н.п.: 4-с/619/11/14
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.09.2014 року Дергачівський
районний суд Харківської області
у складі: головуючого
судді           Калмикової Л.К.
розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Дергачі
цивільну справу за скаргою ОСОБА_1,
заінтересовані особи- державний
виконавець Відділу державної
виконавчої служби Дергачівського
районного управління юстиції
Харківської області ОСОБА_2, ОСОБА_3, на
дії державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Дергачівського районного управління
юстиції Харківської області, -
Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду зі
скаргою на дії державного виконавця
Відділу державної виконавчої служби
Дергачівського районного управління
юстиції Харківської області ОСОБА_4
В обґрунтування скарги заявник
посилається на те, що рішенням
Дергачівського районного суду
Харківської області від 17.12.2013 року її
позовні вимоги були задоволені
частково. Вирішено стягувати з ОСОБА_3
на її користь додаткові витрати на
лікування сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 1500 грн. щомісяця, починаючи з
22.08.2013 року і до досягнення дитиною
Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 10.04.2014 року
рішення Дергачівського районного суду
Харківської області від 17.12.2013 року
змінено. Вирішено стягувати з ОСОБА_3 на
її користь додаткові витрати на
лікування сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 800 грн. щомісяця, починаючи з
22.08.2013 року і до досягнення дитиною
повноліття. Рішення суду набрало
законної сили.

14.05.2014 року Дергачівським районним
судом Харківської області їй був
виданий виконавчий лист, який
пред'явлений нею до примусового
виконання у Відділ державної
виконавчої служби Дергачівського
районного управління юстиції
Харківської області.

31.07.2014 року державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Дергачівського районного управління
юстиції Харківської області ОСОБА_2
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження на підставі
ц.10 ч.1 ст. 49 Закону України «Про
виконавче провадження».

Вважає вказану постанову незаконною, а
виконавче провадження таким, що
підлягає відновленню.

В оскаржуваній постанові державний
виконавець зазначає, що згідно витягу,
сформованого за допомогою бази ЄДРВП,
боржник працює у ТОВ «ПХ ГРУП», що
розташоване за адресою: м. Київ, вул.
Хрещатик, буд. № 15/4 А, у зв'язку з чим
виконавчий документ необхідно
направити до ВДВС Печерського РУЮ. Вона
з даним рішенням не згодна.

Відповідно до ч.1 ст. 20 Закону України
«Про виконавче провадження» виконавчі
дії проводяться державним виконавцем
за місцем проживання, перебування,
роботи боржника або за
місцезнаходженням його майна. Право
вибору місця виконання між кількома
органами державної виконавчої служби,
що можуть вчиняти виконавчі дії з
виконання рішення на території, на яку
поширюються їх функції, належить
стягувачу.

В даному випадку боржник ОСОБА_3
зареєстрований, мешкає та працює на
території Дергачівського району
Харківської області, а юридична адреса
підприємства, на якому працює боржник,
знаходиться у Печерському районі м.
Києва. Нею, як стягувачем, у
відповідності до вимог ч.1 ст. 20 Закону
України «Про виконавче провадження»
було обрано місце примусового
виконання судового рішення за місцем
мешкання ОСОБА_3, тобто відділ
державної виконавчої служби
Дергачівського районного управління
юстиції Харківської області.

Разом з тим ч.3 ст. 68 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
про звернення стягнення на заробітну
плату боржника державний виконавець
виносить постанову, яка надсилається
для виконання підприємству, установі,
організації, фізичній особі, фізичній
особі - підприємцю за місцем отримання
боржником відповідних доходів.

Таке ж положення закріплене й у п 7.3
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, затвердженої Наказом
Міністерства юстиції України № 512/5 від
02.04.2012 року.

Вважає, що державний виконавець
повинен був не виносити постанову про
закінчення виконавчого провадження, а
винести постанову про звернення
стягнення на заробітну плату боржника,
яку направити для виконання до
бухгалтерії підприємства.

