Справа № 509/5258/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2014 року Овідіопольський
райсуд Одеської області у складі:

головуючого судді Кириченко П.Л.

при секретарі Осадченко С.В.

за участю представника позивача
ОСОБА_1, представника відповідача
ОСОБА_2 - ОСОБА_3, представника
відповідача ОСОБА_4 - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Овідіополь, Одеської
області цивільний позов ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, ОСОБА_4, про визнання договору
дарування не дійсним, суд,-

ВСТАНОВИВ:

21 листопада 2013 року позивач ОСОБА_1
звернувся до суду з вищевказаним
позовом, в якому зазначив, що 09 жовня 2010
року між ним та відповідачкою ОСОБА_2
виникли грошові зобов'язання, які
відповідачка на даний час не
виконувала, 27 серпня 2013 року в рамках
розгляду цивільної справи судом був
накладений арешт на земельну ділянку,
яка розташована за адресою: АДРЕСА_1.
Під час розгляду даної справи 10 червня
2013 року відповідачка ОСОБА_2 уклала
нотаріально посвідчений договір
дарування з відповідачем ОСОБА_4,
відповідно до якого передала у
власність вищевказану земельну
ділянку, в зв'язку з тим, що даний
договір є фіктивним та такий, який
порушує публічний порядок позивача,
відповідно до ст.234, 228 ЦК України
просить визнати даний договір
недійсним.

В ході судового засідання
представник позивача позовні вимоги
підтримав.

Представник відповідача ОСОБА_2 з
позовом не погоджується.

Представник відповідача ОСОБА_4 з
позовом не погоджується.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові докази по справі,
суд вважає, що позов не підлягає
задоволенню з наступного.

Відповідно до ст.11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Так судом встановлено, що 10 червня 2013
року ОСОБА_2 передала безоплатно у
власність, а ОСОБА_4 приймає у власність
земельну ділянку площею 0, 1205 га.,
цільове призначення для будівництва та
обслуговування житлового будинку
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), розташована за
адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується
нотаріально посвідченим договором
дарування приватним нотаріусом
Одеського міського нотаріального
округу Одеської області ОСОБА_6 від
13.06.2013 року реєстрацій номер № 480.

Позивач просить визнати вищевказаний
нотаріально посвідчений договір
відповідно до ст. 234 ЦК України, а саме в
зв'язку з тим даний правочин є
фіктивним, який укладений без наміру
створення правових наслідків, які
обумовлені цим договором. З пояснень
представника відповідача ОСОБА_2
видно, що відповідачка передала у дар
земельну ділянку, з пояснень
представника відповідача ОСОБА_4 видно,
відповідач прийняв цей дар. Позивач та
його представник відповідно до ст.ст.
58,59 ЦПК України будь-яких належних та
допустимих доказів того, що між
сторонами вищевказаного договору не
було наміру створювати правових
наслідків не надав, виходячи з
вищевказаного суд приходить до
висновку, що доводи позивач в цій
частині обґрунтування своїх позовних
вимог носить голослівний характер, а
тому в задоволенні не підлягають.

Крім того, позивач просить
визнати вищевказаний нотаріально
посвідчений договір відповідно до ст.
228 ЦПК України, в зв'язку з тим, що при
укладанні договору дарування
земельної ділянки був порушений
публічний порядок, а саме при укладанні
даного договору не була витребувана
оцінка (ринкова оцінка) земельної
ділянки, що потягло за собою не сплату
податків та обов'язкових платежів до
бюджету. Представники відповідачів
заперечують проти даних доводів
позивача та його представника. З
матеріалів, які надішли від приватного
нотаріуса, видно, що при укладанні
договору дарування була витребувана
технічна документація про нормативну
грошову оцінку земельної ділянки з
компетентних установ за червень 2013
року. При розгляді справи позивач та
його представник не надав належних та
допустимих доказів того, що з боку
приватного нотаріуса були будь які
порушення Закону України « Про
нотаріат» та Наказу МЮ України «Про
затвердження Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій Нотаріусами
України» № 296/5 від 22.02.2012 року ( яка
діяла на час укладання договору).

Позивач зазначив, що договір дарування
був здійснений під час розгляду
цивільної справи за позовом позивача
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу по
договору позики, але при укладанні
вищевказаного договору дарування,
приватним нотаріусом були проведені
дії, щодо перевірки заборони та арешту
нерухомого майна на час укладання
договору будь-яких заборон не було, що
підтверджується витягом за
результатом пошуку інформації про
зареєстровані речові права, їх
обтяження на об'єкт нерухомого майна …
від 10.06.2013 року у 12.34 год.

Виходячи з вищезазначеного суд
приходить до висновку, що дані доводи в
обґрунтування позову є безпідставними
та задоволенню не підлягають.

Позивач є інвалідом 2 групи, суд прийшов
до висновку, що позов задоволенню не
підлягає, а тому відповідно до ст. 88 ЦПК
України судові витрати розподілу не
підлягають.

Керуючись ст.ст. 10,11,60,88,209,212,214 ЦПК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_4, про визнання договору
дарування недійсним - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подачі апеляційної скарги до
Овідіопольського райсуду Одеської
області протягом 10 днів з дня
оголошення рішення.

Суддя: П. Л. Кириченко