Роздільнянський районний суд Одеської
Справа № 511/2891/14-ц
Номер провадження 6/511/73/14
У Х В А Л А

І м е н е м У к р а ї н и

02.10.2014 року Роздільнянський районний
суд Одеської області у складі:

головуючого - Теренчук Ж. В,

при секретарі - Ніколас С.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Роздільна
Одеської області в порядку ч.2 ст.197 ЦПК
України без фіксування судового
процесу технічними засобами подання
Відділу державної виконавчої служби
Роздільнянського міжрайонного
управління юстиції в Одеській області
про тимчасове обмеження у праві виїзду
боржника за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

Відділ ДВС Роздільнянського
міжрайонного управління юстиції в
Одеській області, в особі державного
виконавця Крецького Я.Т., звернувся до
суду з поданням про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_1, який за рішенням суду
зобов’язаний до сплати аліментів в
розмірі 200 грн, щомісячно, на користь
ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, до її повноліття, тобто до
10.04.2019 року.

На підставі ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
України громадян України» та в
обґрунтування заяви державний
виконавець Крецький Я.Т. зазначив, що
боржник ОСОБА_1 аліменти на користь
стягувача ОСОБА_2 не сплачує, в зв’язку
з чим виникла заборгованість на суму
18341,94 грн. На виклики державного
виконавця до відділу ДВС не
з’являється, борг не погашає, місце
роботи приховує, майно на яке можливо
звернути стягнення не виявлено, отже
боржник відмовляється в добровільному
порядку виконати рішення суду, а тому
виникла необхідність обмежити його у
праві виїзду за межі території України
н (а.с.21-23)

В судове засідання ОСОБА_1 не
викликався, державний виконавець надав
заяву про слухання справи без його
участі.

Суд вивчивши матеріали справи, вважає,
що заявлені вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

Пункт 18 ч.3 ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачає
право державного виконавця звертатись
до суду за встановленням тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника до
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України
передбачено, що питання про тимчасове
обмеження боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Судом встановлено, що 29.03.2007 року
Роздільнянським районним судом
Одеської області було видано
виконавчий лист №2-542/2007 про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2, на утримання
неповнолітньої ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
аліменти в розмірі 200 грн, щомісяця,
починаючи з 10.01.2007 року по 10.04.2019 року,
тобто до досягнення донькою ОСОБА_3
повнолітнього віку.(а.с.24)

04.04.2007 року винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження по
примусовому виконанню виконавчого
листа №2-542/2007 від 29.03.2007 року. (а.с.25)

Згідно п.1 ст. 31 Закону України «Про
виконавче провадження» боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Відповідно до ст.ст. 5,7 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
заходів примусового виконання рішень
не лише своєчасно і повно але й
неупереджено, а також використовувати
надані йому права у точній
відповідності із законом і не
допускати у своїй діяльності порушення
прав та законних інтересів громадян і
юридичних осіб.

Тому з метою виконання рішення суду
державним виконавцем було здійснено
перевірку наявності майна боржника, на
яке можливо звернути стягнення, але
такого майна не виявлено. (а.с. 26-27). На
виклики державного виконавця боржник
до відділу ДВС не з’являється, борг не
погашає, місце роботи приховує, отже
від сплати боргу ухиляється.

Примусове виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції.

Порядок здійснення права громадян на
виїзд з України та визначення випадків
тимчасового обмеження права громадян
на виїзд з України регулює Закон
України “Про порядок виїзду з України
та в’їзду в Україну громадян України”.

Відповідно до п.п.2,5,8 ст.6 Закону
України “Про порядок виїзду з України
та в’їзду в Україну громадян України”,
п.п.24-26 Правил оформлення та видачі
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон і проїзного документа
дитиною їх тимчасового затримання та
вилучення, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 31.03.1995
року №231 (у редакції постанови КМУ від
24.03.2004 року №380) громадянинові України,
який має паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон, зокрема,
у випадках, якщо боржник ухиляється від
виконання зобов’язань, покладених на
нього судовим рішенням –до виконання
зобов’язань.

Указом Президента України “Про
додаткові заходи щодо підвищення
ефективності виконання рішень судів”
від 24.03.2008 року №261/2008 визнане за
необхідне вжиття додаткових заходів,
спрямованих на посилення забезпечення
захисту конституційних прав та свобод
людини щодо належного виконання рішень
судів, зокрема, щодо удосконалення
процедур, пов’язаних із примусовим
виконанням рішень судів.

Ст. 5 Конвенції про захист прав людини
та основоположних свобод передбачає,
що кожен має право на свободу та
особисту недоторканість. Нікого не
може бути позбавлено свободи, крім
таких випадків і відповідно до
процедури, встановленої законом:
законний арешт або затримання особи за
невиконання законного припису суду або
для забезпечення виконання будь-якого
обов’язку, встановленого законом.

Отже, наявність в особи невиконаних
зобов’язань, покладених на неї судовим
рішенням, є підставою для обмеження її
у праві виїзду за межі України, що є
одним із заходів забезпечення
виконання рішення суду.

Тому суд вважає за необхідне подання
державного виконавця задовольнити та
тимчасово обмежити ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України до виконання
зобов’язання щодо сплати боргу по
аліментам на користь ОСОБА_2 за
виконавчим листом №2-542/2007 від 29.03.2007
року виданим Роздільнянським районний
судом Одеської області.

Керуючись ст..ст.208-210,217, 377-1 ЦПК
України, суд –

УХВАЛИВ:

Подання Відділу державної виконавчої
служби Роздільнянського міжрайонного
управління юстиції в Одеській області
про тимчасове обмеження боржника у
праві виїзду за межі України
–задовольнити.

Тимчасово обмежити ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_3,
який проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4
(с. Білка Іванівського району Одеської
області), у праві виїзду за межі України
до виконання зобов’язання щодо сплати
боргу по виконавчому листу №2-542/2007 від
29.03.2007 року виданого Роздільнянським
районним судом Одеської області про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
заборгованості по аліментам в розмірі
18341,94 грн, без вилучення закордонного
паспортного документу

Виконання рішення про тимчасове
обмеження боржника у праві виїзду за
межі України покласти на Державну
прикордонну службу України.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Одеської області
через Роздільнянський районний суд
Одеської області протягом п’яти днів з
дня її проголошення. У разі якщо ухвалу
було винесено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п’яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя :

Те
ренчук Ж. В