інстанції - Чернобай О. І.Номер
провадження 22-ц/788/1458/14 Суддя-доповідач -
Хвостик С. Г. Категорія - 27
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Левченко Т. А. , Собини О. І.

за участю секретаря - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області апеляційну
скаргу Публічного акціонерного
товариства комерційного банку
«ПриватБанк»

на рішення Ковпаківського районного
суду м. Суми від 20 червня 2014 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» про
зобов'язання здійснити нарахування
відсотків за користування грошовими
вкладами, -

в с т а н
о в и л а:

Рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 20 червня 2014 року
частково задоволено позов ОСОБА_3.

Зобов'язано Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» нарахувати та виплатити
ОСОБА_3, як спадкоємцю ОСОБА_4, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_1, кошти в сумі нарахованих
відсотків за вкладами за договором SAMD
№ 5178 за ставкою 8,0% на загальну
суму вкладу 3550,00 доларів США; за
договором SAMD № 5181 за ставкою 7,5% на
загальну суму вкладу 4,31 доларів США; за
договором SAMD № 7075 за ставкою 14,25%
на загальну суму вкладу 32796,00 грн.; за
договором SAMD № 7074 за ставкою 14,0%
на загальну суму вкладу 25043,72 грн. за
період з ІНФОРМАЦІЯ_1 до часу
відповідного закриття вкладів.

Відмовлено в задоволенні іншої частини
позовних вимог.

Вказане рішення суду в частині
задоволення позову відповідач
оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк», посилаючись на
недоведеність обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду першої інстанції
обставинам справи, а також на порушення
норм матеріального і процесуального
права, просить рішення суду змінити і
ухвалити нове рішення, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог у повному
обсязі.

В доводах апеляційної скарги
зазначається, що необґрунтованими є
висновки суду щодо переходу до
спадкоємців права на отримання
відсотків за договорами банківського
вкладу за період після смерті
вкладника, так як відповідач виконав
свої зобов'язання стосовно повернення
спадкоємцю суми вкладу та відсотків,
які були нараховані за життя померлому
вкладнику.

В подальшому, як вважає відповідач,
відсотки за договорами банківського
вкладу правильно не нараховувались,
так як обов'язок банку щодо їх
нарахування припинився у зв'язку зі
смертю вкладника, враховуючи, що
вказане зобов'язання є нерозривно
пов'язаним з особою цього вкладника.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача ПАТ КБ
«ПриватБанк» Старовойтової О.О. про
задоволення апеляційної скарги,
пояснення представника позивача
ОСОБА_3 - ОСОБА_6 про залишення рішення
суду в оскаржуваній частині без змін,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
між ОСОБА_4 та ПАТ КБ «ПриватБанк» було
укладено чотири договори банківського
вкладу, а саме:

1) договір SAMD № 5178 (Вклад
«Стандарт, 6 місяців») від 22 грудня 2011
року та додаткову угоду № 1 до
вказаного договору від 22 грудня 2011 року
на суму 3550,00 доларів США з процентною
ставкою 8,0% річних на строк 6 місяців, з 22
грудня 2011 року по 22 червня 2012 року
включно (а.с.7, 8);

2) договір SAMD № 5181 (Вклад «Копилка,
6 місяців») від 22 грудня 2011 року на
умовах регулярних надходжень на вклад
на суму 10 доларів США, з процентною
ставкою 7,75% річних, на строк 6 місяців, з
22 грудня 2011 року по 22 червня 2012 року
включно (а.с.9, 10);

3) договір SAMD № 7075 (Вклад
«Пенсійний накопичувальний») від 18
квітня 2011 року на суму вкладу 500 грн. на
умовах регулярних надходжень на вклад
в сумі 287 грн., з процентною ставкою 14,25%
річних, на строк 12 місяців, з 18 квітня 2011
року по 18 квітня 2012 року включно (а.с.11,
12);

4) договір SAMD № 7074 (Вклад
«Строковий пенсійний») від 18 квітня 2011
року на суму вкладу 25000 грн., з
процентною ставкою 14,0% річних, на строк
12 місяців, з 18 квітня 2011 року по 18 квітня
2012 року включно (а.с.13).

Відповідно до умов вказаних договорів
у разі, якщо після закінчення строку
вкладу клієнт не заявив банку про
відмову від продовження строку вкладу,
останній автоматично продовжується на
такий самий строк, що вказаний у
договорі (п.п.5, 6 відповідних договорів).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер і відповідно
до свідоцтва про право на спадщину за
законом від 23 серпня 2012 року
спадкоємицею майна померлого, в тому
числі грошових вкладів з відповідними
відсотками та нарахованою
компенсацією, що знаходяться в ПАТ КБ
«ПриватБанк», а саме: за депозитним
договором SAMD № 5178 на рахунку №
НОМЕР_4 з залишком вкладу в сумі 3550,00
доларів США, що становить 28375,15 грн.; за
депозитним договором SAMD № 5181 на
рахунку № НОМЕР_3 з залишком вкладу в
сумі 4,31 доларів США, що становить 34,45
грн. по курсу НБУ на 22 серпня 2012 року; за
депозитним договором SAMD № 7075 на
рахунку № НОМЕР_2 з залишком вкладу в
сумі 32796,00 грн.; за депозитним договором
SAMD № 7074 на рахунку № НОМЕР_1 з
залишком вкладу в сумі 25043,72 грн. стала
його дружина ОСОБА_3 (а.с.4), яка фактично
28 серпня 2012 року, 29 серпня 2012 року та 31
серпня 2012 року отримала суми вкладів та
проценти, але проценти були нараховані
лише до дня смерті вкладника, а не до
дня, який передував поверненню вкладів
(а.с.5, 6, 58-67).

