АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/8004/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Самсонова В. В. Доповідач - Романюк
М.М. Категорія 55
24 вересня 2014 року
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі :

головуючого
Романюк М.М.

суддів
Котушенко С.П., Петренко І.О.

при секретарі
Яловій Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Дніпропетровську
апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "СТМ МАШ" на
рішення Красногвардійського районного
суду м.Дніпропетровська від 01 серпня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
товариства з обмеженою
відповідальністю "СТМ МАШ" про
стягнення середнього заробітку за весь
час затримки заробітної плати і
морального відшкодування, -

В С Т А Н О В И Л А:

Позивач звернулася до суду з
зазначеним вище позовом 05 травня 2014
року. В обґрунтування заявлених вимог
посилалася на те, що вона з 17 вересня 2012
року працювала у відповідача на посаді
головного бухгалтера. 31 грудня 2013 року
позивач звільнилась за угодою сторін,
на підставі п.1 ст.36 КЗпП України, у
зв'язку з тим, що на підприємстві не
виплачувалась заробітна плата за
вересень, жовтень, листопад та грудень
2013 року. На момент її звільнення
заборгованість по заробітній платі
відповідача перед нею склала 5 095 грн. 92
коп. і була виплачена лише 18 квітня 2014
року. З урахуванням зазначеного
просить стягнути середній заробіток за
час затримки розрахунку в розмірі 8 063
грн. 19 коп. Крім цього, діями
відповідача, а саме невиплатою
позивачці заробітної плати більш ніж
сім місяців, завдало їй моральної
шкоди, яку вона оцінює у 5 000 грн.

Рішенням Красногвардійського
районного суду м.Дніпропетровська від
01 серпня 2014 року позовні вимоги
задоволено частково: стягнуто з
відповідача на користь позивача
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного розрахунку
в сумі 4 884 грн., на відшкодування
моральної шкоди 700 грн. та вирішено
питання судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та позовних вимог, колегія
суддів, дійшла до висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає на таких підставах.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції виходив з їх
незаконності та безпідставності.

З даним висновком судова колегія
погоджується виходячи з наступного.

Судом встановлено, що з 17 вересня 2012
року по 31 грудня 2013 року позивач
працювала у відповідача на посаді
головного бухгалтера, та звільнилась
за угодою сторін, на підставі п.1 ст.36
КЗпП України. На момент звільнення
позивача заборгованість по заробітній
платі склала 5 095 грн. 92 коп. і була
виплачена лише 18 квітня 2014 року.

Відповідно до ч.1 ст.116 КЗпП України, при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення.

Згідно із ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені у ст.116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

З урахуванням зазначеного та приймаючи
до уваги, що виплата всіх належних
позивачу сум фактично відбулася не в
день її звільнення, а лише 18 квітня 2014
року, суд першої інстанція дійшов
обґрунтованого висновку про
задоволення вимог щодо виплати
середнього заробітку за час затримки
розрахунку.

Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

З урахуванням того, що відповідачем не
надано належних та допустимих доказів
того, що компенсація позивачу була
виплачена, посилання апелянта в цій
частині не може бути прийнято до уваги.

Посилання апелянта на те, що розрахунок
при звільненні позивача не було
проведено у зв'язку з фінансовими
труднощами не може бути прийнято до
уваги, оскільки зазначене не є поважною
причиною для затримки розрахунку.

Встановивши факти та зумовлені ними
правовідносини, суд першої інстанції
правильно застосував правові норми та
ухвалив правильне по суті рішення,
підстав для скасування якого колегія
суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст.307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу товариства з
обмеженою відповідальністю "СТМ МАШ" -
відхилити.

Рішення Красногвардійського районного
суду м.Дніпропетровська від 01 серпня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя
М.М.Романюк

Судді:
І.О.Петренко

С.П.Котушенко