АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/793/1959/14Головуючий по 1
інстанціїКатегорія : 39 Смоляр О.А.
Доповідач в апеляційній інстанції
Ювшин В. І. УХВАЛА
29 липня 2014 року Колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Черкаської області в
головуючогоЮвшина В. І.суддівГончар Н.
І. , Пономаренка В. В. при
секретаріЯремич В.І. позивача
представника позивача
представника відповідача
третя особа ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Черкаси апеляційну
скаргу представника ОСОБА_8, ОСОБА_9 на
рішення Черкаського районного суду
Черкаської області від 10 червня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_6 до ОСОБА_8,
треті особи: Черкаська районна
державна нотаріальна контора, ОСОБА_10,
про визнання недійсними свідоцтв про
право на спадщину за законом,-

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_6 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_8, треті особи: Черкаська районна
державна нотаріальна контора, ОСОБА_10,
про визнання недійсними свідоцтв про
право на спадщину за законом,
мотивуючи свої вимоги тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його
мати.ІНФОРМАЦІЯ_2 помер рідний брат
ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його батько
ОСОБА_13, після смерті якого відкрилася
спадщина на житловий будинок з
надвірними спорудами АДРЕСА_1; земельну
ділянку площею 0,63 га за вище вказаною
адресою; частку в статутному фонді
приватної виробничо-комерційної фірми
«Стара Січ», яка складає 21600,00 грн., що
становить 20 % статутного фонду ПВКФ
«Стара Січ»; частку в статутному фонді
товариства з обмеженою
відповідальністю «НЛС Ко», яка складає
187690,00 грн., що становить 99,31 % статутного
фонду ТОВ «НЛС Ко». Заповіту батько не
складав, отже після його смерті
позивач, як спадкоємець першої черги
за законом в установлений законом
строк 09.08.2013 року звернувся з заявою про
прийняття спадщини до Черкаської
районної державної нотаріальної
контори.

14.08.2013 р. позивач поїхав до дочки в
м. Россош, Російської Федерації.
Повернувшись в грудні місяці 2013 р. на
Україну, ОСОБА_6 звернувся до
державного нотаріуса Черкаського
районної державної нотаріальної
контори із проханням видати йому як
спадкоємцю свідоцтва про право на
спадщину за законом. Однак нотаріус
повідомив його, що видати свідоцтво про
право на спадщину він не має
можливості, оскільки він сам відкликав
свою заяву від 09.08.2013 р. та відмовився
від прийняття спадщини.

ОСОБА_6 просив суд визнати
недійсним свідоцтва про право на
спадщину за законом, видані Черкаською
районною державною нотаріальною
конторою ОСОБА_8, а саме:

- свідоцтво від 15.11.2013 р. № 2-1539 про
право на спадщину на житловий будинок з
надвірними спорудами АДРЕСА_1;

- свідоцтво від 15.11.2013 року № 2-1542
про право на спадщину на земельну
ділянку площею 0, 63 га, по АДРЕСА_1;

- свідоцтво від 23.12.2013 року № 2-1969
про право на спадщину на частку в
статутному фонді приватної
виробничо-комерційної фірми «Стара
Січ», яка складає 21600, 00грн., що
становить 20% статутного фонду ПВКФ
«Стара Січ»;

- свідоцтво від 23.12.2013 року № 2-1968
про право на спадщину на частку в
статутному фонді товариства з
обмеженою відповідальністю «НЛС Ко»,
яка складає 187690, 00 грн., що становить 99,31
% статутного фонду ТОВ «НЛС Ко».

Рішенням Черкаського районного суду
Черкаської області від 10 червня 2014 року
позов ОСОБА_6 задоволено. Визнано
недійсним свідоцтва про право на
спадщину за законом, видані Черкаською
районною державною нотаріальною
конторою ОСОБА_8, а саме: свідоцтво від
15.11.2013 р. № 2-1539 про право на спадщину на
житловий будинок з надвірними
спорудами АДРЕСА_1; свідоцтво від 15.11.2013
року № 2-1542 про право на спадщину на
земельну ділянку площею 0, 63 га, по
АДРЕСА_1; свідоцтво від 23.12.2013 року № 2-1969
про право на спадщину на частку в
статутному фонді приватної
виробничо-комерційної фірми «Стара
Січ», яка складає 21600, 00грн., що
становить 20% статутного фонду ПВКФ
«Стара Січ»; свідоцтво від 23.12.2013 року №
2-1968 про право на спадщину на частку в
статутному фонді товариства з
обмеженою відповідальністю «НЛС Ко»,
яка складає 187690, 00 грн., що становить 99,31
% статутного фонду ТОВ «НЛС Ко».

