У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в
складі:головуючого судді: -
Ковальчук Н.М.,

суддів - Григоренка М.П.,
Рожина Ю.М.,

секретар судового засідання -
Демчук Ю.Ю.,

з участю позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Рівненського міського суду від
05 червня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до Управління Державної
автомобільної інспекції Управління
міністерства внутрішніх справ України
у Рівненській області про стягнення
заподіяних матеріальних збитків та
моральної шкоди,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Рівненського міського суду
від 05 червня 2014 року у задоволенні
вказаного позову відмовлено.

Вважаючи рішення суду таким, що
ухвалене із неправильним
застосуванням норм матеріального та
процесуального права, ОСОБА_2 оскаржив
його в апеляційному порядку. В поданій
апеляційній скарзі доводить, що суд
дійшов помилкового висновку про
відсутність доказів заподіяння шкоди,
адже постановою Гощанського районного
суду від 22.03.2010 року, котра набрала
чинності після апеляційного перегляду,
визнано незаконною та скасовано
постанову інспектора ДПС ВДАІ УМВС
України в Рівненській області від
28.05.2009 р. про притягнення позивача до
адміністративної відповідальності за
ч.2 ст. 122 КУпП України. Окрім того,
вказує, що обов'язок органів міліції
відшкодовувати шкоду, завдану
неправомірними діями фізичним особам,
передбачений ст.ст. 1172, 1173 ЦК України,
ст. 5 Закону України «Про міліцію», а
тому, посилання суду на відсутність
правової норми, яка б регулювала
підстави і порядок відшкодування такої
шкоди, є необґрунтованими.
Покликаючись на невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи, просить оскаржуване рішення
скасувати та ухвалити нове рішення про
задоволення позовних вимог.

Перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, беручи до уваги
пояснення позивача, колегія суддів
прийшла до висновку, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив із того, що
позивачем не надано суду будь-яких
доказів факту завдання та існування
матеріальної шкоди

в сумі 3 563,96 грн., а також не визначено, в
чому полягає моральна шкода та з яких
саме міркувань визначено її розмір 15 000
грн.

З такими висновком місцевого суду
погоджується колегія суддів
апеляційного суду.

Судом встановлено: в березні 2014
року ОСОБА_2 подав до суду позов з
вимогою стягнути на його користь з
УДАІ УМВСУ в Рівненській області 3563,96
грн матеріальної шкоди та 15 000 гривень
моральної шкоди.

________________________________________________________________________
_______________________________________________

Справа №569/4523/14-ц
Головуючий у 1 інстанції -
Крижова О.Г.

Провадження № 22-ц 787/1535/2014
Доповідач -
Ковальчук Н.М.

Обґрунтовуюючи вимоги, вказував,
не те, що 28.05.2009 року постановою про
адміністративне правопорушення
інспектора ДПС ВДАІ УМВС України в
Рівненській області його притягнуто до
адміністративної відповідальності у
вигляді штрафу розміром 500 грн. за ч. 2
ст.122 КупАП. Постановою Гощанського
районного суду від 22.03.2010 року його
адміністративний позов задоволено,
постанову інспектора ДПС ВДАІ визнано
незаконною та скасовано. Постанова
суду вступила в законну силу, є чинною.
Рахує, що на підставі ст.1172,1173 ЦК
України, відповідач зобов»язаний
відшкодувати йому матеріальну шкоду,
яка складається з витрат, які він поніс
у зв»язку з розглядом його
адміністративного позову про
скасування постанови, відшкодувати
моральну шкоду.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанціїї, що
наведені позивачем суми витрат на
проїзд та гонорари адвокату, пов»язані
з розглядом справи в порядку
адміністративного судочинства про
визнання незаконною та скасування
постанови про адміністративне
правопорушення, жодним чином не
підтверджують вини відповідача в
завданні шкоди.

Також є вірним висновок суду про
безпідставність позовних вимог про
стягнення моральної шкоди. Судом
першої інстанціїї вірно зазначено, що
позивач не вказав з яких саме
міркувань виходить, визначаючи розмір
моральної шкоди в розмірі 15 000 грн. і в
чому полягає його моральна шкода,
обмежившись в позовній заяві тільки
посиланням на норми законодавства.

Згідно з ч. 2 ст.23 ЦК України
моральна шкода полягає: у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом чи або
іншим ушкодженням здоров'я; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Відповідно до п. 3, 5 Постанови
Пленуму Верховного суду України "Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової
шкоди)" від 31.03.95 р. (зі змінами та
доповненнями) під моральною шкодою
потрібно розуміти втрати немайнового
характеру внаслідок моральних чи
фізичних страждань, або інших
негативних явищ, заподіяних фізичній
чи юридичній особі незаконними діями
чи бездіяльністю інших осіб. При
вирішенні спору про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди з'ясуванню
підлягають: наявність такої шкоди,
протиправність діяння її заподіювача,
наявність причинового зв'язку між
шкодою і протиправним діянням
заподіювача, вини останнього в її
заподіянні.

Виходячи з вищенаведеного,
колегія суддів приходить до
переконання про необґрунтованість
позовних вимог та безпідставність
доводів апеляційної скарги, які не
спростовують висновків суду першої
інстанції. Судом першої інстанції були
правильно, всебічно і повно
встановлені обставини справи,
характер правовідносин, які виникли
між сторонами та застосовано правові
норми, які підлягали застосуванню при
вирішенні даного спору, в зв'язку із чим
рішення підлягає залишенню без змін, як
ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 303, 308, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Рівненського міського суду від
05 червня 2014 року залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий суддя підпис
Ковальчук Н.М.

Судді : підпис
Григоренко М.П.

підпис
Рожин Ю.М.

Згідно:суддя-доповідач
Ковальчук Н.М.