Задовольняючи позов в частині
зобов'язання відповідача нарахувати та
виплатити позивачу відсотки за
договорами банківського вкладу, суд
першої інстанції виходив з того, що до
спадкоємців померлого вкладника
переходить і право на вклади та
проценти в банку, нараховані на суму
вкладу до дня фактичного повернення
коштів, оскільки зобов'язання банку
нараховувати і виплачувати проценти на
суму вкладу не пов'язане з особою
вкладника і у зв'язку зі смертю
останнього (кредитора) таке
зобов'язання не припинилося.

Рішення суду в частині відмови у
задоволенні позову про визнання дій
банку, які полягають у запереченні
права позивача на нарахування
відсотків по вкладам, неправомірними
та направленими на обман споживача не
оскаржується.

Колегія суддів з висновками суду
першої інстанції в частині задоволення
позову погоджується з наступних
підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Як передбачено ч.1 ст.509 ЦК України,
зобов'язанням є правовідношення, в
якому одна сторона (боржник)
зобов'язана вчинити на користь другої
сторони (кредитора) певну дію (передати
майно, виконати роботу, надати послугу,
сплатити гроші тощо) або утриматися від
певної дії, а кредитор має право
вимагати від боржника виконання його
обов'язку.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.512 ЦК України
самостійною підставою заміни
кредитора в зобов'язанні є
правонаступництво.

Згідно із ч. 2 ст. 608 ЦК України
зобов'язання припиняється смертю
кредитора, якщо воно нерозривно
пов'язане з особою кредитора.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Отже, у зобов'язаннях, не пов'язаних з
особою кредитора, смерть кредитора не
призводить до припинення зобов'язань. У
такому разі відбувається перехід прав
і обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб - спадкоємців.

До складу спадщини, як передбачено ст.
1218 ЦК України, входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття і не припинилися
внаслідок його смерті.

Як передбачено ст.1219 ЦК України, до
складу спадщини не входять права та
обов'язки, що нерозривно пов'язані з
особою спадкодавця, зокрема: особисті
немайнові права; право на участь у
товариствах та право членства в
об'єднаннях громадян, якщо інше не
встановлено законом або їх установчими
документами; право на відшкодування
шкоди, завданої каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; права на
аліменти, пенсію, допомогу або інші
виплати, встановлені законом; права та
обов'язки особи як кредитора або
боржника, передбачені статтею 608 цього
Кодексу.

Згідно із ч.1 ст.1058 ЦК України за
договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

Договір у силу ст. 629 ЦК України є
обов'язковим для виконання сторонами.

У статті 2 Закону України «Про банки і
банківську діяльність» зазначено, що
вклад (депозит) - це кошти в готівковій
або у безготівковій формі, у валюті
України або в іноземній валюті, які
розміщені клієнтами на їх іменних
рахунках у банку на договірних засадах
на визначений строк зберігання або без
зазначення такого строку і підлягають
виплаті вкладнику відповідно до
законодавства України та умов
договору.

Згідно із ч. 1 ст. 1060 ЦК України договір
банківського вкладу укладається на
умовах видачі вкладу на першу вимогу
(вклад на вимогу) або на умовах
повернення вкладу зі спливом
встановленого договором строку
(строковий вклад).

Відповідно до ч.5 ст.1061 ЦК України
проценти на банківський вклад
нараховуються від дня, наступного за
днем надходження вкладу у банк, до дня,
який передує його поверненню
вкладникові або списанню з рахунка
вкладника з інших підстав.

Аналіз наведених норм права дає
підстави стверджувати, що сторонами
правовідносин за договором
банківського вкладу є банк (боржник) і
вкладник (кредитор). Оскільки
зобов'язання банку виплачувати
проценти на суму вкладу не пов'язане з
особою вкладника, у зв'язку зі смертю
вкладника (кредитора) таке зобов'язання
не припиняється. Таким чином, до
спадкоємців вкладника переходить
право на вклад у банку та проценти,
нараховані на суму вкладу до дня
фактичного повернення коштів.

Аналогічного висновку дійшов
Верховний Суд України відповідно до
правових позицій, висловлених у
постановах від 04 вересня 2013 року по
справі № 6-67цс13, від 18 вересня 2013 року по
справі № 6-65цс13, від 09 квітня 2014 року по
справі № 6-12цс14, які відповідно до ст.360-7
ЦПК України є обов'язковими для всіх
судів України.

У зв'язку із зазначеним, доводи
апеляційної скарги про протилежне, а
саме про те, що обов'язки банку по
нарахуванню відсотків за договорами
банківського вкладу припинились у
зв'язку зі смертю вкладника, не
заслуговують на увагу колегії суддів,
оскільки такі доводи є довільним
тлумаченням правових норм і
спростовуються як вищенаведеними
нормами матеріального права, так і
висновками суду стосовно часткового
задоволення позову.

Інші доводи апеляційної скарги також
не є підставою для зміни чи скасування
законного і обґрунтованого рішення
суду першої інстанції щодо часткового
задоволення позову.

Відповідно до ч.2 ст.308 ЦПК України не
може бути скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Таким чином, колегія суддів вважає, що
рішення суду відповідає вимогам
матеріального і процесуального права,
отже, апеляційну скаргу необхідно
відхилити.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л
и л а:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» відхилити, а
рішення Ковпаківського районного суду
м. Суми від 20 червня 2014 року в даній
справі в частині задоволення позову
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу може
бути оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -