АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4472/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Зосименко С.Г. Доповідач - Макаров
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по
цивільним справам Апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Болтунової Л.М., Петренко І.О.,

при секретарі - Гасановій С.Д.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«Перший Український Міжнародний Банк»

на заочне рішення Індустріального
районного суду м.Дніпропетровська від
05 грудня 2013 року по справі

за позовом Публічного акціонерного
товариства «Перший Український
Міжнародний Банк» до ОСОБА_3 про
звернення стягнення на предмет
іпотеки,-

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2012 року ПАТ «Перший Український
Міжнародний Банк» (далі ПАТ «ПУМБ»)
звернулося до суду із зазначеним
позовом, посилаючись на те, що 22
листопада 2007 року між ним та ОСОБА_3
було укладено кредитний договір № 5854013,
за яким остання отримала кредит у
розмірі 85583 доларів США. На
забезпечення виконання умов
кредитного договору між сторонами
укладений договір іпотеки.

У звязку з неналежним виконанням
зобовязань за кредитним договором,
станом на 14 грудня 2011 року утворилася
заборгованість у розмірі 131900 доларів
США 97 центів, що еквівалентно 1053875 грн.
57 коп., яку банк просив стягнути з
відповідачки шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки шляхом
продажу предмета іпотеки.

Заочним рішенням Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
05 грудня 2013 року, позов задоволено
частково.

У рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором №5854013 від 22
листопада 2007 року в розмірі 1053875 грн. 57
коп., звернуто стягнення на предмет
іпотеки-квартиру АДРЕСА_1, загальною
площею 45,1 кв.м., житловою площею 27,4 кв.м.,
що належить на праві власності ОСОБА_3
шляхом продажу предмета іпотеки на
прилюдних торгах у межах процедури
виконавчого провадження,
передьбаченої Законом України «Про
виконавче провадження», з дотриманням
вимог цього Закону. Вирішено питання
про розподіл судових витрат. У іншій
частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ПАТ «ПУМБ»
просить рішення скасувати та ухвалити
нове рішення про задоволення позовних
вимог у повному обсязі, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення судом
норм матеріального та процесуального
права.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги та
заявлених позовних вимог, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню частково,
з наступних підстав.

Задовольняючи позов частково суд
першої інстанції виходив з того, що
оскільки ст. 41 Закону України «Про
іпотеку» передбачено, що реалізація
предмета іпотеки, на який звертається
стягнення за рішенням суду,
проводиться, якщо інше не передбачено
рішенням суду, шляхом продажу на
прилюдних торгах у межах процедури
виконавчого провадження, передбаченої
Законом України «Про виконавче
провадження», а тому спосіб реалізації
іпотечного майна визначено шляхом
проведення прилюдних торгів.

Проте з таким висновком погодитися не
можна, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 22 листопада 2007
року між ПАТ «ПУМБ» та ОСОБА_3 укладений
кредитний договір № 5854013, за яким
остання отримала кредит у розмірі 85583
доларів США зі сплатою 11,9 % річних
стоком до 22 листопада 2027 року (а.с. 13).

На забезпечення виконання умов
договору 22 листопада 2007 року між ПАТ
«ПУМБ» та ОСОБА_3 укладений договір
іпотеки, предметом якого вказано
квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 18).

У звязку з невиконанням відповідачкою
умов кредитного договору станом на 14
грудня 2011 року заборгованысть
становить 1053875 грн. 57 коп. (а.с. 7-8).

Пунктом 4.8. договору іпотеки
передбачено можливість задоволення
вимог іпотекодежателя шляхом продажу
предмета іпотеки іпотекодежателем
будь-якій особі. За п. 4.8.1. у разі
виникнення у іпотекодежателя права
звернути стягнення на предмет іпотеки,
іпотекодержатель має право від свого
імені продати предмет іпотеки
будь-якій особі шляхом укладення з нею
відповідного договору купівлі-продажу.
Продаж предмета іпотеки здійснюється у
порядку, передбаченому чинним
законодавством України (а.с. 19).

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

Частиною 1 статті 33 та статтею 9 Закону
України «Про іпотеку» (далі-Закон)
передбачено право іпотекодержателя
задовольнити свої вимоги за основними
зобов'язаннями шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки у разі
невиконання або неналежного виконання
боржником зобов'язання. Звернення
стягнення здійснюється на підставі
рішення суду.

У ст. 38 Закону передбачено право
іоптекодержателя на продаж предмета
іпотеки та згідно із ч.1 ст. 39 Закону у
разі задоволення судом позову про
звернення стягнення на предмет іпотеки
у рішенні суду зазначається спосіб
застосування процедури продажу,
встановленої статтею 38 цього Закону.

Вказаною нормою передбачено, що суд у
своєму рішенні може встановити спосіб
реалізації предмета іпотеки шляхом
надання іпотекодержателю права на його
продаж будь-якій особі покупцеві. Це
підтверджується і сестемним аналізом
вказаного Закону України «Про іпотеку»
та Закону України «Про забезпечення
вимог кредиторів та реєстрацію
обтяжень» у разі задоволення судом
позову про звернення стягнення на
предмет забезпечувального обтяження в
рішенні суду зазначаються спосіб
реалізації предмета забезпечувального
обтяження шляхом проведення публічних
торгів або із застосуванням однієї з
процедур, передбачених статтею 26 цього
Закону.

