права № 265/4296/14-ц
Провадження № 2/265/2010/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2014 року
місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста
Маріуполя Донецької області у складі:
головуючого судді -
Костромітіної О. О.,

при секретарі Бойко М.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Маріуполя
Донецької області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Орджонікідзевського
відділу державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції про звільнення майна з-під
арешту,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними
вимогами до Орджонікідзевського
відділу державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції, про звільнення майна з-під
арешту.

В обґрунтування позовних вимог позивач
посилається на те, що на примусовому
виконання в Орджонікідзевському ВДВС
знаходиться виконавчий лист №2-1746,
виданий 17.06.2009 року Жовтневим районним
судом м. Маріуполя про стягнення з
ОСОБА_2 на користь КС «АКК» 15 789,68
гривень. 26.05.2010 року між ним - ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 було укладено договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
посвідчений приватним нотаріусом
ОСОБА_3 за №1222. 27.05.2010 року старшим
державним виконавцем Спирковою А.В.
було винесено постанову, якою
накладено арешт на 1/1 частину квартири
АДРЕСА_1. На момент винесення даної
постанови власником вказаної квартири
є він-позивач, що підтверджується
відповідними документами. ОСОБА_2 є
колишнім власником даної квартири та
жодного відношення до неї не має.
Державним виконавцем було складено акт
про те, що за вищевказаною адресою
ОСОБА_2 не мешкає, а також винесено
постанову про повернення виконавчих
документів стягувачу без виконання. На
підставі викладеного позивач просить
зняти арешт з квартири АДРЕСА_1, яка
належить йому на праві власності,
накладену постановою старшого
державного виконавця Спирковой А.В.
27.05.2010 року, в рамках виконавчого
провадження ВП №19060203, про стягнення з
ОСОБА_2 на користь КС «Азовська
кредитна компанія» 15 789,68 гривень.

Сторони у судове засідання не
з'явилися, надали суду заяви з
проханням розглянути позов без їх
участі.

Дослідивши письмові матеріали справи,
суд приходить до висновку про
задоволення позовних вимог за
наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою
старшого державного виконавця
Спірковою А.В. від 27 травня 2010 року з
метою забезпечення виконання
виконавчого листа №2-1746 про стягнення
ОСОБА_2 на користь КС «АКК» 16789,68 грн. та
виконавчого збору 10% від фактично
стягнутої суми, накладено арешт на 1/1
частину квартири АДРЕСА_1, що належить
боржнику ОСОБА_2.

Згідно Договору купівлі - продажу від 26
травня 2010 року, посвідченого приватним
нотаріусом ОСОБА_3, зареєстрованого в
реєстрі за №1222, ОСОБА_2 продала
квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_1.

З Витягу з Державного реєстру
правочинів вбачається, що квартира
АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 на підставі
договору купівлі-продажу,
зареєстрованого в реєстрі №1222,
посвідченого приватним нотаріусом
ОСОБА_3

Відповідно до витягу про реєстрацію
права власності на нерухоме майно, 1/1
частина квартири АДРЕСА_1 належить на
праві приватної власності ОСОБА_1.

Відповідно до ч.1 ст. 50 ЗУ Про виконавче
провадження, в разі закінчення
виконавчого провадження, повернення
виконавчого документа до суду або
іншого органу, який його видав, арешт,
накладений на майно боржника,
знімається, скасовуються інші вжиті
державним виконавцем заходи
примусового виконання рішення, а також
провадяться інші дії, необхідні у
зв'язку із завершенням виконавчого
провадження. Завершене виконавче
провадження не може бути розпочате
знову, крім випадків, передбачених цим
Законом.

Згідно ст.319 ЦКУкраїни власник володіє,
користується, розпоряджається своїм
майном на власний розсуд.

У відповідності до ст. 321 ЦК України,
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Частинами 1, 5 статті 60 ЗУ «Про виконавче
провадження» передбачено, що особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту. У всіх інших
випадках незавершеного виконавчого
провадження арешт з майна чи коштів
може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до ст. 59 Закону України «Про
виконавче провадження» особа, яка
вважає, що майно на яке накладено арешт,
належить їй, а не боржникові, може
звернутися до суду з позовом про
визнання права на майно і про
звільнення майна з-під арешту.

Враховуючи вищевказані норми права,
суд приходить до висновку, що арешт
накладений державним виконавцем
порушує права позивача ОСОБА_1, як
законного власника майна, внаслідок
чого вважає, що квартира за адресою:
АДРЕСА_1, підлягає звільненню з-під
арешту, накладеного постановою
старшого державного виконавця
Орджонікідзевського відділу державної
виконавчої служби Маріупольського
міського управління юстиції ВП№19060203
від 27 травня 2010 року.

Керуючись ст.ст.213-215 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Орджонікідзевського
відділу державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції про звільнення майна з-під
арешту, задовольнити.

Звільнити з-під арешту, накладеного
постановою старшого державного
виконавця Орджонікідзевського відділу
державної виконавчої служби
Маріупольського міського управління
юстиції ВП№19060203 від 27 травня 2010 року,
нерухоме майно, належне на праві
власності ОСОБА_1, а саме: квартиру
АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області у місті
Маріуполі через Орджонікідзевський
районний суд міста Маріуполя шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його оголошення або у
разі неприсутності сторін під час
проголошення судового рішення
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
О.О.Костромітіна