У Х В А Л А

22 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ткачука О.С.,

суддів: Журавель В.І.,
Олійник А.С.,

Писаної Т.О., Умнової О.В.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
Верховним Судом України ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 1 серпня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5,
ОСОБА_3 до публічного акціонерного
товариства «Банк Форум», ОСОБА_6,
ОСОБА_7, треті особи: приватний нотаріус
Мукачівського районного нотаріального
округу ОСОБА_8, орган опіки та
піклування виконавчого комітету
Зняцівської сільської ради
Мукачівського району Закарпатської
області, орган опіки та піклування
Мукачівської райдержадміністрації,
про визнання договору недійсним,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_4 в інтересах
ОСОБА_5, ОСОБА_3 звернулись до суду з
указаним позовом, із урахуванням
уточнених позовних вимог просили
визнати недійсним договорі іпотеки,
укладений 23 квітня 2008 року між
публічним акціонерним товариством
«Банк Форум» (далі - ПАТ «Банк Форум»),
ОСОБА_6 та ОСОБА_3

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 23
квітня 2008 року між ПАТ «Банк Форум» та
ОСОБА_3 було укладено кредитний
договір, за умовами якого останньому
надано кредит у розмірі 35 000 доларів
США.

У забезпечення виконання вказаного
кредитного договору 23 квітня 2008 року
між ПАТ «Банк Форум», ОСОБА_6 та ОСОБА_3
укладено договір іпотеки, відповідно
до якого в іпотеку банку передано
житловий будинок АДРЕСА_1

23 серпня 2011 року між банком та
іпотекодавцями укладено договір про
внесення змін до договору іпотеки,
відповідно до якого додатково передано
в іпотеку земельну ділянку по АДРЕСА_1.

Договір іпотеки та договір про
внесення змін до нього укладено з
порушенням вимог ст. 12 Закону України
«Про основи соціального захисту
бездомних громадян та безпритульних
дітей», оскільки без згоди органу опіки
та піклування в іпотеку передано
нерухоме майно, право користування
яким має неповнолітня дитина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Рішенням Мукачівського міськрайонного
суду Закарпатської області від 29
квітня 2014 року, позов задоволено.
Визнано недійсним договір іпотеки,
укладений 23 квітня 2008 року між ПАТ
«Банк Форум» та ОСОБА_6 і ОСОБА_3,
посвідчений приватним нотаріусом
Мукачівського районного нотаріального
округу ОСОБА_8, зареєстрованого в
реєстрі за № 2258. Вирішено питання про
відшкодування судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Закарпатської області від 8 липня
2014 року рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення про
відмову в позові.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 1 серпня 2014 року
відмовлено ОСОБА_4 в інтересах
неповнолітньої ОСОБА_5, ОСОБА_3 у
відкритті касаційного провадження на
рішення апеляційного суду
Закарпатської області від 8 липня 2014
року на підставі п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК
України.

У вересні 2014 року до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_3 про
перегляд ухвали суду касаційної
інстанції з підстав неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції ст. ст. 203, 215 ЦК України, ст. 12
Закону України «Про основи соціального
захисту бездомних громадян і
безпритульних дітей», ст. ст. 17, 18 Закону
України «Про охорону дитинства».

Відповідно до п. 1 ст. 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах.

Як приклад неоднакового застосування
судом касаційної інстанції норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
заявник наводить рішення Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 24 липня 2013 року та ухвалу
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 12 лютого 2014 року.

За змістом п. 6 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №11 від 30 вересня 2011 року «Про
практику застосування статей 353-360
Цивільного процесуального кодексу
України» заява про перегляд судових
рішень у цивільних справах із підстави,
передбаченої пунктом 1 частини першої
статті 355 ЦПК, може бути подана за
сукупності таких умов: судом (судами)
касаційної інстанції при розгляді двох
або більше справ неоднаково
застосовано одні й ті самі норми
матеріального права; справи стосуються
спорів, які виникли з подібних
правовідносин; має місце ухвалення
різних за змістом судових рішень судом
(судами) касаційної інстанції.
Неоднакове застосування одних і тих
самих норм матеріального права
полягає, зокрема: у різному тлумаченні
судами змісту і сутності правових норм,
що призвело до різних висновків про
наявність чи відсутність суб'єктивних
прав та обов'язків учасників
відповідних правовідносин. Під
судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Постановляючи ухвалу від 1 серпня 2014
року, яку просить переглянути заявник,
суд касаційної інстанції погодився із
висновками суду апеляційної інстанції
про відсутність підстав для
задоволення позову з огляду на те, що
відповідно до досліджених доказів,
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, не була
зареєстрована в іпотечному нерухомому
майні на час укладення оспорюваного
договору іпотеки.

Постановляючи ухвалу від 24 липня 2013
року, яку надано заявником як приклад
неоднакового застосування норм
матеріального права, суд касаційної
інстанції погодився із висновками
судів першої та апеляційної інстанцій
про незаконність договору іпотеки,
оскільки судами було встановлено, що на
час його укладення у будинку, що є
предметом іпотеки, була зареєстрована
та проживала неповнолітня дитина.

Ухвалюючи рішення від 12 лютого 2014 року,
яке надано заявником як приклад
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції норм
матеріального права, Вищий
спеціалізований суд України з розгляду
цивільних і кримінальних справ дійшов
висновку про незаконність договору
іпотеки, оскільки у будинку, який є
предметом договору іпотеки, з 1998 року
була зареєстрована та проживала
неповнолітня особа, що підтверджується
постановою Окружного
адміністративного суду м. Севастополя
від 3 жовтня 2013 року.

Таким чином, зазначені судові рішення
постановлено у справах за подібних
правовідносин, проте за різних
встановлених фактичних обставин
справи.

З огляду на викладене, колегія суддів
дійшла висновку, що у допуску справи до
провадження Верховного Суду України
необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 353, 355, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Відмовити у допуску до провадження
Верховного Суду України справи за
позовом ОСОБА_4 в інтересах ОСОБА_5,
ОСОБА_3 до публічного акціонерного
товариства «Банк Форум», ОСОБА_6,
ОСОБА_7, треті особи: приватний нотаріус
Мукачівського районного нотаріального
округу ОСОБА_8, орган опіки та
піклування виконавчого комітету
Зняцівської сільської ради
Мукачівського району Закарпатської
області, орган опіки та піклування
Мукачівської райдержадміністрації,
про визнання договору недійсним, за
заявою ОСОБА_3 про перегляд Верховним
Судом України ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 1 серпня 2014 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий:
О.С.
Ткачук

Судді:

В.І. Журавель

А.С. Олійник

Т.О. Писана

О.В. Умнова