Просить визнати дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Дергачівського
районного управління юстиції
Харківської області ОСОБА_2 по
примусовому виконанню виконавчого
листа № 619/4271/13-ц, виданого 14.05.2014 року
Дергачівським районним судом
Харківської області неправомірними,
визнати постанову державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Дергачівського
районного управління юстиції
Харківської області ОСОБА_2 від 31.07.2014
року про закінчення виконавчого
провадження № 43745013 по примусовому
виконанню виконавчого листа № 619/4271/13-ц,
виданого 14.05.2014 року Дергачівським
районним судом Харківської області на
підставі рішення апеляційного суду
Харківської області від 10.04.2014 року
незаконною, зобов'язати державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Дергачівського
районного управління юстиції
Харківської області ОСОБА_2 відновити
виконавче провадження № 43745013 по
примусовому виконанню виконавчого
листа № 619/4271/13-ц, виданого 14.05.2014 року
Дергачівським районним судом
Харківської області на підставі
рішення апеляційного суду Харківської
області від 10.04.2014 року

В судовому засіданні заявник заяву
підтримала. Дала пояснення аналогічні
тим, що маються у скарзі.

Посадова особа, дії якої оскаржуються-
державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Дергачівського районного управління
юстиції ОСОБА_2 у судовому засіданні
скаргу не визнала. Пояснила, що на
виконані у відділі державної
виконавчої служби Дергачівського
районного управління юстиції
Харківської області перебував
виконавчий документ про стягнення з
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця
ІНФОРМАЦІЯ_3 додаткових витрат на
користь ОСОБА_1 на лікування сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 800,00 грн.
щомісячно починаючи з 22 серпня 2013 року
і до досягнення дитиною повноліття.

Виконавчий документ надійшов на
виконання 16.06.2014 року за заявою
стягувача.

18.06.2014 року на підставі ст. 25 Закону
України «Про виконавче провадження»
державним виконавцем винесено
постанову про відкриття виконавчого
провадження.

19.06.2014 року державним виконавцем були
здійснені заходи з розшуку майна
боржника шляхом направлення запитів до
установ і організацій, уповноважених
здійснювати реєстрацію права
власності на окремі види майна.

31.07.2014 року згідно відповіді № НОМЕР_1
від 19.06.2014 року на запит № 5536430 від 19.06.2014
року, який був направлений до
Пенсійного фонду України про осіб -
боржників, які працюють за трудовими та
цивільно-правовими договорами, про
останнє місце роботи вбачається, що
боржник працевлаштований у товариство
з обмеженою відповідальністю «ПХ
ГРУП», що офіційно розташовано за
адресою м. Київ вул. Хрещатик будинок 15/4
А.

На підставі п. 10 ст. 49 Закону України
«Про виконавче провадження » державним
виконавцем винесено постанову про
закінчення та направлено для
подальшого виконання до ВДВС
Печерського РУЮ за місцем офіційного
працевлаштування боржника.

Відповідно до п. 5. ст. 20 Закону України
«Про виконавче провадження» у разі
якщо у процесі виконавчого провадження
державним виконавцем отримано
документальне підтвердження про зміну
або встановлення місця проживання,
перебування чи місцезнаходження
боржника, його майна, місця його роботи
на території, на яку не поширюється
компетенція державного виконавця, та
з'ясувалося, що майно боржника, на яке
можна звернути стягнення, відсутнє на
території, на яку поширюється
компетенція державного виконавця,
державний виконавець не пізніше
наступного дня з моменту, коли йому
стали відомі зазначені обставини,
надсилає виконавчий документ за новим
місцем проживання чи
місцезнаходженням боржника, місцем
його роботи чи місцезнаходженням майна
боржника, про що повідомляє стягувачу.

Згідно п. 10 ст. 49 Закону України «Про
виконавче провадження» у разі
закінчення виконавчого провадження
виконавчий документ направляється за
належністю до іншого відділу державної
виконавчої служби, на яку поширюється
компетенція державного виконавця.

Заінтересована особа- Торосян В.К. у
судовому засіданні не заперечував
проти задоволення скарги.

Заслухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що скарга
підлягає задоволенню.

Як встановлено судом, рішенням
Дергачівського районного суду
Харківської області від 17.12.2013 року
позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені
частково. Вирішено стягувати з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_1 додаткові витрати на
лікування сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 1500 грн. щомісяця, починаючи з
22.08.2013 року і до досягнення дитиною
повноліття.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 10.04.2014 року
рішення Дергачівського районного суду
Харківської області від 17.12.2013 року
змінено. Вирішено стягувати з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1 додаткові витрати на
лікування сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 800 грн. щомісяця, починаючи з
22.08.2013 року і до досягнення дитиною
повноліття. Рішення суду набрало
законної сили.

