Провадження № 2/641/2270/2014
Справа № 641/4568/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2014 року

Комінтернівський районний суд м.
Харкова у складі:

головуючого - судді Боговського Д.Є.

за участю секретаря - Бєлової Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Харківської міської ради про визнання
права власності,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з
позовом, в якому після уточнення вимог
просять визнати за ОСОБА_1 право
власності на 88/100 частин домоволодіння
за адресою: АДРЕСА_1; за ОСОБА_2 визнати
право власності на 12/100 частин
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1.

До суду надійшла заява представника
позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - ОСОБА_3 про
розгляд справи за його відсутності,
підтримання уточнених позовних вимог в
повному обсязі та ухвалення рішення на
підставі наявних у справі доказів.

Представник відповідача - Харківської
міської ради у судове засідання не
з'явився, надав суду письмові пояснення
по суті позовних вимог, просив прийняти
законне та обґрунтоване рішення, яке б
не порушувало права третіх осіб.

Суд, вивчивши матеріали справи, давши
добутому правової оцінки, встановив
такі факти та відповідні їм
правовідносини.

Згідно до відомостей технічного
паспорту, складеного КП «Харківське
міське бюро технічної інвентаризації»
станом на 16.12.2013, домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_1, складається з
самочинно збудованих: житлового
будинку літ. «Т-2» 2007 року побудови
загальною площею 195,3 м2, в тому числі
житлова площа - 113,5 м2, з прибудовою літ.
«т» площею забудови - 6,0 м2, ганком літ.
«т1» площею забудови - 10,8 м2, ганком літ.
«т2» площею забудови - 4,0 м2, балконом
літ. «т3» площею забудови - 5,6 м2 та
балконом літ. «т4» площею забудови - 8,5
м2; житлового будинку літ. «И-1» 2006 року
побудови загальною площею 61,8 м2, в тому
числі житлова площа - 16,9 м2, з прибудовою
літ. «и» площею забудови - 8,7 м2,
прибудовою літ. «и2» площею забудови -
15,3 м2, верандою літ. «и1» площею забудови
-13,6 м2; господарських будівель: гаражу
літ. «Ю» 2008 року побудови площею
забудови - 27, 9 м2, літньої кухні літ. «Ч»
2008 року побудови площею забудови - 13,4 м2,
гаражу літ. «К» 1959 року побудови площею
забудови - 15,4 м2 з льохом літ. «Н» площею
забудови - 4,7 м2, сараю літ. «У» 1960 року
побудови площею забудови - 33,6 м2, навісу
літ. «Ф» 1989 року побудови площею
забудови - 9,2 м2, воріт № 1, № 3, паркану №
2, № 4, № 5, № 6, № 7, зливної ями № 8, що
розташовані на земельній ділянці
загальною площею 1691 м2.

Наявні у справі документи
підтверджують факт тривалого
користування родиною, до якої належать
позивачі, домоволодінням та земельною
ділянкою за адресою: АДРЕСА_1.

Так, під час німецької окупації міста
Харкова Центральним бюро реєстрації
домоволодінь при Харківській міській
управі ОСОБА_4 була видана довідка від
28.09.1942 року про те, що він користується
домоволодінням за адресою: АДРЕСА_1.

11 грудня 1942 року ОСОБА_4 склав заповіт, в
якому заповів все своє майно своїм
синам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в рівних долях.
Душеприказчиками були призначені його
невістка ОСОБА_7 та брат ОСОБА_8. Заповіт
було посвідчено заступником нотаря
Харківської першої нотаріальної
контори та внесено до реєстру
нотаріальних дій за 1942 рік під № 222/1.

Окрім синів, у ОСОБА_4 згідно свідоцтва
про народження (повторного) НОМЕР_1 була
донька ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Відповідно до акту контори метрик
Харківської міської управи № 12322 від
13.12.1942 та свідоцтва про смерть
(повторного) НОМЕР_2, виданого обласним
архівом актів громадянського стану
Управління міліції Харківської
області 07.03.1958 року, ОСОБА_4, що проживав
за адресою: АДРЕСА_1, помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Його син та спадкоємець ОСОБА_5
відповідно до посвідки про шлюб НОМЕР_3,
виданої відділом актів громадянського
стану НКВС УРСР, у 1939 році вступив у
шлюб із громадянкою ОСОБА_7, яка після
одруження отримала прізвище ОСОБА_7.

Відповідно до свідоцтва про смерть
НОМЕР_4 (повторного), що видане Бюро
запису актів громадянського стану
Комінтернівського району Управління
міліції міста Харкова 18.11.1954 року,
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

Відповідно до довідки № 1903454 від 13.01.2014
року, виданої КП «Харківське міське
бюро технічної інвентаризації»,
рішенням № 15 виконкому
Комінтернівської райради депутатів
трудящих міста Харкова від 02.06.1953 року
були затверджені висновки Комісії по
обліку та реєстрації земельних ділянок
про реєстрацію земельних ділянок за їх
користувачами, що знаходяться в межах
кварталу за № 43 Комінтернівського
району та зареєструвати ці ділянки за
землекористувачами. Пунктом 3
вказаного рішення було вирішено тим
землекористувачам, що не мають або до
цього часу не оформили документів на
право власності домоволодінь, в
реєстрації земельних ділянок
відмовити до пред'явлення відповідно
оформлених документів.

