У х в а л а

іменем україни

06 серпня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Ступак О.В., Дьоміної
О.О., Парінової І.К.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 в
інтересах недієздатної ОСОБА_5 до
ОСОБА_6 про зобов'язання вчинити дії та
відшкодування моральної шкоди, за
касаційною скаргою ОСОБА_6 на рішення
апеляційного суду Чернігівської
області від 20 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У червні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду в інтересах недієздатної ОСОБА_5 з
вказаним позовом, посилаючись на те, що
рішенням виконавчого комітету
Новозаводської районної у м. Чернігові
ради від 10 червня 2003 року її призначено
опікуном недієздатної доньки інваліда
ОСОБА_5 Рішенням виконавчого комітету
Новозаводської районної у м. Чернігові
ради № 231 від 12 жовтня 2009 року позивачці
дозволено управляти нерухомим майном
недієздатної ОСОБА_5 - 1/2 частиною
квартири по АДРЕСА_1. Рішенням
Новозаводського районного суду м.
Чернігова від 26 липня 2012 року ОСОБА_6
зобов'язано усунути перешкоди
недієздатній ОСОБА_5 у користуванні
квартирою по АДРЕСА_1 шляхом видачі
ключів від вхідних дверей даної
квартири опікуну ОСОБА_4, вселити
ОСОБА_5 у квартиру по АДРЕСА_1 та вселити
її опікуна ОСОБА_4 у цю квартиру. У 2001
року відповідач спланував
реконструкцію (перепланування)
квартири по АДРЕСА_1. Із 2009
року відповідач постійно з погрозами
вимагає від позивачки відокремлення
їхнього з дочкою майна та розподілу
кімнати, відповідно його плану
реконструкції. 06 червня 2013 року
позивача повідомлено у відділі
архітектури Новозаводської районної у
м. Чернігові ради, що
відповідач добудовує прибудову
незаконно: збільшуючи загальну площу
квартири до 37,7 кв. м, відповідач
перетворив єдину жилу кімнату 13,8 кв. м
на нежилу. Згідно з висновком відділу
архітектури кімната 13,8 кв. м втратила
своє призначення - стала нежилою через
відсутність природного освітлення, про
що складені відповідні документи. Тому
позивач просила зобов'язати
відповідача ОСОБА_6 відновити
становище, яке існувало до порушення,
за його рахунок відповідно вимог
відділу архітектури Новозаводської
районної у м. Чернігові ради - розібрати
прибудову та збудувати нову прибудову,
згідно технічного плану квартири по
АДРЕСА_1; стягнути з відповідача на її з
дочкою користь 1 тис. грн на
відшкодування моральної шкоди,
завданої порушенням їхніх прав.

Справа розглядалася судами
неодноразово.

Останнім рішенням Новозаводського
районного суду м. Чернігова від 08
квітня 2014 року в задоволенні позову
відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Чернігівської області від 20 червня
2014 року рішення суду першої
інстанції скасовано, позов задоволено
частково. Зобов'язано ОСОБА_6 привести
квартиру АДРЕСА_1 у попередній стан,
який існував на 09 лютого 2000
року - на час складання технічного
паспорта на жиле приміщення, шляхом
знесення прибудови, яка складається з
ванної кімнати, туалету, коридору,
тамбура та будівництва кладової площею
5 кв. м і тамбура площею 2,1 кв. м. Стягнуто
з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 в інтересах
недієздатної ОСОБА_5 800 грн на
відшкодування моральної шкоди.

У касаційній скарзі відповідач ОСОБА_6
просить скасувати рішення суду
апеляційної інстанції, залишити в силі
рішення суду першої інстанції,
обґрунтовуючи свою вимогу порушенням
судом норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції про відмову в задоволенні
позову й ухвалюючи нове рішення про
часткове задоволення позову,
апеляційний суд, дослідивши докази у
справі і надавши їм належну оцінку в
силу вимог ст. ст. 10, 60, 212, 303, 304 ЦПК
України, а також, врахувавши обставини
справи, обґрунтовано виходив з того, що
прибудова здійснена відповідачем без
згоди співвласника майна, при цьому суд
правильно визначив розмір моральної
шкоди.

Розглядаючи спір, який виник між
сторонами у справі, суд правильно
визначився з характером спірних
правовідносин та нормами
матеріального права, які підлягають
застосуванню, повно та всебічно
дослідив наявні у справі докази,
правильно встановив обставини справи,
в результаті чого ухвалив законне й
обґрунтоване рішення, яке відповідає
вимогам матеріального та
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків суду не спростовують,
зводяться до переоцінки доказів, отже,
рішення ухвалено з додержанням норм
процесуального та матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Чернігівської області від 20 червня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Ступак

О.О. Дьоміна

І.К. Парінова