У Х В А Л А

Іменем України

29 вересня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Куштана Б.П.
(доповідача),

суддів: Мацунича М.В. та Панька В.Ф.,

при секретарі Саварина Т.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» на рішення
Мукачівського міськрайонного суду від
01 липня 2014 р. у справі за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_1 про звернення стягнення на
предмет іпотеки та виселення, -

в с т а н о в и л а :

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «ПриватБанк» (надалі -
Банк) звернулося у суд із позовом до
ОСОБА_1 в квітні 2014 р.

Просило:

- у рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором, яка складає 91777.55
грн., звернути стягнення на предмет
іпотеки, а саме: житловий будинок
загальною площею 115 кв. м, розташований
у АДРЕСА_1, шляхом продажу Банком
предмету іпотеки з укладенням від
імені відповідача договору
купівлі-продажу будь-яким способом із
іншою особою-покупцем, із отриманням
витягу з Державного реєстру прав
власності, з отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, із можливістю
здійснення Банком усіх передбачених
нормативно-правовими актами держави
дій, необхідних для здійснення продажу
предмету іпотеки;

- виселити відповідача та інших осіб,
які зареєстровані та/або проживають у
цьому будинку;

- стягнути з відповідача судовий збір.

На обґрунтування зазначало, що 04.08.05 р.
між Банком і ОСОБА_1 був укладений
кредитний договір № MKHG0GK00001302 (надалі -
Кредитний Договір) на суму 32853 доларів
США строком по 03.08.15 р. із розрахунку 10.56%
річних за весь час фактичного
користування кредитними коштами. У
забезпечення виконання цього договору
відповідач уклав договір іпотеки
житлового будинку загальною площею 115
кв. м, що знаходиться у АДРЕСА_1.

Відповідач узятих на себе зобов'язань
не виконував, у зв'язку з чим станом на
28.03.14 р. утворилася заборгованість на
загальну суму 8458.76 доларів США, що
еквівалентно 91777.55 грн.

Рішенням Мукачівського міськрайонного
суду від 01.07.14 р. у позові відмовлено.

Апелянт просить скасувати це рішення
та ухвалити нове про задоволення
позову. Доводить про порушення судом
норм матеріального та процесуального
права. Указує, що суд безпідставно
застосував ЗУ «Про мораторій на
стягнення майна громадянина України,
наданого як забезпечення кредитів в
іноземній валюті».

Суд першої інстанції виходив із того,
що звернення стягнення на предмет
іпотеки буде суперечити ЗУ «Про
мораторій на стягнення майна громадян
України, наданого як забезпечення
кредитів в іноземній валюті».

Апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення - залишенню без змін, із таких
мотивів.

Згідно з положеннями вказаного Закону
(п.1 ч.1) протягом дії такого не може бути
примусово стягнуте (відчужене без
згоди власника) нерухоме житлове майно,
яке вважається предметом застави
згідно із статтею 4 Закону України "Про
заставу" та/або предметом іпотеки
згідно із статтею 5 Закону України "Про
іпотеку", якщо таке майно виступає як
забезпечення зобов'язань громадянина
України (позичальника або майнового
поручителя) за споживчими кредитами,
наданими йому кредитними установами -
резидентами України в іноземній
валюті, та за умови, що:

- таке нерухоме житлове майно
використовується як місце постійного
проживання позичальника/майнового
поручителя або є об'єктом
незавершеного будівництва нерухомого
житлового майна, яке перебуває в
іпотеці, за умови, що у позичальника або
майнового поручителя у власності не
знаходиться інше нерухоме житлове
майно;

- загальна площа такого нерухомого
житлового майна (об'єкта незавершеного
будівництва нерухомого житлового
майна) не перевищує 140 кв. метрів для
квартири та 250 кв. метрів для житлового
будинку.

Як видно із матеріалів справи,
отриманий ОСОБА_1 кредит є споживчим та
укладений в іноземній валюті; площа
будинку, що є предметом іпотеки, менше
250 кв. м (115 кв. м), а згідно з витягом із
державного реєстру речових прав на
нерухоме майно цей будинок є єдиним
нерухомим житловим майном
позичальника.

Доводи апеляційної скарги не
заслуговують на увагу як аналогічні
доводам позовної заяви, суперечні
фактичним обставинам справи та
вказаним нормам матеріального права.

За правилами ст. 303 ч.1 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції у межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

У контексті наведеного колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції ухвалив
законне та обґрунтоване рішення.
Неправильного застосування норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 303 ч.1, 307ч.1 п.1, 308, 31 3, 314
ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, -

у х в а л и л а :

1. Апеляційну скаргу публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «ПриватБанк» відхилити.

2. Рішення Мукачівського
міськрайонного суду від 01 липня 2014 р.
залишити без змін.

3. Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення і може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів з дня набрання
нею законної сили шляхом подачі скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Судді: