УХВАЛА

іменем України

26 вересня 2014 року Дзержинський
районний суд м. Харкова в складі
головуючого судді Штих Т.В. при
секретарі Кондратюк І.В.,за участі
адвоката ОСОБА_1 розглянувши у
відкритому судовому засіданні заяву
прокурора м. Харкова Є.М. Поповича про
припинення дії відстрочки виконання
рішення по цивільній справі за позовом
першого заступника прокурора м.
Харкова в інтересах малолітніх ОСОБА_2
ОСОБА_3 Філіпа Едмаровича та ОСОБА_2
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5, третя особа
Управління служб у справах дітей
Департаменту праці та соціальної
політики Харківської міської ради про
виселення та примусове вселення до
житлового приміщення

встановив:

Прокурор міста ОСОБА_6 Попович
звернувся до Дзержинського районного
суду м. Харкова з заявою про припинення
дії відстрочки виконання рішення
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 06 серпня 2013 року.

В обґрунтування вказаної заяви заявник
вказав, що ухвалою Дзержинського
районного суду м. Харкова від 21.08.2014 гіо
справі №638/14063/14-ц задоволено заяву
представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7 10.В. про
відстрочку виконання рішення
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 06.08.2013 по справі №638/4109/ 13-ц
до прийняття Верховним Судом України
рішення за результатами перегляду
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 18.02.2013.Ухвалюючи
вказане рішення від 21.08.2014, суд
посилався на доводи заявника про те, що
у даний час ним до Верховного Суду
України подано заяву про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 18.12.2013, якою
залишено в силі рішення Дзержинського
районного суду м. Харкова від 02.07.2013,
яким встановлено правомірність
набуття у власність ОСОБА_2 ОСОБА_8, який
є законним представником малолітніх
ОСОБА_2 Ласер да Ф.Е. та ОСОБА_2 ОСОБА_3,
квартири АДРЕСА_1 у м. Харкові.У той же
час, ухвалою Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 28.04.2014 у допуску
справи за позовом заявників до
Дзержинського ВДВС Харківського МУЮ,
ХФ ПП «Спеціалізоване підприємство
Юстиція» до провадження Верховного
Суду України - відмовлено.

В судовому засіданні представник
прокуратури наполягала на задоволенні
вказаної заяви та припиненні дії
відстрочки.

Представник управління служб у
справах дітей Департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради також просила
задовольнити вказану заяву.

Представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 Едмара
просив суд припинити дію відстрочки
виконання рішення, зазначив, що дана
ухвала порушує законні права його
довірителя.

Адвокат ОСОБА_4 просила суд відмовити в
задоволенні вказаної заяви, та
зазначила, що надані докази є
неналежними.

Вислухавши думку учасників судового
розгляду, суд приходить до наступного.

Статтями 10,11,60 ЦПК України передбачено,
що цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності, згідно з якими
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які посилається як на
підставу своїх вимог або заперечень, а
суд розглядає справу в межах заявлених
вимог і вирішує справу на підставі
наданих доказів.

Даний принцип полягає у прояві в
змагальній формі ініціативи та
активності осіб, які беруть участь у
справі.

Принцип змагальності забезпечує
повноту дослідження обставин даної
справи. Сторони зобов’язані визначити
коло фактів, на які вони посилаються,я к
на підставу своїх вимог та заперечень,
і довести обставини, якими вони
обґрунтовують ці вимоги й заперечення,
крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК
України.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь - які фактичні дані,на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці данні
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їх представників,
допитаних як свідків, показань свідків,
письмових доказів, речових доказів,
зокрема звуко-і відеозаписів,
висновків експертів.

Згідно ч.1 ст. 64 ЦПК України письмовими
доказами є будь - які документи, акти,
довідки, листування службового або
особистого характеру або витяги з них,
що містять відомості про обставини, які
мають значення для справи.

Посилання адвоката ОСОБА_4 на
неналежність доказів спростовується
наданими в судовому засіданні
належними доказами.

Натомість сама адвокат ОСОБА_4 надати
суду жодних доказів не змогла.

Суду доведено, що ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 28.04.2014 у допуску справи за
позовом заявників до Дзержинського
ВДВС Харківського МУЮ, ХФ ПП
«Спеціалізоване підприємство Юстиція»
до провадження Верховного Суду України
– відмовлено.

Відповідно до ч. 4 п. 37 постанови № 2
Пленуму Верховного Суду України від
12.06.2009 «Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції», якщо обставини,
через які особі була надана відстрочка
(розстрочка), відпали раніше, ніж було
зазначено в ухвалі суду, суд за заявою
заінтересованої особи або державного
виконавця може вирішити питання про
припинення дії відстрочки (розстрочки).

Таким чином, на момент винесення судом
ухвали від 21.08.2014 про задоволення заяви
представника ОСОБА_4 - ОСОБА_7 про
відстрочку виконання рішення
Дзержинського районного суду м.
Харкова від 06.08.2013, обставини, які б
могли у відповідності до ст. 373 ЦПК
України стати підставою для відстрочки
виконання рішення суду - відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.
360-3, 360-7, 373 ЦПК України,

ухвалив:

Заяву прокурора м. Харкова Є.М. Поповича
про припинення дії відстрочки
виконання рішення по цивільній справі
за позовом першого заступника
прокурора м. Харкова в інтересах
малолітніх ОСОБА_2 ОСОБА_3 Філіпа
Едмаровича та ОСОБА_2 ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, третя особа Управління служб у
справах дітей Департаменту праці та
соціальної політики Харківської
міської ради про виселення та
примусове вселення до житлового
приміщення - задовольнити.

Припинити дію відстрочки виконання
рішення Дзержинського районного суду
м. Харкова від 06 серпня 2013 року по
справі №638/4109/13-ц до прийняття
Верховним Судом України рішення за
результатами перегляду ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ України від 18 грудня 2013 року.

Ухвала є остаточною .

Суддя

Т.В. Штих.