Справа
№ 495/6792/14-ц
Ухвала

25 вересня 2014 року

м.
Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
ОСОБА_1, розглянувши клопотання ОСОБА_2
про забезпечення позову у цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
витребування майна із чужого
незаконного володіння та стягнення
моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 12.09.2014 року звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_3 про витребування
майна із чужого незаконного володіння
та стягнення моральної шкоди.

Одночасно з позовом, ОСОБА_2 надала до
суду клопотання про забезпечення
позову, в якому просила суд: до
вирішення справи по суті передати
автомобіль SUZUKI SWIFT, 1995 року випуску,
номер шасі JSAEAH35S00253256, реєстраційний
номер НОМЕР_1, на відповідале
зберігання іншій особі, яка не є
стороною по справі.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що в задоволенні заяви про
забезпечення позову слід відмовити з
наступних підстав.

Забезпечення позову - це сукупність
процесуальних дій, які гарантують
виконання рішення суду в разі
задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1, 3 ст.151 ЦПК України, суд
за заявою осіб, які беруть участь у
справі, може вжити, передбачені ЦПК
України, заходи забезпечення позову.
Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Згідно із ст.152 ЦПК України позов
забезпечується: накладенням арешту на
майно або грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або в інших осіб; забороною вчиняти
певні дії; встановленням обов’язку
вчинити певні дії; забороною іншим
особам здійснювати платежі або
передавати майно відповідачеві чи
виконувати щодо нього інші
зобов’язання; зупиненням продажу
арештованого майна, якщо подано позов
про визнання права власності на це
майно і про зняття з нього арешту;
зупиненням стягнення на підставі
виконавчого документа, який
оскаржується боржником у судовому
порядку; передачею речі, яка є
предметом спору, на зберігання іншим
особам.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 22.12.2006 року
№9 “Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову” наголошує, що
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися в тому, що
між сторонами дійсно виник спір та
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з’ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу позивача та відповідача, а
також відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Проаналізувавши зміст позовних вимог,
розглянувши подане позивачем
клопотання про вжиття заходів
забезпечення позову, виходячи із
пов’язаності заходів забезпечення
позову з предметом спору, співмірності
таких заходів заявленим позовним
вимогам і відповідності виду
забезпечення позову позовним вимогам.

Враховуючи, що позивачем не надано суду
жодного доказу, місцезнаходження
рухомого майно, хто є його власником,
чим саме невжиття заходів забезпечення
позову може зробити неможливим
виконання рішення суду а також, що
обраний позивачем спосіб забезпечення
позову є фактичним ухваленням рішення
без розгляду справи по суті, що є
неприпустимим , суд приходить до
висновку, що клопотання позивача про
забезпечення позову є передчасним.

Керуючись ст.ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про
забезпечення позову у цивільній справі
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
витребування майна із чужого
незаконного володіння та стягнення
моральної шкоди– відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі в 5-денний
строк з дня проголошення ухвали
апеляційної скарги.

Суддя:

Н.В.Чебан