У п. 2 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про
забезпечення вимог кредиторів та
реєстрацію обтяжень» вказаний один із
позасудових способів звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження - продаж
обтяжувачем предмета
забезпечувального обтяження шляхом
укладення договору купівлі-продажу з
іншою особою-покупцем або на публічних
торгах.

У позовній заяві про стягнення боргу за
кредитним договором ПАТ «ПУМБ» просив
суд звернути стягнення на предмет
іпотеки шляхом продажу предмета
іпотеки банком з укладенням від свого
імені договорів купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру права власності, а
також наданням позивачеві всіх
повноважень, необхідних для здійснення
продажу.

Тобто, відповідно до вимог ст. 16 ЦК
України позивач визначився із способом
захисту своїх прав, а згідно з
частинами 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі. Особа,
яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Проте суд першої інстанції на вказані
вимоги уваги не звернув та фактично
вийшов за межі позовних вимог, оскільки
позовні вимоги Банку, про спосіб
реалізації предмета забезпечувального
обтяження шляхом проведення публічних
торгів, не заявлялися, чим порушив
норми матеріального та процесуального
права.

Крім того ухвалюючи рішення по справі
суд першої інстанції не звернув увагу
на висновки, які викладені в ухвалі
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 27 березня 2013 року, якою були
скасовані попередні рішення судів по
зазначеній цивільній справі з підстав
того, що суди вийшли за межі позовних
вимог та розглянули вимоги які Банком
не заявлялися.

На підставі викладеного колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції в частині звернення
стягнення на предмет іпотеки підлягає
скасуванню з ухвалення нового рішення
про часткове задоволення позовних
вимог, а саме: звернути стягнення на
належну на праві приватної власності
ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 в рахунок
погашення заборгованості за кредитним
договором, шляхом продажу Банком
вказаного предмету іпотеки, з
укладанням від імені позивача договору
купівлі-продажу будь-яким способом з
іншою особою покупцем, з отриманням
витягу з Державного реєстру прав
власності та надання Банку всіх
повноважень необхідних для продажу
предмету іпотеки, з початковою ціною
предметса іпотеки в розмірі 432197 грн.,
але не нижчої за звичайні ціни на цей
вид майна, на підставі оцінки,
проведеної суб'єктом оціночної
діяльності/незалежним експертом на
стадії оцінки майна під час проведення
виконавчих дій.

Що стосується позовних вимог Банку про
передачу предмета іпотеки в управління
банку на період його реалізації,
надавши позивачу право на
безперешкодний доступ до об'єкта
іпотеки з метою організації його
продажу, колегія суддів важає їх
необгрунтованими, оскільки ці вимоги
договором іпотеки не передбачені та
вони взагалі суперечать вимогам
діючого законодавства, у зв'язку з чим
ці позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

Разом з цим, колегія суддів
погоджується з рішенням суду про
стягнення з відповідача на користь
позивача судових витрат по справі,
оскільки відповідно до ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати, а як вбачається з матеріалів
справи позивачем при зверненні до суду
із позовом було сплачено судовий збір в
розмірі 2823 грн. (а.с. 12), яку й стягнув суд
першої інстанції з відповідача.

У зв'язку з чим колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга Банку підлягає
частковому задоволенню, а рішення суду
в частині звернення стягнення на
предмет іпотеки підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про часткове
задоволення позову в цій частині.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 307, 309, 313, 314, 316 ЦПК
України, колегія суддів, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Перший
Український Міжнародний Банк»
задовольнити частково.

Заочне рішення Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська від
05 грудня 2013 року в частині звернення
стягнення на предмет іпотеки скасувати
та ухвалити нове рішення в цій частині.

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Перший
Український Міжнародний Банк» до
ОСОБА_3 про звернення стягнення на
предмет іпотеки задовольнити частково.

В рахунок погашення заборгованості за
кредитним договором № 5854013 від 22
листопада 2007 року в розмірі 131900,97
доларів США, що в еквівалентному
розмірі складає 1053875 грн. 57 коп., яка
складається із: заборгованості за
кредитом в сумі 85406,75 доларів США, що в
еквівалентному розмірі складає 682391
грн. 39 коп, заборгованості по процентам
за користування кредитом в сумі 38997,41
доларів США, що еквівалентна 311585 грн. 35
коп., пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором в розмірі 5785,15
доларів США, що еквівалентна 46222 грн. 77
коп., штраф за несвоєчасне виконання
зобов'язхань за кредитним договором в
розмірі 1711,66 доларів США, що
еквівалентна 13676 грн., звернути
стягнення на належну на праві
приватної власності ОСОБА_3 (іпн НОМЕР_1)
квартиру АДРЕСА_1, загальною площею 45,1
кв.м., житловою площею 27,4 кв.м., шляхом
продажу Банком вказаного предмету
іпотеки, з укладанням від імені ОСОБА_3
(іпн. НОМЕР_1) договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою особою
покупцем, з отриманням витягу з
Державного реєстру прав власності та
надання Банку всіх повноважень
необхідних для продажу предмету
іпотеки, з початковою ціною предметса
іпотеки 432197 грн., але не нижчої за
звичайні ціни на цей вид майна, на
підставі оцінки, проведеної суб'єктом
оціночної діяльності/незалежним
експертом на стадії оцінки майна під
час проведення виконавчих дій.

У задоволенні інших позовних вимог
відмовити.

Рішення Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 05 грудня
2013 року в частині стягнення судового
збору залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Судді
М.О. Макаров

Л.М. Болтунова

І.О. Петренко