Ухвала

іменем україни

17 липня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Висоцької В.С., Кафідової О.В.,
Фаловської І.М.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Головного управління Державного
казначейства України у Сумській
області, Державної казначейської
служби України про відшкодування
моральної шкоди, за касаційною скаргою
ОСОБА_4 на рішення Зарічного районного
суду м. Суми від 25 березня 2014 року та
ухвалу апеляційного суду Сумської
області від 23 квітня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з позовом до Головного управління
Державного казначейства України у
Сумській області, Державної
казначейської служби України про
відшкодування моральної шкоди. Позивач
свої вимоги мотивує тим, що ухвалою
апеляційного суду Сумської області від
07 листопада 2013 року був звільнений
з-під варти. Перебування під вартою
вважає незаконним, оскільки вирок
Зарічного районного суду м. Суми від 07
серпня 2013 року, яким його було
засуджено за ст. 296 ч. 1 КК України до 3
місяців арешту, був скасований ухвалою
апеляційного суду Сумської області від
10 грудня 2013 року. Вважає, що незаконними
діями суду йому завдано моральної
шкоди, у зв'язку з незаконним триманням
під вартою в період з 07 серпня 2013 року
до 07 листопада 2013 року, яку
оцінює в розмірі 92 000 грн.

Рішенням Зарічного районного суду м.
Суми від 25 березня 2014 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду
Сумської області від 23
квітня 2014 року, в задоволенні позову
відмовлено.

У касаційній скарзі скаржник просить
скасувати ухвалені у справі судові
рішення, мотивуючи свою вимогу
порушенням судами норм матеріального
та процесуального права, і просить
направити справу на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга не може бути
задоволена з огляду на наступне.

Згідно з частиною другою статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального чи порушення
норм процесуального права.

Відповідно до вимог статті 335 ЦПК
України під час розгляду справи у
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Згідно з частинами 1, 2 статті 1176 ЦК
України шкода, завдана фізичній особі
внаслідок її незаконного засудження,
незаконного притягнення до
кримінальної відповідальності,
незаконного застосування запобіжного
заходу, незаконного затримання,
незаконного накладення
адміністративного стягнення у вигляді
арешту чи виправних робіт,
відшкодовується державою у повному
обсязі незалежно від вини посадових і
службових осіб органу, що здійснює
оперативно-розшукову діяльність,
досудове розслідування, прокуратури
або суду. Право на відшкодування шкоди,
завданої фізичній особі незаконними
діями органу, що здійснює
оперативно-розшукову діяльність,
досудове розслідування, прокуратури
або суду, виникає у випадках,
передбачених законом.

Відмовляючи в задоволенні позову,
місцевий суд, з висновком якого
погодився й суд апеляційної інстанції,
обґрунтовано виходив із того, що
відсутні підстави, передбачені статтею
1176 ЦК України та статей 1, 2 Закону
України «Про порядок відшкодування
шкоди, завданої громадянинові
незаконними діями органів, що
здійснюють оперативно-розшукову
діяльність, органів досудового
розслідування, прокуратури і суду» для
відшкодування моральної шкоди,
оскільки в матеріалах справи відсутні
належні докази незаконного взяття та
тримання під вартою ОСОБА_4 у період з 07
серпня 2013 року по 07 листопада 2013 року за
вироком Зарічного районного суду м.
Суми від 07 серпня 2013 року, а також
докази того, що у позивача виникло
право на відшкодування моральної шкоди
в зв'язку із цим.

Згідно зі статтею 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судами обох інстанцій при розгляді
справи дотримано вимоги закону, у
зв'язку з чим колегія суддів вважає за
необхідне касаційну скаргу відхилити,
а судові рішення залишити без змін.

Керуючись статтями 332, 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення Зарічного районного суду м.
Суми від 25 березня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Сумської області від
23 квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
В.С. Висоцька

О.В. Кафідова

І.М. Фаловська