АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2014 року Колегія суддів
судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів - Невідомої Т.О., Пікуль А.А

при секретарі: Троц В.О.

за участю:

представника позивача : ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на рішення Печерського
районного суду м. Києва від 22 травня
2014 року в справі за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про визнання права власності на
ј частину квартири в порядку
спадкування,

ВСТАНОВИЛА:

У січні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання
права власності на ј частину
трьохкімнатної квартири АДРЕСА_1 в
порядку спадкування.

Рішенням Печерського районного суду м.
Києва від 22.05.2014 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду та ухвалити
рішення про залишення позову ОСОБА_3
без задоволення, посилаючись на те, що
були порушені норми матеріального та
процесуального права, рішення є
незаконним та необґрунтованим,
встановлені обставини судом першої
інстанції не відповідають дійсності, а
висновки суду не ґрунтуються на
відповідних нормах матеріального
права. Апелянт не погодилась з
визнанням її належним відповідачем.

Справа № 757/1800/14-ц № апеляційного
провадження:22-ц/796/8729/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Козлов
Р.Ю.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Саліхов В.В.В судове
засідання відповідач не прибув, хоча
належним чином був повідомлений про
час та місце слухання справи, в зв'язку
з чим на підставі ч.2 ст.305 ЦПК України
судом була постановлена ухвала про
розгляд справи у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивача, перевіривши
наведені в скарзі доводи та дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню із наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3
суд першої інстанції виходив з того, що
відповідач є співвласником даної
квартири, та фактично володіє даним
об'єктом нерухомого майна, таким чином
вона є належним відповідачем по даній
справі. Підстав відмови визнання права
власності на ј частину квартири в
порядку спадкування не виявлено.

З таким висновком суду першої
інстанції погоджується і колегія
суддів.

Відповідно до ч.2 ст.1226 ЦК України,
суб'єкт права спільної сумісної
власності має право заповідати свою
частку у праві спільної сумісної
власності до її визначення та виділу в
натурі.

Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України, для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Так, відповідно до ч.1 ст.1297 ЦК України
спадкоємець, який прийняв спадщину, у
складі якої є нерухоме майно,
зобов'язаний звернутися до нотаріуса
за видачею йому свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно. Відповідно
до ст. 67 Закону України «Про нотаріат»
свідоцтво про право на спадщину
видається за письмовою заявою всіх
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, встановленому цивільним
законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, виникає
цивільно-правовий спір, що підлягає
розглядові у позовному провадженні.

Аналіз наведених норм права дає
можливість зробити висновок про те, що
визнання права власності на спадкове
майно в судовому порядку є винятковим
способом захисту, що має
застосовуватися, якщо існують
перешкоди для оформлення спадкових
прав у нотаріальному порядку.

Із матеріалів справи вбачається,
що спірна квартира на підставі
свідоцтва про право власності належала
позивачу, його дружині ОСОБА_6 ,
відповідачці (доньці позивача) та його
сину. 21.03.2002 року позивач продав свою ј
частку квартири відповідачці. 17.01.2008
року ОСОБА_6 на користь ОСОБА_3 склала
заповіт (а.с. 3) , на підставі якого
заповіла належну їй ј частку вказаної
квартири позивачу по справі.
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6 померла
(а.с.52). У встановлений законом строк,
ОСОБА_3 звернувся до нотаріуса за
видачею свідоцтва про право на
спадщину на нерухоме майно, однак була
винесена постанова про відмову у
вчиненні нотаріальних дій (а.с. 5),
оскільки у нього були відсутні
первинні документи на спірну квартиру.
Таким чином, реалізувати своє право
ОСОБА_3 не зміг з об'єктивних та
незалежних від нього причин.

Враховуючи, що в суді першої інстанції
було встановлено, що позивач був
позбавлений можливості оформити свої
права на спадкове майно в позасудовому
порядку, колегія суддів вважає
висновки суду першої інстанції про
задоволення позовних вимог вірними.

Доводи апеляційної скарги щодо
неправильного визначення частки
спірного майна не можуть бути прийняті
до уваги як такі, що не ґрунтуються на
законі.

Також, на думку колегії суддів,
необґрунтованими є посилання апелянта
на визнання права власності позивача
на 1/4 частку спірної квартири, в зв'язку
з чим вважає позов безпідставним,
оскільки матеріали справи свідчать про
протилежне.

Так на аркуші справи 66 знаходиться
заява, відповідно до якої відповідач
вказує нотаріусу про існування
спірних моментів стосовно спадкового
майна.

В судовому засіданні представник
позивача пояснив, що відповідач, на
теперішній час разом зі своєю родиною є
фактично єдиними користувачами
спірної квартири.

При розгляді справи у суді першої
інстанції відповідач не заперечувала
той факт, що саме у неї знаходились
правовстановлюючі документи на спірну
квартиру, без яких позивач позбавлений
можливості зареєструвати своє право
власності.

Всі ці докази в їх сукупності, на думку
колегії суддів, вказують на те, що між
сторонами по справі існує спір щодо
володіння та користування квартирою
АДРЕСА_1, а тому і зазначені обставини
також не спростовують висновків суду
першої інстанції.

Таким чином, висновок суду відповідає
вимогам закону та матеріалам справи.

Враховуючи наведені обставини та
вимоги ч.1. ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 303, 307, 312, 313- 315,317 ЦПК
України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Печерського районного суду м.
Києва від 22 травня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:
В.В. Саліхов

Судді:
Т.О. Невідома

А.А. Пікуль