Не погоджуючись з вказаним
рішенням представник ОСОБА_8, ОСОБА_9
подала апеляційну скаргу, вважаючи що
рішення суду першої інстанції ухвалено
з порушенням норм матеріального та
процесуального права, та просять
скасувати рішення Черкаського
районного суду Черкаської області від
10 червня 2014 року і ухвалити нове
рішення, яким відмовити в задоволенні
позовних вимог ОСОБА_6 в повному обсязі.

Вислухавши учасників процесу,
вивчивши матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги, колегія суддів
приходить до висновку про те, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Відповідно до роз'яснень Пленуму
Верховного Суду України, що викладені в
п. 2 Постанови від 18.12.2009 року №14 "Про
судове рішення у цивільній справі",
рішення є законним тоді, коли суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства відповідно до статті 2 ЦПК
України, вирішив справу згідно з
нормами матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин відповідно до статті 8
ЦПК, а також правильно витлумачив ці
норми.

Обґрунтованим визнається рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених доказами,
які були досліджені в судовому
засіданні і які відповідають вимогам
закону про їх належність і
допустимість, або обставин, що не
підлягають доказуванню, а також якщо
рішення містить вичерпні висновки
суду, що відповідають встановленим на
підставі достовірних доказів
обставинам, які мають значення для
вирішення справи.

Рішення суду першої інстанції
повністю відповідає зазначеним
вимогам, оскільки ґрунтується на
повному і об'єктивному розгляді в
судовому процесі всіх обставин справи
в сукупності.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_6 до
ОСОБА_8, треті особи: Черкаська районна
державна нотаріальна контора, ОСОБА_10,
про визнання недійсними свідоцтв про
право на спадщину за законом, суд
першої інстанції прийшов до висновку
про те, що оскільки відсутній факт
відмови від спадщини позивача, як
спадкоємця першої черги у нотаріуса
були відсутні правові підстави для
оформлення спадщини спадкоємцю другої
черги ОСОБА_8

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер
ОСОБА_13, після смерті якого відкрилася
спадщина на житловий будинок з
надвірними спорудами АДРЕСА_1; земельну
ділянку площею 0,63 га за вище вказаною
адресою; частку в статутному фонді
приватної виробничо-комерційної фірми
«Стара Січ», яка складає 21600,00 грн., що
становить 20 % статутного фонду ПВКФ
«Стара Січ»; частку в статутному фонді
товариства з обмеженою
відповідальністю «НЛС Ко», яка складає
187690,00 грн., що становить 99,31 % статутного
фонду ТОВ «НЛС Ко». ОСОБА_6 є рідним
сином померлого ОСОБА_13, а ОСОБА_8
рідним братом та спадкоємцем другої
черги на спадщину.

Померлий ОСОБА_13 заповіт не залишив,
тому спадкування повинно проводитись
за законом. Спадкоємцем першої черги за
законом є син померлого, позивач по
справі ОСОБА_6, та спадкомємець другої
черги за законом брат померлого,
відповідач по справі, ОСОБА_8 Обидва
спадкоємці у встановлений законом
строк подали заяви до нотаріальної
контори про прийняття спадщини.

В грудні 2013 року позивач ОСОБА_6
звернувся до нотаріуса для оформлення
свідоцтва про право власності на
спадщину, але отримав відмову, так як
спадщину вже оформив на себе
спадкоємець другої черги, брат
померлого, відповідач по справі ОСОБА_8,
так як за повідомленням нотаріуса
позивач ОСОБА_6 подав заяву про відмову
від спадщини.

Згідно зі ст. 1258 ЦК України
спадкоємці за законом одержують право
на спадкування почергово. Кожна
наступна черга спадкоємців за законом
одержує право на спадкування у разі
відсутності спадкоємців попередньої
черги, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними спадщини
або відмови від її прийняття, крім
випадків, встановлених статтею 1259
цього Кодексу.

