АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22ц/796/9971/14
Головуючий у 1 інстанції - Фролов М.О.
Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2014 року
м.Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
м.Києва у складі:

Головуючого -
Панченка М.М.

Суддів -
Кирилюк Г.М., Качана В.Я.

При секретарі -
Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
заочне рішення Голосіївського
районного суду м.Києва від 25 лютого 2014
року у справі за позовом Моторного
(транспортного) страхового бюро
України до ОСОБА_1 про виплату коштів у
порядку регресу,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2013 року позивач Моторне
(транспортне) страхове бюро України
(далі - МТСБУ), на підставі ст. 1191 ЦК
України, звернулось з позовом до
відповідача ОСОБА_1 і просив стягнути
на свою користь кошти у сумі 12.007 грн.22
коп., виплачених позивачем в порядку
регресу ОСОБА_3

А також просив стягнути судові
витрати понесені на правову допомогу у
сумі 2.000 грн. та витрати на оплату
судового збору у сумі 229 грн.40 коп.

Мотивував тим, що указана сума
була виплачена позивачем із фонду
захисту потерпілих власнику
пошкодженого автомобіля «Шевроле»
державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_3, як
шкода, заподіяна в результаті ДТП з
вини відповідача ОСОБА_1,
цивільно-правова відповідальність
якого, на момент ДТП, не була
застрахована.

Заочним рішенням Голосіївського
районного суду м.Києва від 25 лютого 2014
року позов задоволено /а.с.60-64/.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення, як ухвалене з
порушенням вимог матеріального та
процесуального права, та ухвалити нове
рішення, яким відмовити у позові
/а.с.93-96/.

Скаржник послався на те, що він не був
присутнім при розгляді справи у суді
першої інстанції, а тому не мав
можливості навести суду свої доводи і
заперечення.

Крім того, як зазначив скаржник, судом
не з»ясовані обставини скоєння ДТП та
розмір заподіяної шкоди третій особі
ОСОБА_3, яка була компенсована у розмірі
визначеному згідно звіту №003-С, до
проведення якого він не був залучений,
а тому не мав можливості заявити свої
заперечення.

Заслухавши доповідь по справі,
пояснення учасників процесу, вивчивши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляційної скарги колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу належить
відхилити, а заочне рішення
Голосіївського районного суду м.Києва
від 25 лютого 2014 року залишити без змін
з таких підстав.

Встановлено, що 22.06.2012 року відповідач
ОСОБА_1, керуючи автомобілем
«Шевроле»державний номер НОМЕР_2, та,
рухаючись по пров.Лабораторному у
м.Києві, в порушення Правил дорожнього
руху, допустив зіткнення з автомобілем
«Шевроле»державний номер НОМЕР_1,
заподіявши цьому автомобілю механічні
пошкодження, чим завдав його власнику
третій особі ОСОБА_3 матеріальний
збиток.

Відповідно до результатів
автотоварознавчого дослідження - Звіту
№-003-С від 10.07.2012 року, виконаного ФОП
ОСОБА_4, матеріальний збиток ОСОБА_3 в
результаті пошкодження її автомобіля
«Шевроле» державний номер НОМЕР_1,
склав 13.410 грн.26 коп. /а.с.10-14/.

Згідно до постанови судді
Голосіївського районного суду м.Києва
від 10.07.2012 року винним в ДТП визнаний
ОСОБА_1, який притягнутий до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу у розмірі двадцяти
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян/а.с.8/.

Указана постанова не
оскаржувалась.

Відповідно до ст.61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській,
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлені ці обставини.

Оскільки відповідач ОСОБА_1 не
підтвердив наявності страхового
полісу своєї відповідальності перед
третіми особами за заподіяну шкоду в
результаті ДТП, власник пошкодженого
автомобіля «Шевроле» державний номер
НОМЕР_1 ОСОБА_3, керуючись ст.35, п/п »а»
ст.41.1 Закону України «Про обов»язкове
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів» звернулась до
МТСБУ з заявою про виплату
відшкодування заподіяної їй
матеріальної шкоди /а.с.6/.

