АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1903/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 6 Демчик Р.В.
Доповідач в апеляційній інстанції
Ювшин В. І. УХВАЛА
30 липня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоЮвшина В. І.суддівГончар Н.
І. , Вишні Н. В. при секретаріВолвенко
відповідачів ОСОБА_7,
представника третьої особи
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси апеляційну
скаргу ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_9 на
рішення Придніпровського районного
суду Черкаської області від 06 червня 2014
року по справі за позовом КП
«Придніпровська служба утримання
будинків» Черкаської міської ради до
ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_11,третя
особа - виконавчий комітет Черкаської
міської ради про здійснення демонтажу,-

в с т а н о в и л а :

КП «Придніпровська СУБ» звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_9,
ОСОБА_8, ОСОБА_11,третя особа - виконавчий
комітет Черкаської міської ради про
здійснення демонтажу гаража,
мотивуючи свої вимоги тим, що
працівниками КП «Придніпровська СУБ»
було виявлено факт незаконного
встановлення гаража та самочинної
добудови до гаража на земельній
ділянці прибудинкової території
житлового будинку АДРЕСА_1.

КП «Придніпровська СУБ» є
балансоутримувачем будинку АДРЕСА_1 та
прибудинкової території, згідно
рішення Черкаської міської ради за №
4-1343 від 16 липня 2009 року, відповідно до
якого даний будинок та прибудинкова
територія передані КП «Придніпровська
СУБ» у господарське відання.

Працівниками КП «Придніпровська
СУБ» було встановлено, що на
прибудинковій території АДРЕСА_1
розміщено гараж, який на праві
приватної власності належить ОСОБА_7
Згідно копії технічного паспорту
реєстровий номер 2-55-202 встановлено, що
відповідач ОСОБА_7 самовільно здійснив
добудову до існуючого гаража, а саме,
збільшив його розміри з 25,4 м. кв. до 31,1 м.
кв. Даний факт підтверджується
відміткою КП «ЧООБТІ» в технічному
паспорті. На прохання працівників КП
«Придніпровська СУБ» надати
відповідні дозвільні документи,
відповідач повідомив, що таких немає. У
зв'язку з цим по даному факту було
складено відповідний акт від 09 жовтня
2012 року.

Також, працівниками КП
»Придніпровська СУБ» було
встановлено, що біля гаражу
відповідача ОСОБА_7 самовільно було
збудовано гараж іншими відповідачами -
ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_11

Земельна ділянка, яка розміщена по
АДРЕСА_1, відноситься до земель
житлової та громадської забудови, є
державною власністю і перебуває у
віданні Черкаської міської ради.
Рішення міської ради і виконавчого
комітету про виділення даної земельної
ділянки та дозвіл на встановлення
гаражу не приймався, як і не видавався
дозвіл про добудову гаража.

КП «Придніпровська СУБ» просило
суд зобов'язати ОСОБА_7 привести
належний йому на праві власності гараж
до попереднього стану, а саме
демонтувати самовільну добудову
площею 5,7 кв.м. та звільнити самовільно
зайняту земельну ділянку площею 5,7 кв.м.
на прибудинковій території житлового
будинку по АДРЕСА_1 і привести її у
придатний для використання стан.
Зобов'язати ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_11,
знести самовільно встановлений гараж
та звільнити самовільно зайняту
земельну ділянку на прибудинковій
території житлового будинку по АДРЕСА_1
та привести її у придатний для
використання стан.

Рішенням Придніпровського
районного суду Черкаської області від
06 червня 2014 року позов КП
«Придніпровська СУБ» задоволено.
Зобов'язано ОСОБА_7 привести належний
йому на праві власності гараж до
попереднього стану, а саме демонтувати
самовільну добудову площею 5,7 кв.м. та
звільнити самовільно зайняту земельну
ділянку площею 5,7 кв.м. на прибудинковій
території житлового будинку по АДРЕСА_1
і привести її у придатний для
використання стан. Зобов'язано ОСОБА_9,
ОСОБА_8, ОСОБА_11, знести самовільно
встановлений гараж та звільнити
самовільно зайняту земельну ділянку на
прибудинковій території житлового
будинку по АДРЕСА_1 та привести її у
придатний для використання стан.

