Справа №: 398/3845/14-цЗАОЧНЕ
РІШЕННЯ

Іменем України

"05" серпня 2014 р. Олександрійський
міськрайонний суд Кіровоградської
області в складі:
головуючого судді
Тимченко Л.М

з участю секретаря
Міщенко С.А

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Олександрія
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційний
банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,-

в с т а
н о в и в:

ПАТ КБ «Приватбанк» який є
правонаступником ЗАТ КБ «Приватбанк»
(надалі Позивач або Банк), 03 червня 2014
року звернувся до суду із позовом до
ОСОБА_1 (надалі Відповідач) про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, мотивуючи свої вимоги тим,
що відповідно до кредитного договору
без № від 15 серпня 2008 року ОСОБА_2
отримала споживчий кредит в сумі 3 000
грн. 00 коп. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 24 % на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки.
Відповідач підтвердила свою згоду на
те, що підписана заява разом з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою
складає між нею та банком Договір, що
підтверджено підписом в заяві.
Порушуючи умови кредитного договору
відповідач своєчасно не сплачувала
відсотки за користування коштами,
внаслідок чого виникла заборгованість
за кредитом станом на 28 квітня 2014 року
в сумі 15 799 грн. 55 коп. Наявна
заборгованість складає:
заборгованість за кредитом в сумі 1 738
грн. 13 коп.; заборгованість за
відсотками за користування кредитом в
сумі 6 217 грн. 87 коп.; заборгованість по
комісії за користування кредитом в
сумі 6 615 грн. 00 коп. а також штрафи в
сумі 500 грн. (фіксована частина) та в
сумі 728 грн. 55коп. (процентна складова) .

В судове засідання представник
позивача не зявився, в заяві до суду на
позовних вимогах наполягає
посилаючись на викладені обставини та
наполягає на стягненні саме вказаної
суми. Не заперечує проти заочного
розгляду справи.

Відповідач двічі в судове засідання
не з'явилася, про причину неявки до
суду не повідомила, письмових заяв та
клопотань до суду від неї не надійшло.
Суд вважає, що відповідач була належним
чином повідомленою про дату, час та
місце розгляду справи в суді, оскільки
повістки повернулись до суду із
відміткою пошти на повідомленні, що
повістка повернулась із відміткою
пошти «за зазначеною адресою не
проживає».

За згодою позивача суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Дослідивши докази у сукупності з
іншими матеріалами справи, з'ясувавши
обставини, на які позивач посилається
як на підставу своїх вимог, оцінивши
досліджені в судовому засіданні
докази, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

За змістом ст. 10 ЦПК України,
сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають рівні права щодо
подання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості. Кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу свої вимог
або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
кодексу, в межах заявлених вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

У відповідності до вимог ст.15 ЦПК
України суди розглядають в порядку
цивільного судочинства справи про
захист порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових
відносин, а також з інших
правовідносин, крім випадків, коли
розгляд таких справ проводиться за
правилами іншого судочинства.

За змістом ст. 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог чи заперечень, крім
випадків, встановлених ст. 61 цього
кодексу. Доказування не може
ґрунтуватись на припущеннях.

Правовідносини сторін врегульовані
ст.ст. 4-11,15,16, 22, 267, 509, 526, 530, 546, 610-612, 614, 615-
617, 625, 651, 1054, 1055 ЦК України.

Cтаттею 15 ЦК України передбачено
право кожної особи на захист свого
цивільного права у разі його порушення,
невизнання або оспорювання. Кожна
особа також має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного судочинства. Отже,
об'єктом захисту є порушене, невизнане
або оспорюване право чи цивільний
інтерес, саме вони є підставою для
звернення особи за захистом свого
права із застосуванням відповідного
способу захисту. Такі способи захисту
передбачені відповідно статтею 16 ЦК
України.

У відповідності до вимог ст. 526 ЦК
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов ти вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться. Одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається.

За змістом ст. 610 ЦК України
порушенням зобов'язання є його не
виконанням або виконання з порушенням
умов визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ст. 614 ЦК України
особа, яка порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до вимог ст. ст. 549, 550 ЦК
України передбачено, що пенею є
неустойка, що обчислюється у відсотках
від суми несвоєчасно виконаного
грошового зобов'язання за кожен день
прострочення виконання.