Статтею 1262 ЦК України у другу
чергу право на спадкування за законом
мають рідні брати та сестри
спадкодавця, його баба та дід як з боку
батька, так і з боку матері.

Відповідно до ст. 1301 ЦК України,
свідоцтво про право на спадщину
визнається недійсним за рішенням суду,
якщо буде встановлено, що особа, якій
воно видане, не мала право на
спадкування, а також в інших випадках,
встановлених законом.

Згідно з роз'ясненнями Пленуму
Верховного Суду України, викладеними в
п. 27 постанови від 30 травня 2008 року N 7
«Про судову практику у справах про
спадкування» відповідно до ст. 1301 ЦК
України свідоцтво про право на
спадщину може бути визнано недійсним
не лише тоді, коли особа, якій воно
видане, не мала права на спадкування,
але й за інших підстав, установлених
законом. Іншими підставами можуть бути:
визнання заповіту недійсним, визнання
відмови від спадщини недійсною,
визнання шлюбу недійсним, порушення у
зв'язку з видачею свідоцтва про право
на спадщину прав інших осіб тощо.

На запит позивача йому нотаріальною
конторою було видано копію заяви від
його імені про відмову від прийняття
спадщини. Дана заява про відмову від
спадкування від імені ОСОБА_6
виготовлена 02 серпня 2013 року, в якій він
відкликає свою заяву про намір
отримати спадщину від 09 серпня 2013 року,
яка ще не була виготовлена станом на 02
серпня 2013 року та не подана нотаріусу.
Крім того, дана заява про відмову від
спадщини підписана не заявником
ОСОБА_6, а відповідачем по справі,
спадкоємцем другої черги ОСОБА_8, про що
свідчить зміст посвідчення підпису
секретарем Байбузівської сільської
ради (а.с. 9).

За даним фактом підробки та
використання завідомо фальшивого
документу порушено кримінальну справу,
по якій проведено ряд експертиз.

Відповідно до висновку експерта від
03.03.2014 р. №1/200 підпис в заяві 02.08.2013 р. від
імені ОСОБА_6 про відмову від спадщини
на користь ОСОБА_8 виконаний не
позивачем, а іншою особою. Підпис на
заяві про відмову від спадщини при
посвідченні підпису заявника виконано
не секретарем сільської ради ОСОБА_14, а
іншою особою. Висновком експерта від
04.03.2014 р. було встановлено, що відтиск
гербової печатки Байбузівської
сільської ради на заяві позивача від
02.08.2013 р. нанесений не печатками (а.с.
61-73).

Таким чином, в заяві про відмову від
спадщини відсутнє вираження волі
спадкоємця першої черги ОСОБА_6 на
відмову від спадщини і сам спадкоємець
першої черги за законом не подавав
заяви про відмову від спадщини. За
таких обставин суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку про
визнання недійсними по підставам ст. 1301
ЦК України свідоцтв про право на
спадщину за законом, які були видані
спадкоємцю другої черги при
відсутності відмови від спадщини
спадкоємця першої черги.

Посилання апелянта в своїй апеляційній
скарзі на те, що ОСОБА_8 має право на
спадкування є безпідставним, оскільки
в першу чергу право на спадкування
мають діти і лише в разі їхньої відмови
таке право виникає у спадкоємців
другої черги.

Тому вірно встановивши факти і
відповідно їм правовідносини,
постановивши рішення з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права на підставі наявних та наданих
сторонами належних та допустимих
доказів, суд першої інстанції ухвалив
правильне та справедливе рішення, яким
задовольнив позовні вимоги ОСОБА_6

Доводи апеляційної скарги
ретельно перевірені судом апеляційної
інстанції є безпідставними та не
спростовують висновків суду першої
інстанції і не містять підстав для
скасування чи зміни правильного
рішення.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307, 308, 315 ЦПК
України, колегія суддів судової палати,
-

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника
ОСОБА_8, ОСОБА_9 на рішення Черкаського
районного суду Черкаської області від
10 червня 2014 року відхилити, а рішення
Черкаського районного суду Черкаської
області від 10 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає чинності негайно після її
проголошення, але може бути оскаржена
до суду касаційної інстанції на
протязі двадцяти днів, починаючи з дня
її проголошення.

Головуючий :

Судді :