Справа № 466/3661/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

29 вересня 2014 року
Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючої-судді
Зима І.Є.

при секретарі с/з
Костюк А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у залі суду у місті Львові
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення боргу за
договором позики, -

у с т а н
о в и в:

03.06.2014 року ОСОБА_3 звернулась до суду з
позовною заявою до ОСОБА_4 про
стягнення 2 350,00 гривень боргу за
договором позики від 03.06.2011 року та
судових витрат.

В обґрунтування своїх вимог
покликається на те, що 03.06.2011 р. між нею
та відповідачем було укладено договір
позики. Відповідно до умов договору
вона, передала, а відповідач отримала 2
350,00 грн. Факт одержання грошей
підтверджується договором позики та
розпискою. Зазначену суму коштів,
відповідач зобов»язувалась повернути
у строк 45 календарних днів, тобто до
18.07.2011 року. Проте, відповідач своїх
зобов»язань за договором позики не
виконала, а тому просить стягнути з
відповідача - 2 350,00 гривень боргу за
договором позики та судові витрати.

Позивач у судовому засіданні позовні
вимоги підтримала, надавши аналогічні
пояснення тим, які зазначені в позовній
заяві та додатково пояснила, що
відповідачем на день розгляду справи
борг за договором позики не сплачений.

Відповідач у судове засідання не
з'явилась повторно з невідомих суду
причин, хоча належним чином
повідомлялася про час та місце
розгляду справи, що стверджується
відмітками у журналі реєстрації
вихідної кореспонденції, та
повідомлення про вручення поштового
рекомендованого відправлення,
заперечень на позовну заяву
відповідачем до суду подано не було, а
тому оскільки в матеріалах справи
достатньо доказів для розгляду справи
без її участі, позивач не заперечував
проти заочного розгляду справи, суд у
відповідності до вимог статтей 169, 224
ЦПК України вважає за можливе провести
заочний розгляд справи на підставі
наявних доказів.

Заслухавши пояснення позивача,
вивчивши матеріали справи, суд вважає,
що позов підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Судом встановлено, що 03.06.2011 р. між
позивачем ОСОБА_3 та відповідачем
ОСОБА_4 було укладено договір позики
(а.с.4-5).

Відповідно до умов договору позивач
передала, а відповідач отримала 2 350,00
грн. Факт одержання грошей
підтверджується договором позики та
розпискою (а.с.4-6). Зазначену суму
коштів, відповідач зобов'язувалась
повернути до 18.07.2011 року. Проте,
відповідач своїх зобов'язань за
договором позики не виконала та станом
на день розгляду справи отримані кошти
за договором позики не повернула.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу
України зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк.

Згідно до ст.1046 ЦК України за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти, а
позичальник зобов»язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики).

Стаття 1047 даного кодексу передбачає, що
договір позики є укладеним з моменту
передання грошей, якщо його сума не
менш як у десять разів перевищує
встановлений законом розмір
неоподаткованого мінімуму доходів
громадян. На підтвердження укладення
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Згідно вимог ст.1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором. Якщо договором
не встановлений строк повернення
позики або цей строк визначений
моментом пред'явлення вимоги, позика
має бути повернена позичальником
протягом тридцяти днів від дня
пред'явлення позикодавцем вимоги про
це, якщо інше не встановлено договором.

За таких обставин, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги щодо
стягнення з відповідача коштів є
підставними та підлягають до
задоволення, а саме з відповідача слід
стягнути в користь позивача 2 350, 00
гривень боргу за договором позики,
243,60 грн. - судового збору сплаченого
при подачі позову до суду, а всього слід
стягнути з відповідача в користь
позивача - 2 593, 60 грн.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 58, 60, 88, 169, 209, 212, 214,
215, 224-226 ЦПК України, суд,-

в и р
і ш и в:

позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_1 на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ІПН НОМЕР_2 - 2 350 (дві тисячі триста
п'ятдесят) гривень 00 копійок
заборгованості за договором позики від
03 червня 2011 року, 243 (двісті сорок три)
гривні 60 копійок судового збору, а
всього 2 593 (дві тисячі п'ятсот
дев'яносто три) гривні 60 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення.

Рішення може бути повністю або
частково оскаржено в апеляційному
порядку до апеляційного суду
Львівської області через
Шевченківський районний суд м. Львова
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення апеляційної скарги.

Суддя: І. Є. Зима