За змістом ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що відповідно
до кредитного договору без № від 15
серпня 2008 року ОСОБА_2 отримала
споживчий кредит в сумі 3 000 грн. 00 коп. у
вигляді встановленого кредитного
ліміту на платіжну картку зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 24 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення, що відповідає
строку дії картки. Відповідач
підтвердила свою згоду на те, що
підписана заява разом з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою
складає між нею та банком Договір, що
підтверджено підписом в заяві.
Порушуючи умови кредитного договору
відповідач своєчасно не сплачувала
відсотки за користування коштами,
внаслідок чого виникла заборгованість
за кредитом станом на 28 квітня 2014 року
в сумі 15 799 грн. 55 коп. Наявна
заборгованість складає:
заборгованість за кредитом в сумі 1 738
грн. 13 коп.; заборгованість за
відсотками за користування кредитом в
сумі 6 217 грн. 87 коп.; заборгованість по
комісії за користування кредитом в
сумі 6 615 грн. 00 коп. а також штрафи в
сумі 500 грн. (фіксована частина) та в
сумі 728грн. 55коп. (процентна складова) .

Суд вважає, що відповідач
ухиляється від взятих на себе
зобов'язань по сплаті заборгованості
по кредиту. За викладених обставин суд
вважає, що сума боргу за договором
кредиту підлягає стягненню з
відповідача на користь банку.

Судом встановлено, що згідно п.5.5
умов надання споживчого кредиту
фізичним особам (розстрочка), які діяли
на час укладення спірного кредитного
договору і погоджено з позичальником,
про що свідчить її підпис на заяві,
термін позовної давності за вимоги про
стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, винагороди,
неустойки-пені, штрафів за договором
встановлено сторонами тривалістю 5
років.

Суд також приймає до уваги, що
звернення до суду з вимогою про
повернення всіх сум за кредитним
договором у зв'язку з порушенням умов
договору не означає односторонньої
відмови від договору, а це є наслідком
невиконання чи неналежного виконання
боржником своїх договірних
зобов'язань. Суд враховує, що це є
спосіб цивільно-правової
відповідальності боржника.

Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою
(штрафом, пенею) є грошова сума або інше
майно, які боржник повинен передати
кредиторові у разі порушення боржником
зобов'язання. Пенею є неустойка, що
обчислюється у відсотках від суми
несвоєчасно виконаного грошового
зобов'язання за кожен день
прострочення виконання. У разі
порушення виконання зобов'язання
наступають правові наслідки,
встановлені договором або договором,
зокрема і сплата неустойки.

Щодо позовних вимог про стягнення з
відповідача суми 500 грн. фіксованої
частини штрафу та 728 грн. 55 коп.
процентної складової штрафу за
несвоєчасне виконання зобов'язань по
погашенню кредиту - суд розцінює, що це
є застосуванням до відповідача
відповідальності за порушення
договірного зобов'язання відповідно до
Умов надання споживчого кредиту.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтвердженні судові витрати. З
відповідача суд вважає необхідним
стягнути також судовий збір.

На підставі викладеного та
керуючись ст.ст. 4-11,15,16, 22, 267, 509, 526, 530, 546,
610-612, 614, 615. 617, 625, 651, 1054, 1055 ЦК України,
ст.ст. 3-11, 15, 57-60, 84-88, 212-215, 224 ЦПК України,
суд,-

В и р і ш и
в:

Позовну заяву задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк»
заборгованість за кредитним договором
без № від 15 серпня 2008 року, станом на 28
квітня 2014 року в сумі 15 799 грн. 55 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
Комерційний банк «Приватбанк» судові
витрати в сумі 243 грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив за
письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом 10 днів з дня
отримання копії рішення.

Копію рішення направити сторонам
не пізніше п'ятиденного строку.

На рішення може бути подана апеляція
до апеляційного суду Кіровоградської
області через Олександрійський
міськрайонний суд протягом 10 днів з дня
проголошення рішення.

Суддя Олександрійського

міськрайонного суду
Тимченко Л.М.