Справа № 351/54/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1974/2014
Головуючий у 1 інстанції Собко В.М.
Суддя-доповідач Шалаута Г.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої Шалаути Г.І.,

суддів:
Матківського Р.Й., Ковалюка Я.Ю.,

секретаря:
Бойчука Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Ганьківської сільської ради
про визнання права власності на
спадкове майно за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Снятинського
районного суду Івано-Франківської
області від 04 серпня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

10.01.2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд з
позовом до Ганьківської сільської ради
про визнання права власності на
спадкове майно.

Позов мотивував тим , що ІНФОРМАЦІЯ_1
року померла ОСОБА_3 (його бабуся). На
праві власності їй належав житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами по АДРЕСА_1. В його користь
ОСОБА_3 склала заповіт 12.12.2000 року, яким
все належне їй майно заповіла йому. В
шестимісячний строк він подав заяву до
Першої Снятинської державної
нотаріальної контори про прийняття
спадщини, однак державним нотаріусом
йому було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину по
заповіту через відсутність
правовстановлюючих документів на
будинковолодіння. Він звернувся з
позовом до суду про визнання за ним
права власності на житловий будинок з
господарськими будівлями по АДРЕСА_1.

Рішенням Снятинського районного суду
Івано-Франківської області від 04
серпня 2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

ОСОБА_2 подав на це рішення апеляційну
скаргу, в якій зазначив, що рішення
постановлене з порушенням норм
матеріального права. Апелянт зазначив,
що суд у своєму висновку про відмову в
позові зсилається на відсутність даних
про інших спадкоємців, що є перешкодою
для визначення його частки у
спадковому майні, однак ч.1 ст.1223 ЦК
України передбачено, що право на
спадкове майно мають особи, визначені у
заповіті. На думку апелянта, якщо інші
спадкоємці після смерті ОСОБА_3 у
визначений законом шестимісячний
строк до нотаріальної контори за
місцем знаходження спадкового майна із
заявами про прийняття спадщини не
звернулися, то він має право
успадкувати все майно.

Просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити його позов в повному
обсязі.

В судове засідання сторони не
з'явилися, хоча належним чином були
повідомлені про день і час розгляду
справи, не подали доказів про
поважність причин неявки в судове
засідання, а тому колегія вважає, що їх
неявка не є перешкодою у розгляді
апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши доводи апелянта та
перевіривши їх доказами, колегія
вважає апеляційну скаргу
обґрунтованою частково, а рішення суду
вважає таким, що постановлене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, яке підлягає
скасуванню з наступних мотивів.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно з вимогами ст. 214 цього Кодексу
під час ухвалення рішення суд вирішує
такі питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Рішення суду першої інстанції
зазначеним вимогам не відповідає.

Колегією встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
року померла ОСОБА_3, якій на праві
власності належав житловий будинок з
господарськими будівлями по АДРЕСА_1.
ОСОБА_3 склала заповіт 12.12.2000 року на
користь ОСОБА_2, яким все належне їй
майно заповіла йому. В шестимісячний
строк він подав заяву до Першої
Снятинської державної нотаріальної
контори про прийняття спадщини, однак
державним нотаріусом йому було
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину по заповіту через
відсутність правовстановлюючих
документів на будинковолодіння. За
захистом порушеного права ОСОБА_2
звернувся до суду 10.01.2014 року з позовом
про визнання за ним права власності на
житловий будинок з господарськими
будівлями по АДРЕСА_1.

Рішенням Снятинського районного суду
Івано-Франківської області від 04
серпня 2014 року у задоволенні позову
відмовлено з підстав відсутності
відомостей про інших спадкоємців, що є
перешкодою для визначення його частки
у спадковому майні неправомірно, яке
суперечить нормам ст. 1269 ЦК України,
якими передбачено право спадкоємців на
звернення до нотаріальної контори за
місцем знаходження спадкового майна із
заявою про прийняття спадщини та
визначено шестимісячний строк, на
протязі якого таке право може бути
зреалізовано, якщо спадкоємці після
смерті ОСОБА_3 із заявами про прийняття
спадщини у визначений строк не
звернулися, то позивача слід визнати
таким, що прийняв спадщину по заповіту
та вправі претендувати на все належне
спадкодавцю майно.

Позивачем надано безспірні докази про
те, що він є спадкоємцем померлої
ОСОБА_3 - заповіт, посвідчений
секретарем Ганьківської сільської
ради 12.12.2000 року, яким підтверджено, що
все належне їй майно вона заповідає
ОСОБА_2. З довідки Першої Снятинської
державної нотаріальної контори №2728/02-14
від 23.12.2013 року (а.с. 9) видно, що після
смерті ОСОБА_3 заведено спадкову справу
за №388/2009 на підставі заяви правнука
ОСОБА_3 - ОСОБА_2 про прийняття спадщини,
у видачі свідоцтва про право на
спадщину відмовлено за відсутності
правовстановлюючого документу, який би
підтверджував право власності
померлої на нерухоме майно.

Ч. 1 ст. 1223 ЦК України передбачено, що
право на спадкове майно мають особи,
визначені у заповіті.

З огляду на такі обставини рішення суду
першої інстанції підлягає скасуванню,
як необґрунтоване та таке, що
постановлено з порушенням норм
матеріального права. Слід постановити
нове рішення про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 313-314, 317, 319, 324, 325
ЦПК України, колегія суддів, -

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Рішення Снятинського районного суду
Івано-Франківської області від 04
серпня 2014 року скасувати. Ухвалити нове
рішення. Позов ОСОБА_2 задовольнити.
Визнати за ОСОБА_2 право власності в
порядку спадкування на житловий
будинок АДРЕСА_1.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Судді:
Г.І. Шалаута

Р.Й. Матківський

Я.Ю. Ковалюк