Справа № 372/3013/14-ц
провадження № 2-1039/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 липня 2014 року
Обухівський районний суд Київської
області в складі:

Головуючого судді Мори О.М.,

при секретарі Кузякіній Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Обухові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя
особа: ОСОБА_3, про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

В червні 2014 року ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовом, про відшкодування
матеріальної і моральної шкоди,
спричиненої внаслідок ДТП.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 10
квітня 2014 року о 19 год. 00 хв. на вул.
Київській, 75 в м. Обухові Київської
області сталась ДТП за участю "мопеда"
без д/н, під керуванням ОСОБА_2 та
автомобіля "Чері А-15 Амулет" , д/н НОМЕР_1,
що належить позивачу, яким керував
його син, а він перебував на
пасажирському місці.

Внаслідок ДТП автомобіль "Чері А-15
Амулет", д/н НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1
зазнав технічних ушкоджень, тобто
позивачу завдано матеріальну шкоду на
загальну суму 13784 грн. 36 коп., що
підтверджується Висновком №284/14
автотоварознавчого звіту від 19 травня
2014 року, складеного експертною
установою ФОП ОСОБА_4, а також
зазначені пошкодження зафіксовані
протоколом огляду засобу.

Постановою Обухівського районного
суду Київської області від 23 квітня 2014
року ОСОБА_2 визнано винним у скоєні
зазначеної ДТП та притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст. 124. КУпАП.

Спричинення внаслідок ДТП пошкодження
автомобіля завдали неприємних
переживань та хвилювань, тобто
моральної шкоди, яку позивач оцінює в
розмірі 2000 грн.00 коп.

Позивач просить суд стягнути з
відповідача матеріальну шкоду в
розмірі 13784 грн. 36 коп., моральну шкоду в
розмірі 2000 грн., а також судові витрати
витрати по сплаті судового збору у
розмірі 243 грн. 60 коп. та витрати на
автотоварознавче дослідження у
розмірі 800 грн. 00 коп., а всього просить
стягнути з відповідача 16 827, 96 грн.

Позивач в судовому засіданні позовні
вимоги підтримав в повному обсязі,
просив про їх задоволення, оскільки
відповідач відмовився добровільно
відшкодувати йому завдану шкоду.

Відповідач в судовому засіданні не
заперечував, що ним було спричинено в
результаті ДТП шкоду позивачеві, але
заперечив, щодо її розміру, вважає її
значно завищеною.

Третя особа, ОСОБА_3, в судове засідання
не з'явився, про причини неявки суд не
повідомив.

Суд, вислухавши в судовому засіданні
пояснення сторін у справі, дослідивши
наявні в матеріалах справи докази,
встановив наступне.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 10
квітня 2014 року о 19 год. 00 хв. на вул.
Київській, 75 в м. Обухові Київської
області сталась ДТП за участю "мопеда"
без д/н, під керуванням ОСОБА_2 та
автомобіля "Чері А-15 Амулет" , д/н НОМЕР_1,
що належить позивачу, яким керував
його син, ОСОБА_3, а він перебував на
пасажирському місці.

Постановою Обухівського районного
суду Київської області від 23 квітня 2014
року ОСОБА_2 визнано винним у скоєні
зазначеної ДТП та притягнуто до
адміністративної відповідальності за
ст. 124 КУпАП.

Внаслідок ДТП автомобіль "Чері А-15
Амулет", д/н НОМЕР_1, що належить ОСОБА_1
зазнав механічних ушкоджень, тобто
позивачу завдано матеріальну шкоду на
загальну суму 13784 грн. 36 коп., що
підтверджується Висновком №284/14 Звіту
автотоварознавчого дослідження з
визначення вартості матеріального
збитку спричиненого власнику
автомобіля "Чері А-15 Амулет", д/н НОМЕР_1
від 19.05.2014 року, складеного суб'єктом
оціночної діяльності ФОП ОСОБА_4

Згідно зі ст.ст.1187 ч.2 ЦК України, шкода,
завдана джерелом підвищеної небезпеки,
відшкодовується особою, яка на
відповідній правовій підставі (право
власності, інше речове право, договір
підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим обєктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Постанова Пленуму Верховного суду
України № 6 від 27.03.1992 року "Про практику
розгляду судами цивільних справ за
позовами про відшкодування шкоди" п. 4
зазначає, що під володільцем джерела
підвищеної небезпеки розуміється
юридична особа або громадянин , що
здійснюють експлуатацію джерела
підвищеної небезпеки на підставі права
власності, повного господарського
відання, оперативного управління або з
інших підстав (договору оренди,
довіреності тощо.) Відповідно до ст. 1166
ЦК України майнова шкода, завдана
неправомірними діями майну юридичної
особи чи фізичної особи,
відшкодовується в повному обсязі
особою, яка її завдала.

В судовому засіданні встановлено, що
винним у ДТП, внаслідок якої спричинено
шкоду майну позивачу (автомобілю "Чері
А-15 Амулет" , д/н НОМЕР_1 ) є відповідач
ОСОБА_2.

Отже розмір спричиненої позивачу
матеріальної шкоди становить 13784 грн. 36
коп. Оскільки відповідач ОСОБА_2
добровільно не відшкодовує зазначені
витрати, тому вони підлягають
відшкодуванню в судовому порядку.

Враховуючи викладене, суд вважає позов
в частині стягнення матеріальної шкоди
обґрунтованим і таким, що підлягає
задоволенню.

В позовній заяві позивач посилається
на те, що внаслідок ДТП йому завдано і
моральну шкоду, яку він оцінює в
розмірі 2000 грн.

Відповідно статті 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка їх завдала,
за наявності вини.

Суд, вважає що позовні вимоги в частині
відшкодування моральної шкоди не
підлягають задоволенню, оскільки
позивачем не доведено, що внаслідок
дій відповідача позивачу завдано
моральних страждань. З огляду на
викладене, заявлені позовні вимоги
ОСОБА_3 в частині відшкодування
завданої йому моральної шкоди не
підлягають задоволенню. З боку
позивача по справі не надані докази
заподіяння йому моральної шкоди
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, дій чи бездіяльності
відповідача щодо невиплати належної
йому по суду грошової суми, тому,
враховуючи правила ст.ст. 23, 1167 ЦК
України, ст.ст. 10, 60 ЦПК України, позовні
вимоги в цій частині не підлягають
задоволенню.Посилання позивача лише на
сам факт заподіяння йому моральної
шкоди суд не приймає як належні, бо
нічим не підтверджені, а констатація
факту заподіяння моральної шкоди не є
достатньою і безумовною підставою для
стягнення моральної шкоди у судовому
порядку.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов
висновку, що позовні вимоги неповністю
обґрунтовані і підлягають частковому
задоволенню.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України
підлягають задоволенню вимоги
позивача про стягнення з відповідача
на його користь витрат по сплаті
судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.
та витрати на автотоварознавче
дослідження у розмірі 800 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.10, 30, 60, 88, 213-215 ЦПК України,
ст.ст.23,1166, 1167, 1187 ЦК України, Постанови
Пленуму Верховного суду України № 6 від
27.03.1992 року "Про практику розгляду
судами цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди" суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 третя особа:
ОСОБА_3, про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 13 784
гривень 36 копійок матеріальної шкоди,
243 гривень 60 копійок сплаченого
судового збору та 800 гривень 00 копійок
витрат на оплату автотоварознавчоого
дослідження, а всього стягнути 14827
гривень 96 копійок

У задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Київської області через Обухівський
районний суд Київської області,
протягом десяти днів з дня його
проголошення.

СуддяМора О. М.