В силу ст.ст.35,41 Закону України «Про
обов»язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» МТСБУ виплачує шкоду
потерпілій особі в разі відсутності у
винної особи страхового полісу про
цивільно-правову відповідальність
перед третіми особами, про що повинна
повідомити МТСБУ потерпіла особа, на
користь якої виплачується шкода.

Відповідно до наказу МТСБУ за
№2939 від 5.10.2012 року заявнику було
виплачено шкоду із фонду захисту
потерпілих у розмірі 11.175 грн.22коп.
/а.с.29,30/.

Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України
особа, яка відшкодувала шкоду, завдану
іншою особою, має право зворотної
вимоги (регресу) до винної особи у
розмірі виплаченого відшкодування,
якщо інший розмір не встановлений
законом.

З урахуванням викладеного,
колегія суддів розглядає як правомірні
вимоги позивача про виплату йому в
порядку регресу сплаченої
матеріальної шкоди у сумі 11.175 грн.22коп.

В частині вимог щодо стягнення
витрат на правову допомогу у сумі 2000
грн., які вимагає стягнути МТСБУ на свою
користь з відповідача ОСОБА_1, колегія
суддів вважає указані вимоги
обгрунтованими, та виходить з
наступного.

Статтею 1 Закону України "Про граничний
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних та
адміністративних справах" передбачено,
що розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних справах, в
яких така компенсація виплачується
стороні, на користь якої ухвалено
судове рішення, іншою стороною, а в
адміністративних справах - суб"єктом
владних повноважень, не може
перевищувати 40 відсотків встановленої
законом мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді, що
визначається у відповідному судовому
рішенні.

На підтвердження правомірності своїх
вимог та понесених витрат у сумі 2.000
грн., позивачем надано суду Контракт
про надання правової допомоги №72 від
16.11.2012 року укладений між МТСБУ та
ТОВ»ЕмВіПартнерс», Додаткову угоду №4
від 16.10.2012 року до зазначеного
Контракту, згідно якої МТСБУ, як
Замовник передав ТОВ»ЕмВіПартнерс», як
Виконавцю завдання на ведення від
імені Замовника за його позовом до
ОСОБА_1, квитанцію про сплату витрат на
правову допомогу у розмірі 2.000 грн., а
також довіреності видані МТСБУ на ім»я
правників ТОВ»ЕмВіПартнерс» на право
представлять інтереси МТСБУ в суді у
відповідності з Контрактом про надання
правової допомоги №72 від 16.10.2012 року
/а.с.32-38, 39-40, 41,42,43/.

Встановлено, що представник позивача
при наданні правової допомоги під час
вчинення окремих процесуальних дій
поза судовим засіданням поніс витрати
часу не менше 5 годин.

Враховуючи, що мінімальна заробітна
плата в Україні з 1.01.2014 року становить
1.218 грн., а 40% від цього розміру
мінімальної заробітної плати
відповідає 487 грн.20 коп., у зв»язку з цим
колегія суддів дійшла висновку про
задоволення вимог позивача щодо
стягнення витрат на правову допомогу у
сумі 2.000 грн.

Відповідно до ст.88 ЦПК України, в
порядку розподілу витрат на оплату
судового збору, колегія суддів вважає
за правомірне стягнути з відповідача
на користь МТСБУ плачений судовий збір
у суді першої інстанції у сумі 229 грн.40
коп.

В суді апеляційної інстанції
представнику відповідача відмовлено у
задоволенні клопотання про
призначення автотоварозначої
експертизи на предмет визначення
збитку завданого в ДТП потерпілій
особі ОСОБА_3, оскільки у заявника є
сумнів у правильності нарахування
матеріальної шкоди згідно Звіту №003-С
від 10.07.2012 року.

При цьому, представник відповідача не
зазначив суду в чому полягає
неправильність визначеної
матеріальної шкоди потерпілій особі
ОСОБА_3

Враховуючи вище викладене, колегія
суддів дійшла висновку, що рішення
судом першої інстанції постановлене на
повно з»ясованих обставинах з
дотриманням вимог матеріального та
процесуального права, а доводи,
викладені в апеляційній скарзі не
спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст.307,308 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а
заочне рішення Голосіївського
районного суду м.Києва від 25 лютого 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з
моменту проголошення шляхом подання
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий

Судді