Справа № 357/5981/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Шовкопляс О. П.
,

при секретарі - Дорошкевич В.
Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні Білоцерківського
міськрайонного суду Київської області
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, суд, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася до суду з позовною
заявою про розірвання шлюбу до ОСОБА_2
та просила ухвалити рішення, яким шлюб,
зареєстрований 16 січня 1993 року
відділом РАГС Білоцерківського
міськвиконкому Київської
області/актовий запис 65/- розірвати.

В обґрунтування заявлених вимог
позивач вказала, що 16 січня 1993 року
відділом РАГС Білоцерківського
міськвиконкому Київської
області/актовий запис 65/ між нею та
відповідачем зареєстровано шлюб. Від
даного шлюбу неповнолітніх дітей не
мають. Спільне життя з відповідачем не
склалось, не змогли знайти порозуміння,
оскільки мають різні погляди на
сімейне життя, втратили почуття любові
та поваги одне до одного, що в кінцевому
результаті призвело до фактичного
припинення між ними шлюбних відносин.
Подальше спільне проживання та
збереження шлюбу не можливі.

Позивач в судове засідання не
з'явилася, надала до суду заяву про
розгляд справи за її відсутності,
позов підтримала та просила його
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, надав до суду заяву про
розгляд справи за його відсутності,
позов визнав, не заперечував проти його
розірвання.

За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання
відповідачем позову суд за наявності
для того законних підстав ухвалює
рішення про задоволення позову.

З врахуванням заяв позивача,
відповідача, дослідивши матеріали
справи, суд прийшов до висновку, що
позов обґрунтований і підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного
кодексу України позов про розірвання
шлюбу може бути пред'явлений одним із
подружжя. Суд постановляє рішення про
розірвання шлюбу, якщо буде
встановлено, що подальше спільне життя
подружжя і збереження шлюбу суперечило
б інтересам одного з них, інтересам
дитини, що має істотне значення.

Відповідно до ст.109 СК України шлюб
розривається судом, якщо буде
встановлено, що заява про розірвання
шлюбу відповідає дійсній волі дружини
та чоловіка і що після розірвання шлюбу
не будуть порушені їх права, а також
права їх дітей.

Подружжя 16 січня 1993 року відділом РАГС
Білоцерківського міськвиконкому
Київської області/актовий запис 65/ між
нею та відповідачем зареєстровано
шлюб. Від даного шлюбу неповнолітніх
дітей не мають.

Причиною припинення шлюбно-сімейних
відносин являється те, що між сторонами
втрачено почуття любові одне до одного.
Сім'я розпалася та існує формально. Про
надання строку на примирення сторони
заперечували. Оскільки подальше
спільне проживання подружжя і
збереження шлюбу суперечить інтересам
сторін, шлюб підлягає розірванню.

Задовольняючи позов про розірвання
шлюбу, суд виходить з того, що
добровільність шлюбу - одна з основних
його засад. Шлюб - це сімейний союз, при
цьому слово "сімейний" засвідчує, що
шлюб створює сім'ю, а слово "союз",
підкреслює договірну природу шлюбу,
яка зумовлює його добровільний
характер. Шлюб ґрунтується на вільній
згоді жінки та чоловіка. Шлюб
припиняється внаслідок його
розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує
стійкий розлад подружніх стосунків.

Позов про розірвання шлюбу може бути
пред'явлений одним із подружжя. Для
поваги до права дружини або чоловіка на
пред'явлення вимоги про розірвання
шлюбу потрібен прояв другим з подружжя
власної гідності, поваги до себе.

Позивач скористувався даним правом та
звернувся до суду з цим позовом і
наполягає на розірванні шлюбу.
Збереження шлюбу можливе на паритетних
засадах, на почуттях взаємної любові та
поваги, взаємодопомоги та підтримки,
тобто на тому, що є моральною основою
шлюбу, а позивач не має наміру зберегти
шлюб з відповідачем.

Приймаючи до уваги відсутність згоди
позивача на примирення та згоду
відповідача на розірвання шлюбу, суд
вважає що причини, що спонукають
позивача наполягати на розірванні
шлюбу, є обґрунтованими і подальше
спільне життя подружжя та збереження
шлюбу суперечило б інтересам сторін, що
має істотне значення, в наслідок чого
позов підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу
України, особа, яка змінила своє
прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу,
має право після розірвання шлюбу
надалі іменуватися цим прізвищем або
відновити своє дошлюбне прізвище.
Оскільки позивачка при реєстрації
шлюбу змінила прізвище, вона має право
залишити його після розірвання шлюбу.

Після розірвання шлюбу залишити
позивачці прізвище "ОСОБА_1".

Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі
розірвання шлюбу судом, шлюб
припиняється у день набрання чинності
рішення суду про розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 4, 10, 11, 60, 213- 215 ЦПК
України, ст.ст.109, 110,112-114 СК України, суд,
-

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити .

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, який був
зареєстрований 16 січня 1993 року
відділом РАГС Білоцерківського
міськвиконкому Київської
області/актовий запис 65/, розірвати.

Апеляційна скарга подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя О. П. Шовкопляс