у
зв'язку з відсутністю оригіналу
правовстановлюючого документу, який
втрачено. Крім того, під час вивчення
державним нотаріусом документів було
встановлено, що свого часу матері
спадкодавця ОСОБА_5 на підставі
договору купівлі-продажу від 27 грудня
1991 року у будинку АДРЕСА_1, тоді як
відповідно до запису у домовій книзі,
заведеній для реєстрації мешканців в
житловому приміщенні, зробленим
посадовою особою Бюро технічної
інвентаризації м. Макіївки ОСОБА_4 в
порядку спадкування набув право
власності на квартиру за № 2, і саме в
квартирі за № 2 був зареєстрований сам
ОСОБА_6, про що свідчить запис в його
особистому паспорті. Після
встановлення зазначених розбіжностей
з'ясувалося, що свого часу квартира, яка
була зареєстрована за ОСОБА_5 у будинку
АДРЕСА_1, має технічний
ідентифікаційний номер « 1», а квартира
з технічним ідентифікаційним номером «
2» у цьому ж будинку зареєстрована на
ім'я ОСОБА_7. У 2010 році ОСОБА_7 померла і
тепер у належній їй квартирі проживає
її син - відповідач за даним позовом
ОСОБА_3.

За таких обставин втрата
правовстановлюючого документу і
виявлені розбіжності у технічних
ідентифікаційних номерах квартири не
дає можливості підтвердити наявність
права власності на квартиру за
померлим ОСОБА_4, а позивачка ОСОБА_1
позбавлена можливості іншим шляхом,
ніж у судовому порядку, реалізувати
своє право на оформлення спадщини.

Враховуючи викладені обставини,
позивачка та її представник - адвокат
ОСОБА_2 просять суд визнати за ОСОБА_1
право власності на квартиру з
відповідним технічним
ідентифікаційним номером « 1» у будинку
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після смерті її чоловіка
ОСОБА_4.

Відповідач ОСОБА_3 позовні вимоги про
визнання за ОСОБА_1 права власності на
квартиру АДРЕСА_1 визнав повністю,
підтвердивши наведені позивачкою та її
представником обставини. У судовому
засіданні відповідач пояснив, що
дійсно квартира № 2 у будинку АДРЕСА_1
на праві власності належала його
матері - ОСОБА_7, яка за життя постійно
проживала за вказаною адресою. У 2010
році його мати померла, і на теперішній
час в зазначеній квартирі
зареєстрований та проживає він разом
зі своєю родиною. У квартирі за номером
« 1» у вказаному будинку завжди
проживала сім'я померлої ОСОБА_5. До
його квартири за № 2, ані позивачка
ОСОБА_1, ані її померлий чоловік ОСОБА_4
ніякого відношення не мають. Вважає, що
у свій час при оформленні права
власності, посадовими особами була
допущена помилка в зазначенні номеру
квартири. Не заперечує проти
задоволення заявлених позовних вимог.

Представник третьої особи Макіївської
міської ради, який належним чином
повідомлений про час і місце судового
розгляду, не використав наданого
законом права на участь в судовому
засідання, надавши суду відповідну
заву про розгляд справи за його
відсутністю. При винесені рішення
покладається на розсуд суду.

Вислухавши пояснення позивачки, її
представника та відповідача,
перевіривши матеріали справи в межах
заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК
України), суд встановив наступне.

Загальними положеннями цивільного
права, передбаченими в частинах перших
статей 15, 16 Цивільного кодексу України
та частині 1 статті 3 Цивільного
процесуального кодексу України,
визнано, що кожна особа має право на
захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право в
порядку, встановленому ЦПК України,
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

За правилами статей 1216-1218 ЦК України
спадкування є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або законом.
До складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Умовою для переходу в порядку
спадкування права власності на об'єкти
нерухомості, в тому числі квартиру,
житловий будинок, інші споруди,
земельну ділянку є набуття
спадкодавцем зазначеного права у
встановленому законодавством України
порядку.

