Справа № 126/1639/13-ц Провадження №
22-ц/772/2736/2014Головуючий в суді першої
інстанції Хмель Р. В.Категорія
5Доповідач Стадник І. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

Іменем України

30 вересня 2014 року м. ВінницяКолегія
суддів судової палати в цивільних
справах апеляційного суду Вінницької
області в складі:

Головуючого, судді Стадника І.М.,

Суддів: Войтко Ю.Б., Медяного В.М.,

при секретарі Куленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Бершадського районного суду
Вінницької області від 07 серпня 2014
року в справі за позовом ОСОБА_2 в
інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про виділ в натурі частки зі
спільної часткової власності, -

встановила:

Рішенням Бершадського районного суду
Вінницької області від 07 серпня 2014 року
в задоволенні позову ОСОБА_2 -
відмовлено.

Не погодившись із даним рішенням
позивач ОСОБА_2 подала апеляційну
скаргу, в якій посилаючись на
неправильне застосування та порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду і
ухвалити нове про задоволення її
позовних вимог - стягнення з ОСОБА_4
грошової компенсації в розмірі 79470,50
грн. (вартість ? частини квартири) і
одночасне припинення права
неповнолітньої ОСОБА_3 на частку у
спільному майні.

В судовому засіданні представники
позивача ОСОБА_5 і ОСОБА_6 вимоги
апеляційної скарги підтримали на
умовах, викладених у ній, і просили
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 і Служба в справах
дітей Бершадської РДА надіслали суду
письмові заперечення проти
апеляційної скарги, просять рішення
суду першої інстанції залишити в силі
як законне і обґрунтоване, а справу
розглянути в їх відсутність.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення представників позивача,
вивчивши матеріали справи та
перевіривши законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляції та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку
про відхилення апеляційної скарги з
наступних підстав.

Згідно з ст. 213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Судом встановлено, що на підставі
свідоцтва про право власності на житло
від 03 березня 2010 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3
на праві спільної часткової власності,
в рівних частинах, належить квартира
АДРЕСА_1 (а.с.10).

Відповідно до свідоцтва про народження
(а.с.7) батьками ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, є -
ОСОБА_4 та ОСОБА_2.

Главою 26 ЦК України врегульовано
правовий режим спільної часткової
власності з урахуванням інтересів всіх
її учасників. Володіння, користування і
розпорядження частковою власністю
здійснюється за згодою всіх
співвласників, а за відсутності такої
згоди спір вирішується судом.

Нормами статті 355 ЦК України
передбачено, що майно, яке є у власності
двох або більше осіб (співвласників),
належить їм на праві спільної
власності (спільне майно). Майно може
належати особам на праві спільної
часткової або на праві спільної
сумісної власності.

Статтею 356 ЦК України встановлено, що
власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю. Суб'єктами права спільної
часткової власності можуть бути
фізичні особи, юридичні особи, держава,
територіальні громади.

Право спільної часткової власності
здійснюється співвласниками за їхньою
згодою. Співвласники можуть домовитися
про порядок володіння та користування
майном, що є їхньою спільною частковою
власністю - стаття 358 ЦК України.

Відповідно до статті 364 ЦК України
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що є у спільній
частковій власності. Якщо виділ у
натурі частки із спільного майна не
допускається згідно із законом або є
неможливим (частина 2 статті 183 ЦК
України), співвласник, який бажає
виділу, має право на одержання від
інших співвласників грошової або іншої
матеріальної компенсації вартості
його частки. Компенсація
співвласникові може бути надана лише
за його згодою. Договір про виділ у
натурі частки з нерухомого спільного
майна укладається у письмовій формі і
підлягає нотаріальному посвідченню.

Разом з цим, держава охороняє і захищає
права та інтереси дітей під час
вчинення правочинів щодо нерухомого
майна. Неприпустиме зменшення або
обмеження прав та інтересів дітей під
час вчинення будь-яких правочинів щодо
жилих приміщень - стаття 12 Закону
України «Про основи соціального
захисту бездомних і безпритульних
дітей» .

Частиною 4 даної статті визначено, що
попередня згода органів опіки та
піклування потрібна для здійснення
будь-яких правочинів стосовно
нерухомого майна, право власності на
яке або право користування яким мають
діти.

Як вбачається із матеріалів справ та
встановлено в судовому засіданні,
неповнолітня ОСОБА_3, яка є власником ?
частини квартири, проживає разом з
матір'ю ОСОБА_2 без реєстрації в с.
Осіївка Бершадського району (а.с. 15).

Представник служби у справах дітей
Бершадської РДА висловила свою позицію
щодо неможливості позбавлення
неповнолітньої дитини права власності
на частину житлового приміщення,
оскільки це буду суперечити її
інтересам.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 суд першої інстанції
прийшов до вірного висновку, що сплата
компенсації вартості ? частини
квартири належної неповнолітній
дитині, з подальшим припиненням права
на частку в майні, суперечить інтересам
останньої, оскільки фактично позбавляє
її права власності на єдине житло.

Згідно з вимогами статті 321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні. Особа може бути позбавлена
права власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Таким чином доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції не
спростовують, суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
що відповідно до ст. 308 ЦПК України є
підставою для відхилення апеляційної
скарги і залишення рішення без змін.

Враховуючи викладене вище, керуючись
ст. 304, 308, 315 ЦПК України, колегія суддів,
-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Бершадського районного суду
Вінницької області від 07 серпня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте протягом
двадцяти днів з цього часу може бути
оскаржена в касаційному порядку шляхом
подання касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий: /підпис/ Стадник І.М.Судді:
З оригіналом вірно: Суддя
апеляційного суду /підпис/ Войтко
Ю.Б. /підпис/ Медяний В.М.
Стадник І.М.