Справа № 610/2975/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2014 року Балаклійський районний суд
Харківської області в складі:
головуючого судді Носова Г.С.,

при секретарі - Кравченко М.Ю,
Пархоменко С.С.,

позивача - ОСОБА_2,

відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про
визнання втрати права користування
житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

17.07.2014 року ОСОБА_2 звернулася до
Балаклійського районного суду
Харківської області з позовом до
ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 про визнання
осіб такими, що втратили право
користування житловим приміщенням.

В обґрунтування своїх вимог позивач
посилається на те, що в квартирі
АДРЕСА_1, окрім неї та її сина ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстровані її колишній
чоловік ОСОБА_4, який після їх
розлучення в 1996 році в даній квартирі
не мешкає з 1997 року, та дві її доньки
ОСОБА_3 та ОСОБА_5. Донька позивачки
ОСОБА_3 в даній квартирі не проживає з
2013 року, вона фактично мешкає зі своїм
співмешканцем в АДРЕСА_4. Молодша
донька позивачки ОСОБА_5, з 2000 року,
проживає зі своїм батьком в
Зміївському районі Харківської
області, в даній квартирі не мешкає на
протязі 13 років. Відповідачі
добровільно покинули спірне житло,
вивезли свої речі, станом квартири не
цікавляться, оплату комунальних послуг
не здійснюють. Вони ігнорують прохання
позивачки добровільно знятися з
реєстраційного обліку в спірній
квартирі, та ставлять її в скрутне
матеріальне становище, оскільки вона
змушена здійснювати оплати
комунальних послуг за не проживаючих в
квартирі відповідачів.

В судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги і просила їх
задовольнити.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання
не з"явився, надав заяву про розгляд
справи без його участі, позов не визнає.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні
позовні вимоги не визнала та пояснила,
що ОСОБА_2 є її матір"ю, але вона не може
з нею жити, через тяжкий її характер, та
постійні конфлікти. В спірній квартирі
вона не мешкає з жовтня 2013 року, на
даний час проживає в АДРЕСА_4 разом зі
своїм співмешканцем та дитиною.
Просить суд в задоволенні позову
відмовити.

Відповідач ОСОБА_5, в судовому
засіданні 07.08.2014 року, позовні вимоги не
визнала у повному обсязі та пояснила,
що в квартирі не проживає з 2000 року,
тому що не може жити в комунальній
квартирі.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
допитавши свідків, дослідивши
матеріали цивільної справи, вважає
позов обґрунтованим та таким, що
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає справи в межах заявлених
вимог і на підставі наданих доказів
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Судовим розглядом встановлено, що
рішенням № 13 виконавчого комітету
Балаклійської районної ради народних
депутатів Харківської області від 15
січня 1988 року було затверджено рішення
виконкому Андріївської селищної ради
№ 21 від 13 січня 1988 року про виділення
ОСОБА_2 квартири та видачу ордера на
вселення в квартиру АДРЕСА_1 (а.с.6).

За відомостями адресно-довідкової
роботи ГУДМС України в Харківській
області гр. ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5
зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.
17-19).

Згідно актів обстеження квартири
АДРЕСА_1, складених 10.01.2012 р. та 20.05.2014
року депутатом Андріївської селищної
ради, гр. ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_6
зареєстровані, але фактично не
проживають в зазначеній квартирі ( а.с.
9-10).

Допитаний в судовому засіданні свідок
ОСОБА_8 пояснив суду, що він є сусідом
позивачки, йому відомо, що шлюб між нею
та відповідачем ОСОБА_4 давно
розірвано. Після розірвання шлюбу
відповідач через деякий час залишив
квартиру та більше в ній не з"являвся.
Доньку позивачки ОСОБА_3 він бачив
останній раз в 2013 році, а чи жила вона в
спірній квартирі він не знає. ОСОБА_5 в
квартирі не з"являлася дуже давно.

З заяви свідка ОСОБА_9 вбачається, що
вона є сусідкою позивачки, та проживає
в сусідній квартирі АДРЕСА_5 з 2006 року. З
цього часу ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в квартирі
АДРЕСА_1 не проживали, але до 2011 року в
ній разом з дітьми проживала ОСОБА_3,
після чого з даної квартири вона
виселилася і заселилася ОСОБА_2 зі
своїм сином ОСОБА_6, які проживають там
і по теперішній час.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні» зняття з
реєстрації з місця проживання
здійснюється за рішенням суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або про позбавлення права
користування житловим приміщенням,
визнання особи безвісно відсутньою або
померлою), свідоцтва про смерть.

Відповідно до ст. 71 Житлового кодексу
України при тимчасовій відсутності
наймача або членів його сім»ї за ним
зберігається житлове приміщення
протягом шести місяців.

Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням в результаті
відсутності цієї особи понад
встановлені строки, проводиться в
судовому порядку.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд
приходить до висновку про необхідність
задоволення позову, оскільки судом
встановлена відсутність відповідачів
ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5 у житловому
приміщення на протязі більше шести
місяців без поважної причини.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212-215 ЦПК України,
ст. ст. 71, 72 Житлового кодексу України,
ст. ст. 383, 386, 405 Цивільного кодексу
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5
про визнання втрати права користування
житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_4, ОСОБА_3, ОСОБА_5, такими,
що втратили право користування
квартирою АДРЕСА_1

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Харківської області
через Балаклійський районний суд
Харківської області протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутніми у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Повний текст рішення виготовлено
26.09.2014 року.

СУДДЯ