Не погоджуючись з вказаним
рішенням ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_11 подали
апеляційну скаргу, вважаючи що рішення
суду першої інстанції ухвалено з
порушенням норм матеріального та
процесуального права та просять
скасувати рішення Придніпровського
районного суду м. Черкаси від 06 червня
2014 року і ухвалити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог
КП «Придніпровська СУБ» в повному
обсязі.

Вислухавши учасників процесу,
вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, що викладені в
п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про
судове рішення у цивільній справі",
рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства відповідно до статті 2 ЦПК
України, вирішив справу згідно з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин відповідно до статті 8
ЦПК, а також правильно витлумачив ці
норми.

Обґрунтованим визнається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність і
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню, а також якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції
повністю відповідає зазначеним
вимогам, оскільки ґрунтується на
повному і об'єктивному розгляді в
судовому процесі всіх обставин справи
в сукупності.

Задовольняючи позовні вимоги КП
«Придніпровська СУБ» до ОСОБА_7, ОСОБА_9,
ОСОБА_8, ОСОБА_11,третя особа - виконавчий
комітет Черкаської міської ради про
здійснення демонтажу, суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку про те, що самочинно здійснена
добудова відповідачем ОСОБА_7 та
самочинне будівництво гаража
відповідачами ОСОБА_8, ОСОБА_11, ОСОБА_9
на прибудинковій території житлового
будинку АДРЕСА_1 являються самочинним
будівництвом, які побудовані без
належного дозволу і без належно
затвердженого проекту, з порушенням
будівельних норм та правил до того ж на
земельній ділянці, яка належним чином
відповідачам не відводилась та не
надавалась, а зобов'язання
відповідачів здійснити перебудову є
неможливим через відсутність належним
чином затвердженого проекту.

Встановлено, що по АДРЕСА_1 ОСОБА_7 було
самовільно здійснено добудову до
існуючого гаража, а саме, збільшено
його розміри з 25,4 м. кв. до 31,1 м. кв. Даний
факт підтверджується відміткою КП
«ЧООБТІ» в технічному паспорті.

Відповідачами - ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_11
також було самовільно збудовано гараж.

Відповідно до ч. ч. 1, 7 ст. 376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з
істотним порушенням будівельних норм і
правил. У разі істотного відхилення від
проекту, що суперечить суспільним
інтересам або порушує права інших осіб,
істотного порушення будівельних норм і
правил суд за позовом відповідного
органу державної влади або органу
місцевого самоврядування може
постановити рішення, яким зобов'язати
особу, яка здійснила (здійснює)
будівництво, провести відповідну
перебудову. Якщо проведення такої
перебудови є неможливим або особа, яка
здійснила (здійснює) будівництво,
відмовляється від її проведення, таке
нерухоме майно за рішенням суду
підлягає знесенню за рахунок особи, яка
здійснила (здійснює) будівництво.

Виходячи із змісту ст. 376 ЦК України
позов про знесення самочинного
будівництва споруди може бути
пред'явлений будь-якою особою, яка
вважає, що самочинне будівництво
порушує його права. Право на
пред'явлення такого позову, безумовно,
має особа, якій право володіння і
користування земельною ділянкою, на
якій зведена споруда, належить на
законній підставі. Це випливає зі
змісту ст. 391 ЦК України, де закріплено
правило, згідно якого власник майна має
право вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпоряджання своїм майном. Такою
особою може бути не тільки власник
земельної ділянки, але і особа, яка має
інше речове право на земельну ділянку.

