Справа №489/809/13-ц 04.08.2014 04.08.2014 04.08.2014
Провадження №22-ц/784/2068/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2014 року

м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Миколаївської області в складі

головуючої: Кутової Т.З.,

суддів: Крамаренко Т.В., Буренкової К.О.,

із секретарем судового засідання:
Романенко Ю.О.,

за участю: П’ятакова К.Ю. - представника
Банку, ОСОБА_2 - представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та Кредит» (далі - Банк)

на рішення Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 03 червня 2014 року,
ухвалене за його позовом до ОСОБА_4,
ОСОБА_3 про стягнення в солідарному
порядку заборгованості за кредитним
договором та за зустрічним позовом
ОСОБА_3 до Банку, третя особа - ОСОБА_4,
про визнання припиненим договору
поруки, і за зустрічним позовом ОСОБА_4
до Банку, третя особа - ОСОБА_3, про
визнання кредитного договору
недійсним,

В С Т А Н О В И Л А :

В січні 2013 року Банк звернувсь до суду
з позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_3 про
стягнення в солідарному порядку
заборгованості за кредитним договором.

Банк вказував, що 23 травня 2007 року між
ним та ОСОБА_4 укладено кредитний
договір, відповідно до умов якого
останній отримав кредит у розмірі 27000
доларів США, зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 16 % на
рік, строком дії до 22 травня 2017 року.

В забезпечення виконання умов
вказаного кредитного договору між
Банком та ОСОБА_3 укладено договір
поруки.

Проте, ОСОБА_4 зобов'язання по сплаті
кредиту, відсотків, інших платежів у
визначеному у договорі розмірі та у
встановлений термін не виконує. У
зв'язку з чим утворилась
заборгованість, розмір якої станом на 28
січня 2013 року складав 216757 грн. 86 коп.

Банк неодноразово збільшував позовні
вимоги та остаточно просив стягнути в
солідарному порядку з ОСОБА_4 та ОСОБА_3
заборгованість за вказаним кредитним
договором станом на 16 січня 2014 року в
розмірі 22963,24 доларів США, що
еквівалентно - 183545 грн. 18 коп., що
складається із: строкової
заборгованості по основному кредиту -
14609,56 доларів США, що еквівалентно - 116774
грн. 21 коп.; простроченої
заборгованості по основному кредиту -
4471,76 доларів США, що еквівалентно - 35742
грн. 78 коп.; строкової заборгованості за
відсотками - 135,69 доларів США, що
еквівалентно - 1084 грн. 57 коп.;
простроченої заборгованості за
відсотками - 3746,23 доларів США, що
еквівалентно - 29943 грн. 62 коп.; пені - 159039
грн. 48 коп.

У лютому 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
суду із зустрічним позовом до Банку,
третя особа - ОСОБА_4, про визнання
припиненим договору поруки від 23
травня 2007року, укладеного між нею
Банком.

Свої вимоги позивач за зустрічним
позовом обґрунтувала тим, що Банк
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання, оскільки 16 серпня 2011 року
направив їй вимогу про дострокове
повернення кредиту, не пред'явив до неї
як до поручителя позову про стягнення
в солідарному із боржником порядку
заборгованості за кредитним договором.

В березні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду із зустрічним позовом до Банку про
визнання кредитного договору
недійсним.

У травні 2014 року ОСОБА_4 збільшив свої
позовні вимоги і просив суд визнати
недійсними також договір іпотеки та
договір поруки.

Свої вимоги ОСОБА_4 обґрунтував тим, що
кредитний договір був укладений в
іноземній валюті, що значно погіршує
його як позичальника становище. Також
єдиним законним засобом платежу, який
застосовується при проведенні
розрахунків між резидентами на
території України, є гривня. Крім цього,
у банку відсутня індивідуальна
ліцензія на укладення оспорюваного
договору в іноземній валюті.

Крім цього, він вказує на те, що
недійсними визнаються всі
забезпечувальні договори, що
укладалися на забезпечення виконання
кредитного зобов'язання. А оскільки
кредитний договір є недійсним, то
договір іпотеки та договір поруки
також є недійсними.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Миколаєва від 03 червня 2014 року
первісний позов Банку задоволений
частково.

Постановлено стягнути з ОСОБА_4 на
користь Банку заборгованість по
кредитному договору від 23 травня
2007року № 132-kis-2007 у розмірі: за основним
кредитом - 19081,32 доларів США, за
простроченими відсотками - 3881,92 доларів
США, а всього - 22963,24 доларів США, а
також пеню за прострочення сплати
основної заборгованості по кредиту -
95138 грн. 92 коп., пеню за прострочення
сплати відсотків - 63900 грн. 56 коп.

В задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3
відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_3 до Банку, третя
особа - ОСОБА_4, про визнання припиненим
договору поруки задоволено.

