Справа № 347/2075/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.10.2014
м. Косів

Косівський районний суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Бельмеги М.В.

секретаря Лаюк Г.Д.

за участю:

позивачки - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Косів цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа, яка не заявляє самостійних
вимог щодо предмета спору - УДМС
України в Івано-Франківській області
про позбавлення права користування
жилим приміщенням та зняття з
реєстрації місця проживання, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до
ОСОБА_2 про позбавлення права
користування жилим приміщенням та
зняття з реєстрації місця проживання.

Представник позивачки ОСОБА_3, в
судовому засіданні позовні вимоги
підтримала повністю, просила позов
задовольнити.

Із позовної заяви ОСОБА_1, вбачається,
що у 1987 році відповідачка була
зареєстрована в будинку, який належить
позивачці та знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1. На момент подання позовної
заяви відповідачка не проживає у
вказаному, належному позивачці
житловому будинку більше восьми років.
Просить визнати відповідачку такою, що
втратила право на користування
житловим будинком та зобов'язати третю
особу зняти відповідачку з реєстрації
місця проживання.

Відповідачка - ОСОБА_2, в судове
засідання не з'явилася, хоч про час та
місце розгляду справи була повідомлена
належним чином. Причина неявки суду не
відома.

У справі є достатньо доказів для її
вирішення, що у сукупності із вказаними
вище обставинами дає судові підстави
для застосування положень ч. 4 ст. 169,
ст.ст. 224, 225 ЦПК України.

Представник третьої особи УДМС України
в Івано-Франківській області - ОСОБА_5, в
судове засідання не з'явився, подав до
суду заяву із клопотанням про розгляд
справи без участі представника третьої
особи. Проти позовної заяви не
заперечує.

Суд, вислухавши представника
позивачки, свідків, вивчивши матеріали
справи, вважає, що позов підставний і
підлягає до часткового задоволення із
таких підстав.

У відповідності до вимог ст.ст. 10, 11 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається,
як на підставу своїх вимог чи
заперечень. Суд розглядає справи не
інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
вимог цього Кодексу, в межах заявлених
ними вимог і на підставі доказів сторін
та інших осіб, які беруть участь у
справі.

Як встановлено в судовому засіданні,
відповідно до копії свідоцтва про
право на домоволодіння від 07 квітня 1969
року (а.с. 8), ОСОБА_1 належить
домоволодіння на праві особистої
власності, яке розташоване в АДРЕСА_2.

Згідно з довідкою № 2471 від 28.07.2014 р.
виданою виконкомом Косівської міської
ради Косівського району
Івано-Франківської області (а.с. 10), суд
встановив, що у зв'язку із зміною
нумерації житлових будинків та
перейменуванням назв вулиць м. Косова,
житловий будинок по АДРЕСА_1, раніше мав
адресу АДРЕСА_2.

Відповідно до довідки № 2436 від 24.07.2014 р.
виданою виконкомом Косівської міської
ради Косівського району
Івано-Франківської області (а.с. 9), суд
встановив, що відповідачка ОСОБА_2 1970
р.н., входить до складу сім'ї
зареєстрованих за адресою АДРЕСА_1.
Власником житлового будинку є
позивачка.

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 пояснили, що
відповідачка, вже понад вісім років не
проживає у господарстві за адресою
АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_1

Відповідно до ст. 71 ЖК України при
тимчасовій відсутності наймача або
членів його сім'ї за ними зберігається
жиле приміщення протягом шести
місяців. Ст. 72 ЖК України встановлено,
що визнання особи такою, що втратила
право користування житловим
приміщення внаслідок відсутності цієї
особи понад встановлені строки,
провадиться в судовому порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї
власника втрачає право на користування
цим приміщенням у разі відсутності
члена сім'ї без поважних причин понад
один рік, якщо інше не встановлено
домовленістю між ним і власником житла
або законом.

В силу вимог п. 1 ст. 7 Закону України "Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні" зняття з
реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою).

Отже, відповідачка не проживає у
вищевказаному житловому будинку, понад
строки встановлені законодавством, а
тому її слід визнати такою, що втратила
право на користування житловим
приміщенням.

Вирішуючи вимогу про зобов'язання
третьої особи зняття з реєстрації
відповідачки в належному позивачці
житловому приміщенні, суд виходить з
наступного.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні" громадянин
України, а також іноземець чи особа без
громадянства, які перебувають в
Україні на законних підставах,
зобов'язані протягом десяти днів після
прибуття до нового місця проживання
зареєструвати місце проживання.
Статтею 7 цього ж Закону встановлено, що
зняття з реєстрації місця проживання
здійснюється протягом семи днів на
підставі заяви особи, запиту органу
реєстрації за новим місцем проживання
особи, остаточного рішення суду (про
позбавлення права власності на житлове
приміщення або права користування
житловим приміщенням, визнання особи
безвісно відсутньою або померлою),
свідоцтва про смерть.

Таким чином, аналізуючи дані норми
закону, суд вбачає, що прийняте рішення
суду про визнання особи такою, що
втратила право на користування
житловим приміщенням вже є підставою
дня зняття цієї особи з реєстрації, а
тому додатково зобов'язувати
уповноважений на це орган знімати
особу з реєстрації є передчасним,
оскільки до прийняття судом рішення
про визнання особи такою, що втратила
право на користування житловим
приміщенням, спір з таким органом
відсутній. З такого роду вимогою
сторона вправі звертатись до суду в
разі відмови в знятті з реєстраційного
обліку особи, яка визнана за рішенням
суду такою, що втратила право на
користування житловим приміщенням.

Отже, на підставі наведеного, суд
вважає що позов ОСОБА_1, слід
задовольнити частково.

На підставі ст. ст. 71, 72 ЖК України, ст. 405
ЦК України, ст. 7 Закону України "Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні" та
керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 88, 212, 213- 215, 218,
224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, такою, що
втратила право на користування
житловим будинком, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

В решті позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідачки, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Косівський районний суд
Івано-Франківської області протягом
десяти днів з дня його проголошення, а
для осіб, які брали участь у справі, але
не були присутні в судовому засіданні
під час проголошення судового рішення -
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
М.В. Бельмега