Відповідно до п.5 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року № 6 "Про практику
застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)» у випадках порушення
прав інших осіб право на звернення до
суду належить і таким особам за умови,
що вони доведуть наявність порушеного
права (стаття 391 ЦК), а також власнику
(користувачу) земельної ділянки, якщо
він заперечує проти визнання за особою,
яка здійснила самочинне будівництво на
його земельній ділянці, права
власності на самочинно збудоване
нерухоме майно (частина четверта
статті 376 та стаття 391 ЦК).

Позивач є балансоутримувачем
вищезазначеного будинку, який
відповідно до рішення Черкаської
міської ради переданий у його
господарське відання і відповідно до
норм ст.ст.78,136 Господарського кодексу
України майно такого підприємства
перебуває у комунальній власності, а
статутом підприємства передбачено
відповідні повноваження щодо
користування, управління та
розпорядження таким майном.

Кожна особа має право на захист свого
цивільного права в разі його порушення,
невизнання або оспорювання (ч. 1 ст. 15 ЦК
України). Способами захисту цивільних
прав та інтересів, зокрема, можуть бути
припинення дії, яка порушує право,
відновлення становища, яке існувало до
порушення (ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України
власник земельної ділянки або
землекористувач може вимагати
усунення будь-яких порушень його прав
на землю, навіть якщо ці порушення не
пов'язані з позбавленням права
володіння земельною ділянкою.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил.

Цією нормою передбачено загальне
правило про те, що особа, яка здійснила
або здійснює самочинне будівництво
нерухомого майна, не набуває права
власності на нього (ч. 2 ст. 376 ЦК
України).

Згідно із ч. 4 ст. 376 ЦК України, якщо
власник (користувач) земельної ділянки
заперечує проти визнання права
власності на нерухоме майно за особою,
яка здійснила (здійснює) самочинне
будівництво на його земельній ділянці,
або якщо це порушує права інших осіб,
майно підлягає знесенню особою, яка
здійснила (здійснює) самочинне
будівництво, або за її рахунок.

Самочинним будівництвом гаража
відповідачами ОСОБА_9 та самовільною
добудовою до гаража ОСОБА_7 створюються
перешкоди для користування земельною
ділянкою інших мешканців будинку, що
призводить до виникнення конфліктів, в
тому числі і між ОСОБА_9 та ОСОБА_7

За зазначених обставин суд першої
інстанції прийшов до правильного
висновку, що КП «Придніпровська СУБ» є
належним позивачем по справі, а
заявлені ним позовні вимоги про
здійснення демонтажу гаража
обґрунтовані на законі та ухвалив
справедливе рішення, яким задоволив
позовні вимоги.

Посилання апелянтів в своїй
апеляційній скарзі на те, що КП
«Придніпровська СУБ» за відсутності
рішення органу місцевого
самоврядування про надання земельної
ділянки у власність або в користування
не має права використовувати земельну
ділянку не спростовує висновків суду
першої інстанції.

Вірно встановивши факти і
відповідно їм правовідносини,
постановивши рішення з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права на підставі наявних та наданих
сторонами належних та допустимих
доказів, суд першої інстанції ухвалив
правильне та справедливе рішення, яким
задовольнив позовні вимоги КП
«Придніпровська СУБ».

Доводи апеляційної скарги ретельно
перевірені судом апеляційної
інстанції є безпідставними та не
спростовують висновків суду першої
інстанції і не містять підстав для
скасування чи зміни правильного
рішення.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 308, 315 ЦПК
України, колегія суддів судової палати,
-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_8, ОСОБА_11,
ОСОБА_9 на рішення Придніпровського
районного суду Черкаської області від
06 червня 2014 року відхилити, а рішення
Придніпровського районного суду
Черкаської області від 06 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає чинності негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена
до суду касаційної інстанції на
протязі двадцяти днів, починаючи з дня
її проголошення.

Головуючий :

Судді :