Постановлено визнати припиненим
договір поруки від 23 травня 2007року,
укладений між Банком та ОСОБА_3 в
забезпечення виконання кредитного
зобов'язання за договором №132-kis-2007 від
23 травня 2007року, укладеним між Банком
та ОСОБА_4

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_4 до Банку відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь Банку 2167
грн. 58 коп. витрат по сплаті судового
збору.

Не погодившись з рішенням суду, Банк
звернувся із апеляційною скаргою, в
якій просить змінити рішення суду в
частині задоволення зустрічного
позову ОСОБА_3 та в частині відмови в
задоволенні вимог Банку щодо
стягнення в солідарному порядку із
ОСОБА_4 та ОСОБА_3 заборгованості за
кредитним договором. Банк посилається
на те, що висновки суду в цій частині не
відповідають фактичним обставинам
справи, наданим Банком доказам на
підтвердження позовних вимог в цій
частині, а також положенням
матеріального права, якими
врегульовано спірні правовідносини.

Перевіривши законність та
обґрунтованість оскаржуваного рішення
в межах апеляційної скарги Банку,
колегія суддів вважає, що вона не
підлягає задоволенню із наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобов'язання
має виконуватися належним чином
відповідно до умов договору та вимог
цього Кодексу. Якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Статтями 610, 611 ЦК України передбачено,
що у разі порушення зобов'язання
настають встановлені договором або
законом правові наслідки.

За змістом ст. 554 ЦК України, у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Виходячи з положень ст. 543 ЦК України, у
разі солідарного обов'язку боржників
(солідарних боржників) кредитор має
право вимагати виконання обов'язку
частково або в повному обсязі як від
усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо.

Як вбачається з матеріалів справи, 23
травня 2007 року між Банком та ОСОБА_4
укладено кредитний договір, відповідно
до якого останній отримав кредит у
розмірі 27000 доларів США, зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 16 % на рік, строком дії до 22
травня 2017 року.

В забезпечення виконання умов
вказаного кредитного договору 23 травня
2007 року між Банком та ОСОБА_3 укладено
договір поруки.

Судом встановлено, що позичальник
ОСОБА_4 зобов'язання за вказаним
кредитним договором належним чином не
виконує.

Згідно розрахунку Банку розмір
заборгованості ОСОБА_4 за вказаним
кредитним договором станом на 16 січня
2014 року становив 22963,24 доларів США, що
еквівалентно - 183545 грн. 18 коп., що
складається із: поточної
заборгованості по основному кредиту -
14609,56 доларів США, що еквівалентно - 116774
грн. 21 коп.; простроченої
заборгованості по основному кредиту -
4471,76 доларів США, що еквівалентно - 35742
грн. 78 коп.; поточної заборгованості за
відсотками - 135,69 доларів США, що
еквівалентно - 1084 грн. 57 коп.;
простроченої заборгованості за
відсотками - 3746,23 доларів США, що
еквівалентно - 29943 грн. 62 коп.; пені - 159039
грн. 48 коп.

З метою погашення вказаної
заборгованості за кредитним договором
Банк 16 серпня 2011 року направив на
адресу позичальника ОСОБА_4 та
поручителя ОСОБА_3 попередження-вимогу
про дострокове повернення кредиту (а. с.
11).

Оскільки ні позичальник, ні поручитель
заборгованість за кредитним договором
не сплатили, то Банк звернувся з даним
позовом лише 31 січня 2013 року.

Проте згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України,
порука припиняється після закінчення
строку, встановленого в договорі
поруки. У разі якщо такий строк не
встановлено, порука припиняється, якщо
кредитор протягом шести місяців від
дня настання строку виконання
основного зобов'язання не пред'явить
вимоги до поручителя.

Проаналізувавши наведені обставини,
суд першої інстанції на підставі
положень ч. 4 ст. 559 ЦК України дійшов
вірного висновку про те, що хоча
умовами договору поруки встановлена
його дія до повного погашення всіх
зобов'язань боржника за кредитним
договором, строк дії якого
закінчується 22 травня 2017 року, але Банк
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явив вимоги до
поручителя, то договір поруки слід
вважати припиненим.

Доводи апеляційної скарги Банку щодо
необґрунтованості висновків суду
першої інстанції про наявність
правових підстав вважати поруку не
припиненою, не заслуговують на увагу,
оскільки спростовуються матеріалами
справи.

В іншій частині рішення суду першої
інстанції не оскаржувалось.

За такого, колегія суддів не вбачає
підстав для зміни рішення суду першої
інстанції в оскаржуваній частині.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та Кредит» відхилити, а
рішення Ленінського районного суду
м. Миколаєва від 03 червня 2014 року

Ухвала набирає законної сили з моменту
його проголошення, але з цього часу
протягом двадцяти днів може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуюча:

Судді: