Справа № 695/1273/14-ц
номер провадження 2/695/636/14
Золотоніський міськрайонний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 жовтня 2014 року
м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд
Черкаської області у складі:

головуючого - судді Середи Л.В.

при секретарі - Оніщенко Н.В.,

за участю предстаників сторін -
ОСОБА_1 та ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.
Золотоноші цивільну справу за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення
перешкод у користуванні спільним
в`їздом у двір будинковолодіння, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулась до
Золотоніського міськрайонного суду з
позовною заявою до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про
усунення перешкод у користуванні
спільним в`їздом у двір
будинковолодіння, мотивуючи тим, що
вона є власником 9/20 частин житлового
будинку з відповідною частиною
надвірих будівель та споруд АДРЕСА_1.
Ухвалою суду від 24.11.2010 року була
затверджена мирова угода, укладена між
ОСОБА_6 та ОСОБА_4 і ОСОБА_5, якою
встановлений порядок користування
спільною земельною ділянкою із
встановленням земельного сервітуту
для проїзду. Враховуючи, що
відповідачами порушується її право
безперешкодного проїзду через двір,
оскільки в цьому заважає береза та
виноградник ОСОБА_3 звернулась до суду
з вищезазначеним позовом.

У судовому засіданні позивач
ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_1
наполягали на задоволенні позовних
вимог, наголошуючи, що відповідачами не
виконується ухвала суду, в порушення
вимог п. 3.14 БДН 360-92 "Містобудування.
Планування і забудова міських і
сільських поселень" ширина проїзду між
березою та будинком становить менше 3,4
м, а висота виноградника - менше 4,25 м, що
встановлено даними будівельними
нормами, а тому створює перешкоди у
користування в`їздом до садиби. Крім
того, представник позивача
наголошував, що при цьому також
порушуються і протипожежні норми, так
як пожежний автомобіль із-за
виноградника не зможе проїхати до
будинку.

Відповідачі ОСОБА_4, ОСОБА_5 та їх
представник повністю заперечували
проти позовних вимог просили відмовити
ОСОБА_3 у задоволенні позову, так як
вважають його безпідставним, оскільки
земельний сервітут позивачем не
зареєстрований, що не відповідає
вимогам ч. 2 ст. 402 ЦК України. Крім того,
сервітут встановлюється по наявному
шляху, що і було виконано, і на той час
існували як береза, так і виноград, дану
обставину ствердила у судовому
засіданні сама позивачка. Також
відповідачам є незрозумілим, як може
створювати перешкоди у проїзді відстаь
між березою та будинком 4,2 м, коли
ширина воріт становить 3,1 м, а ширина
сервітуту біля земельної ділянки
позивачів 3,4 м. А тому вважають позов
незаконним та безпідставним, і просять
відмовити ОСОБА_3 у задоволенні
позовних вимог у повному обсязі.

Суд, заслухавши пояснення
учасників процесу та дослідивши
письмові докази, приходить до висновку,
що позов ОСОБА_3 задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 98 ЗК України
право земельного сетвітуту - це право
власника або землекористувача
земельної ділянки на обмежене платне
або безоплатне користування чужою
земельною ділянкою (ділянками)...
Встановлення земельного сервітуту не
веде до позбавлення власника земельної
ділянки, щодо якої встановлений
земельний сервітут, прав володіння,
користування та розпорядження нею.
Земельний сервітут здійснюється
способом, найменш обтяжливим для
власника земельної ділянки, щодо якої
він встановлений.

Ухвалою Золотоніського
міськрайонного суду від 24.11.2010 року по
справі за № 2-26/2010 була затверджена
мирова угода, укладена між ОСОБА_6 та
ОСОБА_4 і ОСОБА_5, якою встановлений
порядок користування спільною
земельною ділянкою із встановленням
земельного сервітуту для проїзду,
площею 122,0 кв. м на підставі другого
варіагту висновку судової
будівельно-технічної експертизи №
333/586-БТ від 05.10.2010 року.

Відповідно до договору дарування
частини житлового будинку від 14.12.2011
року, посвідченого державним
нотаріусом Золотоніської міської
державної нотаріальної контори за
реєстровим № 1709, та витягу про державну
реєстрацію прав від 03.01.2012 року за №
32753258, власником 9/20 частин житлового
будинку з відповідною частиною
надвірних будівель та споруд під
АДРЕСА_1, є ОСОБА_3.

Як вбачається з пояснень сторін
та свідків допитаних у судовому
засіданні ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9
ОСОБА_10, ОСОБА_11 та ОСОБА_12, береза на
тому місці росте більше 15-20 років і
жодних перешкод у проїзді ОСОБА_3 не
створює, як і виноградник.

Згідно із п.,п. а), б) ст. 99 ЗК
України власники або землекористувачі
земельних ділянок можуть вимагати
встановлення земельних сервітутів:
права проходу та прохзду на велосипеді,
права проїзду на транспортному засобі
по наявному шляху.

Протоколом огляду речових
доказів на місці від 30 травня 2014 року
встановлено, що ширина між стовпчиками
воріт (в`їзд у двір) становить 3,14 м,
відстань від берези до бордюра у дворі
становить 4,0 м.

Таким чином у судовому засіданні
встановлено, що береза, яка росте біля
заасфальтованої частини дороги жодних
перешкод у проїзді не чинить.

Протоколом огляду речових
доказів на місці від 30 травня 2014 року
встановлено, що висота виноградника
при заїзді з вулиці становить 2,9 м, а при
виїзді з виноградника (три дуги) 2,5 м,
ширина від винограду до сходинок - 3,33 м.
Під час розгляду справи в суді
відповідачами змінена висота
виноградника 2,5 м на 2,9 м, що не
заперечувала позивач по справі.

Позивач, наголошуючи, що висота
виноградника створює перешкоди у
проїзді до частини садиби ОСОБА_3, як
позивачу так і іншим транспортним
засобам, зокрема і пожежному
автомобілю, при цьому жодних доказів
щодо неможливості проїзду під
виноградними дугами, позивач не надав,
як не надав приписів пожежної частини
щодо приведення у відповідність з
протипожежними нормами даного проїзду.

Таким чином, суд вважає, що
виноградник, висотою у 2,9 м та при
ширині проїзду 3,33 м, не є перешкодою для
позивача у проїзді через нього.

За таких обставин суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_3 є
безпідставними, враховуючи при цьому
також і те, що всупепеч вимогам абз. 2 ч. 2
ст. 100 ЗК України та абз. 2 ч. 2 ст. 402 ЦК
України земельний сервітут не
зареєстрований в порядку,
встановленому для державної
реєстрації прав на нерухоме майно,
оскільки стверджуючого документу про
таку реєстрацію позивачем на
ствердження своїх законних вимог суду
не надано, а тому суд, враховуючи
положення ст. 10 ЦПК України, відмовляє
ОСОБА_3 у задоволенні позовних вимог у
повному обсязі.

На підставі
зазначеного та керуючись ст., ст. 98-100 ЗК
України,

ст., ст. 402-404 ЦК
України та ст., ст. 10, 209, 212, 213 ЦПК

України, суд -

ВИРІШИВ:

ОСОБА_3 у задоволенні позовних
вимог до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про усунення
перешкод у користуванні спільним
в`їздом у двір будинковолодіння
відмовити у повному обсязі.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Черкаської області
через Золотоніський міськрайонний суд
протягом 10 днів з моменту проголошення
рішення.

Суддя
Л. В. Середа