14.05.2014 року Дергачівським районним
судом Харківської області був виданий
виконавчий лист, який пред'явлений
ОСОБА_1 до примусового виконання у
Відділ державної виконавчої служби
Дергачівського районного управління
юстиції Харківської області.

31.07.2014 року державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Дергачівського районного управління
юстиції Харківської області ОСОБА_2
винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження на підставі
ц.10 ч.1 ст. 49 Закону України «Про
виконавче провадження».

В постанові про закінчення виконавчого
провадження державний виконавець
зазначає, що згідно витягу,
сформованого за допомогою бази ЄДРВП,
боржник працює у ТОВ «ПХ ГРУП», що
розташоване за адресою: м. Київ, вул.
Хрещатик, буд. № 15/4 А, у зв'язку з чим
виконавчий документ необхідно
направити до ВДВС Печерського РУЮ.

Встановлено, що боржник ОСОБА_3
зареєстрований, мешкає та працює на
території Дергачівського району
Харківської області, а юридична адреса
підприємства, на якому працює боржник,
знаходиться у Печерському районі м.
Києва.

Заявницею, як стягувачем, у
відповідності до вимог ч.1 ст. 20 Закону
України «Про виконавче провадження»
було обрано місце примусового
виконання судового рішення за місцем
мешкання ОСОБА_3, тобто відділ
державної виконавчої служби
Дергачівського районного управління
юстиції Харківської області.

Згідно ч.1 ст. 82 Закону України «Про
виконавче провадження» рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця та інших посадових осіб
виконавчої служби можуть бути
оскаржені стягувачем та іншими
учасниками виконавчого провадження
(крім боржника) до начальнику відділу,
якому безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або до керівника
відповідного органу державної
виконавчої служби вищого рівня чи до
суду.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Частиною 1 ст. 51 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
у разі якщо постанова державного
виконавця про закінчення виконавчого
провадження визнана судом незаконною,
то виконавче провадження підлягає
відновленню протягом трьох робочих
днів з дня надходження рішення суду.

Згідно ст. 6 Закону України про
виконавче провадження державний
виконавець зобов'язаний
використовувати надані йому права
відповідно до закону і не допускати у
своїй діяльності порушення прав та
законних інтересів фізичних і
юридичних осіб.

Згідно ч. 2 ст. 6 Закону України «Про
виконавче провадження» рішення, дії
або бездіяльність державного
виконавця можуть бути оскаржені в
порядку, встановленому цим Законом.

Судом встановлено, що державним
виконавцем не з»ясована можливість
добровільного виконання рішення суду
боржником, у зв»язку з чим суд вважає,
що оскаржувана постанова є
передчасною.

З урахуванням викладеного суд вважає
скаргу заявника обґрунтованою та
такою, що підлягає задоволенню, а дії
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Дергачівського районного управління
юстиції ОСОБА_2 незаконними у
закінченні виконавчого провадження.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 383, 384, 385, 386, 387, 388, 389 ЦПК України
суд,-

У
Х В А Л И В :

Скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного
виконавця державної виконавчої служби
Дергачівського районного управління
юстиції Харківської області ОСОБА_2

Скасувати постанову державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Дергачівського
районного управління юстиції
Харківської області ОСОБА_2 від 31.07.2014
року про закінчення виконавчого
провадження № 43745013 по примусовому
виконанню виконавчого листа № 619/4271/13-ц,
виданого 14.05.2014 року Дергачівським
районним судом Харківської області на
підставі рішення апеляційного суду
Харківської області від 10.04.2014 року.

Зобов'язати державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Дергачівського районного управління
юстиції Харківської області ОСОБА_2
відновити виконавче провадження №
43745013 по примусовому виконанню
виконавчого листа № 619/4271/13-ц, виданого
14.05.2014 року Дергачівським районним
судом Харківської області на підставі
рішення апеляційного суду Харківської
області від 10.04.2014р. про стягнення з
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця
ІНФОРМАЦІЯ_3 додаткових витрат на
користь ОСОБА_1 на лікування сина
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 800,00 грн.
щомісячно починаючи з 22 серпня 2013 року
і до досягнення дитиною повноліття.

Апеляційна скарга може бути подана до
Апеляційного суду Харківської області
протягом п»яти днів з дня винесення
ухвали або отримання копії.

Суддя
Л. К.
Калмикова