Дата документу 10.06.2014
Справа № 334/549/14-ц
Провадження № 2/334/937/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2014р. Ленінський
районний суд м. Запоріжжя в складі
головуючого

судді
Мусієнко Н.М.,

при секретарі
Петракей Р.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ПАТ КБ «ПриватБанк» 3-ті особи
ОСОБА_2, ОСОБА_3, про припинення договору
поруки та іпотеки, суд, -

В С Т А Н
О В И В :

Позивач звернувся до суду з позовом до
ПАТ КБ «ПриватБанк» про припинення
договору поруки, посилаючись на те, що
між ним та відповідачем 15.04.2008р. був
укладений договір поруки №14.14834/1,
відповідно до умов якого позивач
зобов'язувався солідарно відповідати
перед банком за повне та своєчасне
виконання зобов'язання третьою особою -
ОСОБА_3 за кредитним договором від
03.04.2008р. №14.14834 крім того, між ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк» 15.04.2008р.
був укладений іпотечний договір
№14.14834/1 в забезпечення виконання
зобов'язань ОСОБА_3 за кредитним
договором від 03.04.2008р. №14.14834.

Погашення кредиту шляхом внесення
щомісячних платежів не виконується
ОСОБА_3 з берзня 2012р., саме з цієї дати у
відповідача виникло право звернутися
до поручителя з вимогою, щодо виконання
в солідарному порядку зобов'язань за
кредитним договором.

Однак позивач неотримував особисто
жодної письмової вимоги від
відповідача про погашення
заборгованості. Враховуючи, що
шестимісячний термін направлення
кредитором вимоги до поручителя сплив
13.09.2012р., позивач вважає що відповідач
пропустив строк встановлений діючим
законодавством для пред'явлення вимоги
поручителю.

Оскільки, позивач є майновим
поручителем за іпотечним договором то
в даному випадку іпотека є змішаний
договір, який має в собі елементи
договорів застави та поруки тому в
випадку порушення умов договору
поруки, тягне за собою припинення
договору іпотеки на підставі ЦК
України.

Позивач просить визнати припиненими
правовідносини за договором поруки
№14.14834/1 від 15 04.2008р., а також за
іпотечним договором №14.14834/1 від
15.04.2008р., укладеного між ним та ПАТ КБ
«ПриватБанк».

У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав, просив їх
задовільнити в повному обсязі.

3-ті особи ОСОБА_2, ОСОБА_3
незаперечували проти задоволення
позовни вимог.

Представник відповідача ПАТ КБ
«Приватбанк» позов не визнав, просив в
його задоволенні відмовити, оскільки
п.11 договору поруки зазначає дію
договору до повного виконання
зобов'язань за кредитним договором
№14.14834, строк виконання якого спливає
03.04.2018р., а отже договір поруки не є
припиненим.

Також зазначив, що порука і застава є
різними самостійними способами
забезпечення виконання зобов'язань,
тому встановлений строк для подачі
позову до поручителя не може
застосовуватися до правовідносин
заставодавця (майнового поручителя) і
заставодержателя за договором застави

Розглянувши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін,
дослідивши докази в їх сукупності, суд,
вважає, що позов задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного:

судом встановлено, що 03.04.2008р. між ПАТ КБ
«Приватбанк» та ОСОБА_3 був укладений
кредитний договір №14.14834, відповідно до
якого банком було надано ОСОБА_3
грошові кошти в сумі 50000,00 дол. США,
строком до 03.04.2018р.

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором №14.14834 між ПАТ
КБ «ПриватБанк» та позивачем 15.04.2008р.
був укладений договір поруки №14.14834/1
відповідно до умов якого ОСОБА_1
зобов'язувався солідарно відповідати
перед банком за повне та своєчасне
виконання зобов'язання третьою особою
ОСОБА_3 за кредитним договором (п.1
договору поруки).

В забезпечення виконання зобов'язань
за кредитним договором №14.14834 між
ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк»
15.04.2008р. був укладений іпотечний
договір №14.14834/1 відповідно до умов
якого позивач передав в іпотеку
нерухоме майно (п.1 іпотечного
договору).

Відповідно ч.1 ст.627 ЦК України, сторони
є вільними в укладенні договору, виборі
контрагентів та визначенні умов
договору з урахуванням вимог ЦК, інших
актів цивільного законодавства, звичаї
ділового обороту, вимогам розумності
та справедливості.

Згідно з ст.554 ЦК України, у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники,
поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків.

За змістом ч.4 ст.559 ЦК України, порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки.

У разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя.

Відповідно до ч.1 ст.251 ЦК України,
строком є певний період у часі, зі
спливом якого пов'язана дія чи подія,
яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями,
тижнями, днями або годинами (ч.1 ст. 252 ЦК
України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.593 ЦК України
право застави припиняється у разі
припинення зобов'язання, забезпеченого
заставою.

Згідно до п.11 договору поруки, договір
вступає в силу з моменту його
підписання сторонами і діє до повного
виконання зобов'язань за кредитним
договором.

В кредитному договорі №14.14834 від
03.04.2008р. зазначено, що дата остаточного
повернення кредиту не пізніше 03.04.2018р.,
а відтак строк пред'явлення вимог до
поручителя не закінчився і порука не
може вважатися припиненою (п.1.3
кредитного договору).

Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України, за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.

Згідно ст.572 ЦК України, в силу застави
кредитор (заставодержатель) має право у
разі невиконання боржником
(заставодавцем) зобов'язання,
забезпеченого заставою, одержати
задоволення за рахунок заставленого
майна переважно перед кредиторами
цього боржника.

Таким чином, у випадках, коли
заставодавцем є майновий поручитель,
існує два зобов'язання: основне, за яким
право вимоги відноситься до боржника і
не торкається майнового поручителя, і
заставне, де майновий поручитель
виступає стороною договору
(заставодавцем) і лише на його майно
заставодержателем може бути звернено
стягнення.

Якщо при поруці поручитель відповідає
перед кредитором солідарно з боржником
за зобов'язанням, забезпеченим порукою
(ч.1 ст.554 ЦК України), то у відносинах за
участю майнового поручителя,
відповідальність перед кредитором в
межах вартості предмета застави несе
винятково майновий поручитель.

Отже на відносини за участю майнового
поручителя порука не поширюється, а
факт припинення поруки не тягне за
собою припинення договору застави з
огляду на самостійність згаданих видів
забезпечення виконання зобов'язань.

З огляду на викладене, у суду відсутні
правові підстави для задоволення
позову.

Керуючись ст.ст. 10,60,88,212-215, ЦПК України,
ст.ст. 509,526,553,554,559,572,593, ЦК України, суд,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк», 3-ті
особи ОСОБА_2, ОСОБА_3 про припинення
договору поруки та іпотеки - відмовити
в повному обсязі.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Запорізької області
протягом десяти днів.

Суддя:
Мусієнко Н. М.