Право на спадкування, як передбачено в
статті 1223 ЦК України, мають особи,
визначені у заповіті. У разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом, а також у разі не
охоплення заповітом усієї спадщини,
право на спадкування за законом
одержують особи, визначені у статтях
1261-1265 цього Кодексу. Право на
спадкування виникає у день відкриття
спадщини.

Відповідно до реєстраційних даних,
зроблених 06 вересня 1996 року
уповноваженою посадовою особою Бюро
технічної інвентаризації міста
Макіївки в домовій книзі, на підставі
Свідоцтва про право на спадщину
виданого 28 лютого 1996 року за реєстровим
№ 1380 після смерті ОСОБА_5 до ОСОБА_4
перейшло право власності на квартиру №
2 у будинку АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер у віці 64
років, що підтверджено свідоцтвом про
смерть серії НОМЕР_1, виданим 15 серпня
2013 року міським відділом державної
реєстрації актів цивільного стану
реєстраційної служби Макіївського
міського управління юстиції у
Донецькій області, актовий запис № 1410.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась
спадщина, яка складається, відповідно
до реєстраційного запису Бюро
технічної інвентаризації міста
Макіївки, з належної померлому
квартири № 2 у будинку АДРЕСА_1.

Між тим, як вбачається з матеріалів
справи, за відомостями наданими на
запит державного нотаріуса Третьої
Макіївської державної нотаріальної
контори комунальною установою
«Макіївський міський архів»
Макіївської міської ради, згідно
архівних даних за ОСОБА_5 на підставі
договору купівлі-продажу від 27 грудня
1991 року за реєстровим № 3986 було
зареєстровано право власності на
нерухоме майно, розташоване за адресою:
86136, АДРЕСА_1.

Згідно отриманої на запит суду
архівної копії свідоцтва про право
власності на житло, виданого комісією
по приватизації Макіївського КХЗ ім.
Ф.Е. Дзержинського 04 червня 1993 року,
квартира за № 2 у будинку АДРЕСА_1
належала на праві приватної власності
ОСОБА_7.

З огляду на наведене суд приходить до
висновку, що під час реєстрації права
власності за ОСОБА_4, посадовими
особами Бюро технічної інвентаризації
міста Макіївки було допущено помилку у
зазначенні номера квартири, яка
залишилась після смерті його матері
ОСОБА_5, яка фактично володіла
квартирою за АДРЕСА_1, та замість
вірного номера квартири «1» - помилково
зазначено «№ 2», що не відповідає
дійсності.

У суду не має підстав ставити під
сумнів обставини, зазначені позивачкою
та її представником, оскільки вони
підтверджені іншими доказами.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_3
визнав, що квартира за № 2 у будинку
АДРЕСА_1 дійсно належала на праві
приватної власності його матері -
ОСОБА_7. Родина ОСОБА_1 завжди проживала
в квартирі № 1 зазначеного будинку, і до
квартири яка належала його матері
ніякого відношення не мала і не має.

Вищенаведені обставини відповідач
визнав у судовому засіданні, тому
згідно до вимог частини 1 статті 61
Цивільного процесуального кодексу
України вони не підлягають
доказуванню.

З матеріалів справи убачається, що за
час свого життя спадкодавець ОСОБА_4
заповіту не складав. Після його смерті
в управління спадковим майном фактично
вступила його дружина ОСОБА_1, тобто,
відповідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України,
вчинила дії, які свідчать про прийняття
нею спадщини за законом.

Факт перебування ОСОБА_4 з ОСОБА_1 у
зареєстрованому шлюбі підтверджується
свідоцтвом про укладення шлюбу серії
НОМЕР_2 від 12 січня 1984 року, виданим у
Палаці одруження міста Макіївки
Донецької області, актовий запис № 89.

