Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №295/2784/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого Павицької
Т.М.,

суддів Миніч Т.І.,
Трояновської Г.С.,

при секретарі судового

засідання
Ковальській Я.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Житомирі цивільну справу
за позовом комунального підприємства
"Виробничого житлового
ремонтно-експлуатаційного
підприємства №1" Житомирської міської
ради до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 на рішення Богунського
районного суду м.Житомира від 29 серпня
2014 року,-

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року КП ВЖРЕП №1
Житомирської міської ради звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості. Зазначало, що
відповідач є власником квартири
АДРЕСА_1. У зв'язку з несвоєчасним
внесення плати за житлово-комунальні
послуги, у відповідача утворилась
заборгованість. Враховуючи
вищенаведене, просило стягнути з
відповідача 2 452 грн. 88 коп.
заборгованості по оплаті за
житлово-комунальні послуги.

Рішенням Богунського районного суду
м.Житомира від 29 серпня 2014 року позов КП
«ВЖРЕП №1» Житомирської міської ради
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на
користь КП «ВЖРЕП №1» Житомирської
міської ради 2 452 грн. 88 коп.
заборгованості, та 243 грн. 60 коп.
судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин справи, просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено та
підтверджується матеріалами справи, що
ОСОБА_2 є власником та проживає в
АДРЕСА_2, яка обслуговується КП «ВЖРЕП»
№1.

Тобто, між сторонами по справі виникли
правовідносини пов'язані з наданням
послуг з утримання будинку та
прибудинкової території та відповідач
являється абонентом позивача.

Згідно ст. 156, 162 ЖК України, власник
та члени його сім'ї зобов'язані
своєчасно вносити квартирну плату та
плату за комунальні послуги щомісячно
у встановлені строки.

Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону
України „Про житлово-комунальні
послуги" споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені договором або
законом.

Згідно зі ст.32 Закону України „Про
житлово-комунальні послуги" розмір
плати за комунальні послуги
розраховується виходячи з розміру
затверджених цін/тарифів та показань
засобів обліку або за нормами,
затвердженими в установленому порядку.

Згідно наявних в матеріалах справи
розрахунків, заборгованість ОСОБА_2 за
надані житлово-комунальні послуги
перед позивачем за період з 01.02.2012 року
по 01.10.2013 року складає 2 452 грн. 88 коп.

Правильність проведення позивачем
розрахунку заборгованості
відповідачем не спростовано.

Відмова відповідача від оплати
вказаних нарахувань є безпідставною.

Не заслуговує на увагу та не
впливає на правильність судового
рішення посилання відповідача про те,
що між ним та позивачем відсутні
будь-які договірні зобов'язання про
надання послуг з утримання будинку та
прибудинкової території.

Так, відповідач фактично отримує
послуги з утримання будинку та
прибудинкової території, які надає
позивач, але оплату їх не проводить.

Статтями 20,21 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» визначені
права та обов'язки споживача й
виконавця житлово-комунальних послуг.
Зокрема, правом споживача є одержання
вчасно та відповідної якості
житлово-комунальних послуг згідно із
законодавством та умовами договору, а
обов'язком - оплата житлово-комунальних
послуг у строки, встановлені договором
або законом. Обов'язком виконавця є
надання послуг вчасно та відповідної
якості згідно із законодавством та
умовами договору, а також підготовка та
укладення із споживачем договору про
надання житлово-комунальних послуг з
визначенням відповідальності за
дотримання умов його виконання.

Таким чином необхідність укладення
договору на надання
житлово-комунальних послуг
передбачена законом і його укладення
визначено як обов'язок, а не право
сторін. Сама по собі відсутність
письмового договору між сторонами не
може бути підставою для відмови в
позові про стягнення заборгованості за
надані послуги.

Тобто, відсутність між сторонами
договору не звільняє відповідача від
оплати нарахованих платежів і не
створює для виконавця послуг обов'язку
припинення нарахування плати за ці
послуги.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК
України будь-яких доказів щодо
неотримання їх або отримання
неналежної якості за весь спірний
період відповідач не надав.

При розгляді справи судом дотримані
вимоги цивільного процесуального
закону, всебічно й об'єктивно з'ясовані
обставини справи та дана їм належна
оцінка.

Наведені в апеляційній скарзі доводи
не відносяться до тих підстав, з якими
процесуальне законодавство пов'язує
можливість прийняття рішення щодо
скасування або зміни оскаржуваного
судового рішення.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що судове рішення відповідає
вимогам закону й підстави для його
скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 209, 303, 304, 307, 308, 313, 315, 317,
319 ЦПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Богунського районного суду
м.Житомира від 29 серпня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді