ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м.
________________________________________________________________________
________________________________________________________________________
__________________________________________
Провадження №2/201/209/2014
УХВАЛА

06 червня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Жовтневий районний суд м.
Дніпропетровська

у складі: головуючого судді
Федоріщева С.С.,

при секретарі
Нижник І.В.,

за участю представника відповідача-3
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, треті особи: приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу Гойняк Ганна
Василівна, приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу Гугель Світлана
Юріївна, Комунальне підприємство
"Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації"
Дніпропетровської обласної ради про
визнання недійсними правочинів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи:
приватний нотаріус Дніпропетровського
міського нотаріального округу Гойняк
Ганна Василівна, приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу Гугель Світлана
Юріївна, Комунальне підприємство
"Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації"
Дніпропетровської обласної ради про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_4,
зареєстрованого 30 грудня 2010 року в
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно за №4726, та визнання
недійсним договору купівлі-продажу
цієї ж квартири, укладеного між ОСОБА_5
та ОСОБА_3, зареєстрованого 24 травня 2013
року в Державному реєстрі речових прав
на нерухоме майно за №1483.

Під час розгляду справи, позивач заявив
клопотання про відвід судді від
розгляду справи, в обґрунтування якого
посилається на те, що головуючий по
справі проявляє упередженість, яка
виражена в наступному:

- головуючий відмовився
роз'єднати позовні вимоги;

- на клопотання Відповідача-3
залучив до матеріалів справи у якості
доказу копію постанови із кримінальної
справи, в якій Відповідач-3 участі не
приймав;

- припустився образливих
висловів на адресу Позивача, які
полягають в тому, що головуючий
запитував його, чи був той в
адекватному стані під час огляду його
квартири потенційними покупцями, а
також, начебто, запитував причини його
сміливості при подачі позову;

- суддя залежить від голови
Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська, який свого часу
розглядав кримінальну справу відносно
позивача щодо шахрайських дій з
зазначеною вище квартирою та визнав
його винним;

- відмовив у задоволенні
клопотання позивача про зупинення
провадження по справі.

При обговоренні зазначеної заяви,
представник відповідача-3 проти
задоволення клопотання заперечувала,
зазначивши, що на її думку, підстав,
передбачених нормами ЦПК України, для
відводу судді немає, а наведені
позивачем підстави для відводу судді є
надуманими. Вважає, що зазначене
клопотання про відвід судді має на меті
лише одне - затягнути розгляд справи по
суті.

Позивач, його представник та інші
учасники розгляду справи в судове
засідання не з'явилися, про причини
своєї неявки суду не повідомили, ніяких
заяв та клопотань до суду не надіслали.

Вивчивши заяву про відвід судді та
вислухавши думку представника
відповідача-3 з цього приводу,
дослідивши доводи, якими позивач
обґрунтовує своє клопотання про відвід
судді, суд виходить з наступного:

У відповідність до ч.1 ст.20 ЦПК України,
суддя не може брати участі в розгляді
справи і підлягає відводу
(самовідводу), якщо:

1) під час попереднього вирішення цієї
справи він брав участь у процесі як
свідок, експерт, спеціаліст,
перекладач, представник, секретар
судового засідання;

2) він прямо чи побічно заінтересований
у результаті розгляду справи;

3) він є членом сім'ї або близьким
родичем (чоловік, дружина, батько, мати,
вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок,
падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук,
внучка, усиновлювач чи усиновлений,
опікун чи піклувальник, член сім'ї або
близький родич цих осіб) сторони або
інших осіб, які беруть участь у справі;

4) якщо є інші обставини, які викликають
сумнів в об'єктивності та
неупередженості судді;

5) було порушено порядок визначення
судді для розгляду справи,
встановлений частиною третьою статті
11-1 цього Кодексу.

У відповідність до ч.2 ст.20 ЦПК України,
до складу суду не можуть входити особи,
які є членами сім'ї або близькими
родичами між собою.

В даному випадку причини, за яких суддя
має бути відведений від розгляду
справи наведені відповідачем, не
містять ознак підстав для відводу
судді, зазначених в ст.20 ЦПК України.
Доводи Позивача не можуть бути взяті до
уваги, оскільки вони є надуманими та за
своєю суттю є перекрученням фактичних
обставин справи.

Так, при винесенні ухвали про відмову в
роз'єднанні позовних вимог, суддя
керувався вимогами ч.2 ст.126 ЦПК України
та виходив з того, що обидві позовні
вимоги, заявлені позивачем стосуються
однієї й тієї ж квартири, правочини
щодо якої оспорює позивач. Ці правочини
є взаємопов'язаними між собою, розгляд
позовних вимог щодо визнання недійним
кожного з них в одному провадженні не
тільки не ускладнює вирішення справи, а
навпаки, сприяє встановленню істини у
відповідність до вимог ст.1 ЦПК України
та запобігає зволіканню у вирішенні
справи по суті. Саме з цього виходив суд
й при прийнятті рішення щодо відмови у
зупиненні провадження по справі,
оскільки відповідне клопотання, подане
позивачем мало ознаки намагання
затягнути розгляд справи шляхом
штучного створення умов для надмірної
тривалості судового процесу. Так, із
даним позовом про визнання правочинів
недійсними позивач звернувся до суду у
листопаді 2013 р., а із позовом про
визнання незаконним дій
Дніпропетровського МБТІ щодо видачі
Витягу з реєстру прав на нерухоме
майно, який було використано при
вчиненні оспорюваного правочину - лише
у лютому 2014 р., хоча довідався про всі ці
події одночасно. З клопотанням же про
зупинення провадження у справі щодо
визнання правочинів недійсними через
наявність справи про визнання
незаконними дій Дніпропетровського
МБТІ, позивач звернувся до суду лише у
червні 2014 р.

Щодо залучення судом до матеріалів
справи доказів, поданих відповідачем-3,
що на думку позивача є проявом
упередженості, то суд, допускаючи до
матеріалів справи усі докази, подані
сторонами, виходив з принципу
диспозитивності, закріпленого у ст.11
ЦПК України та з презумпції права
кожного з учасників процесу доводити
свою правоту в обраний ними спосіб.
Оцінка наданим доказам, у тому числі й
щодо їх належності та допустимості має
бути дана в наступних стадіях судового
процесу.

Не можна погодитися й з доводами
позивача, заявленими ним на користь
відводу головуючого по справі щодо
запитань позивачу по з'ясуванню його
фізичного стану та спроможності
адекватно сприймати події за його
участю, безпосередньо пов'язані із
укладенням спірних договорів, а також
щодо строків подання ним даного позову,
оскільки у відповідність до ст.179 ЦПК
України, усі ці обставини є предметом
доказування під час судового розгляду
і підлягають встановленню при
ухваленні судового рішення. Намагання
виставити запитання головуючого як
образливі для позивача є перекрученням
фактичних обставин, оскільки усі
запитання відповідали вимогам ст.5 ЦПК
України та не мали на меті якимсь чином
принизити честь і гідність когось з
учасників процесу.

Щодо залежності головуючого по справі
від голови Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська, який свого часу
виносив відносно позивача
обвинувальний вирок у кримінальній
справі щодо шахрайства при укладенні
правочинів із вказаною квартирою, які є
оспорюваними в даній цивільній справі,
то цей довід не ґрунтується на законі,
оскільки у відповідність до ст.126
Конституції України, вплив на суддів у
будь-кий спосіб забороняється, а згідно
до ст.129 Конституції України, судді при
здійсненні правосуддя незалежні і
підкоряються лише закону. Вирок же
відносно позивача, що свого часу
виносив голова Жовтневого районного
суду м. Дніпропетровська, який позивач
в своїй заяві про відвід судді від
розгляду цивільної справи називає
незаконним, насправді був переглянутий
Апеляційним судом Дніпропетровської
області та його залишено в силі.

За таких обставин, клопотання про
відвід судді не можна визнати
вмотивованим та задоволенню воно не
підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись
ст.ст.20,23-24,34 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_2 про
відвід судді від розгляду цивільної
справи за його позовом до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, треті особи: приватний
нотаріус Дніпропетровського міського
нотаріального округу Гойняк Ганна
Василівна, приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу Гугель Світлана
Юріївна, Комунальне підприємство
"Дніпропетровське міжміське бюро
технічної інвентаризації"
Дніпропетровської обласної ради про
визнання недійсними правочинів -
відмовити.

У відповідність до ч.1 ст.293 ЦПК України,
ухвала окремо від рішення суду
оскарженню не підлягає.

Суддя:
С.С. Федоріщев