Таким чином, спадкоємцем першої черги
спадкування за законом майна ОСОБА_4 є
дружина померлого - ОСОБА_1 яка,
відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України,
вважається такою, що прийняла спадщину,
оскільки постійно проживала разом із
спадкодавцем на час відкриття спадщини
та протягом встановленого
законодавством строку не заявила про
відмову від неї.

Правилами ст. 1268 ЦК України
встановлено, що спадкоємець за
заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.
Прийнята спадщина визнається
власністю спадкоємця з часу відкриття
спадщини.

З повідомлення Третьої Макіївської
державної нотаріальної контори
убачається, що 05 вересня 2013 року була
відкрита спадкова справа № 283/2013 на ім'я
спадкодавця ОСОБА_4, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі заяви про
прийняття спадщини за законом від 05
вересня 2013 року від дружини
спадкодавця ОСОБА_1. Свідоцтва про
право на спадщину не видавались.

Як убачається з матеріалів справи та
пояснень представника позивачки
наданих в судовому засіданні, у
прийнятті спадщини яка залишилась
після смерті ОСОБА_4 у вигляді квартири
АДРЕСА_1, його дружині, ОСОБА_1, було
відмовлено у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на
спадкове майно та неможливістю
встановити дійсну адресу і належність
спадкового майна спадкодавцю, про що
державним нотаріусом Третьої
Макіївської державної нотаріальної
контори Великановою Н.О. винесено
відповідну постанову про відмову у
вчиненні нотаріальних дій від 17 квітня
2014 року.

Процедурою видачі нотаріусом
свідоцтва про право на спадщину,
визначеною у розділі 22 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України, затвердженої
наказом Міністерства юстиції України
від З березня 2004 р. № 20/5 і
зареєстрованої в Міністерстві юстиції
України 3 березня 2004 р. за № 283/8882, видача
свідоцтва про право на спадщину на
майно, яке підлягає реєстрації,
провадиться нотаріусом після подання
правовстановлюючих документів про
належність цього майна спадкодавцеві.

Позивачка ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею
після смерті ОСОБА_4 за законом, спір
про право власності на спадщину у
вигляді квартири АДРЕСА_1 відсутній. У
зв'язку із відсутністю
правовстановлюючих документів на
спірне спадкове майно, а також
допущеною реєстраційним органом
помилкою у зазначенні номера квартири,
яка належала померлому ОСОБА_4
позивачка не може набути право
власності на спадкове майно.

За наведених обставин у інший спосіб,
крім як за рішенням суду, ОСОБА_1, яка є
спадкоємицею за законом, не може
реалізувати своє право на прийняття
спадщини, яка складається з квартири
АДРЕСА_1.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши
представлені сторонами в силу ст. 60 ЦПК
України докази в їхні сукупності, суд
дійшов висновку, що визнання за ОСОБА_1
права власності в порядку спадкування
за законом на квартиру АДРЕСА_1 не
суперечить закону та не порушує права,
свободи чи інтереси інших осіб, а тому
вважає позов обґрунтованим і таким, що
підлягає задоволенню.

Позивачка не вимагає компенсації за
понесені судові витрати, пов'язані зі
зверненням до суду і розглядом судової
справи.

На підставі вищевикладеного, керуючись
статтями 11, 60, 212, 213, 214, 215 Цивільного
процесуального кодексу України,
статтями 392, 1216-1218, 1223, 1233, 1268, 1269, 1270
Цивільного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати право власності в порядку
спадкування за законом за спадкоємцем
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, на спадщину:
квартиру АДРЕСА_1, яка відкрилась після
смерті її чоловіка - ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Апеляційну скаргу на рішення суду може
бути подано Апеляційному суду
Донецької області через Кіровський
районний суд міста Макіївки протягом
десяти днів з дня проголошення рішення,
а особами, які не були присутніми в
судовому засіданні протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

Суддя:
В.А. Єжов