Відповідно до висновку Комісії
користувачем земельної ділянки за
адресою: АДРЕСА_1, є ОСОБА_7, тобто вдова
ОСОБА_5, сина та спадкоємця ОСОБА_4. Було
зазначено, що документи на будівлі
відсутні, та запропоновано
зареєструвати земельну ділянку після
пред'явлення користувачами належно
оформлених документів.

20 червня 1975 року Харківським міським
бюро технічної інвентаризації за
замовленням користувача ОСОБА_7 було
виготовлено викопіювання з даних
будівельного кварталу № 43 на ділянку
АДРЕСА_1 від 05.05.1953 року.

Таким чином, суд вважає встановленим,
що земельна ділянка за адресою:
АДРЕСА_1, була закріплена на праві
користування за ОСОБА_7, а її реєстрація
була відкладена до належного
оформлення документів на будівлі, що
знаходились на земельній ділянці.

З витягу з Державного реєстру актів
цивільного стану громадян про шлюб
щодо підтвердження дошлюбного
прізвища, виданого Комінтернівським
відділом державної реєстрації актів
цивільного стану реєстраційної служби
Харківського міського управління
юстиції 18.03.2014 р, вбачається, що 19.11.1954
року ОСОБА_7 уклала шлюб із
громадянином ОСОБА_10, після чого
прийняла прізвище ОСОБА_7.

Згідно свідоцтва про народження
НОМЕР_5, виданого Бюро запису актів
громадянського стану
Комінтернівського району Управління
міліції міста Харкова 17.05.1955 року, у
ОСОБА_10 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4
народився син ОСОБА_1 - позивач у даній
справі.

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_6,
виданого відділом запису актів
громадянського стану виконавчого
комітету Харківської міської ради
народних депутатів, ОСОБА_10 помер
ІНФОРМАЦІЯ_5.

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_7,
виданого відділом реєстрації актів
громадянського стану виконавчого
комітету Харківської міської ради
народних депутатів Харківської
області, ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_6.

Як вбачається з наданого ОСОБА_1
паспорту, він зареєстрований та
постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1,
з 01.03.1996 року, тобто вселився як член
сім'ї за життя своєї матері ОСОБА_7, за
якою була закріплена на праві
користування земельна ділянка за даною
адресою.

Донька ОСОБА_4 - ОСОБА_9 - відповідно до
довідки № 45-3.56 від 22.05.2007 року, виданої
відділом РАЦС по м. Харкову
Харківського міського управління
юстиції, 15.02.1924 року уклала шлюб з
ОСОБА_11, після чого прийняла прізвище
ОСОБА_9.

Відповідно до посвідки про народження
(повторної) НОМЕР_8, у ОСОБА_9
ІНФОРМАЦІЯ_7 народився син ОСОБА_12.

Відповідно до свідоцтва про одруження
НОМЕР_9, виданого Бюро запису актів
громадянського стану виконкому
Комінтернівської районної ради
депутатів трудящих міста Харкова,
ОСОБА_12 14.12.1958 року уклав шлюб з ОСОБА_2,
після чого вона прийняла прізвище
ОСОБА_2.

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_10,
виданого відділом запису актів
громадянського стану виконавчого
комітету Харківської міської ради
народних депутатів 13.04.1989 р, ОСОБА_9
померла ІНФОРМАЦІЯ_8.

Згідно свідоцтва про смерть НОМЕР_11,
виданого міським відділом реєстрації
актів громадянського стану № 4
Харківського обласного управління
юстиції, ОСОБА_12 помер ІНФОРМАЦІЯ_9.

Таким чином, позивач ОСОБА_2 є дружиною
онука ОСОБА_4. Як вбачається з наданого
позивачем ОСОБА_2 паспорту, вона
зареєстрована та постійно проживає за
адресою: АДРЕСА_1, з 26.02.1959 року, тобто
вселилась як член сім'ї ще за життя
ОСОБА_7, за якою була закріплена на
праві користування земельна ділянка за
даною адресою.

Виходячи з викладеного, суд вважає
встановленим, що земельна ділянка за
адресою: АДРЕСА_1, не була захоплена
позивачами самочинно, а фактично
використовувалась членами їх сім'ї та
ними принаймні з 1942 року і в 1954 році
була залишена в їх користуванні
уповноваженими державними органами до
моменту оформлення правовстановлюючих
документів на домоволодіння.

За життя родичів позивачів - попередніх
користувачів домоволодіння та
земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 -
ними не було оформлено документи про
право власності на домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_1. Після смерті цих
користувачів позивачі продовжували
користуватись земельною ділянкою та
будівлями, що були збудовані на ній.

У зв'язку із тим, що вказані будівлі
морально та фізично застаріли,
позивачі здійснили самочинне
будівництво нових будівель, а також
перебудову старих будівель.

З технічного паспорту, складеного
КП «Харківське міське бюро технічної
інвентаризації» за замовленням
позивачів станом на 16.12.2013 року, та з
довідки КП «Харківське міське бюро
технічної інвентаризації» № 1901786 від
25.09.2014 р вбачається, що позивач ОСОБА_1
за власний кошт збудував на місці
старих будівель новий садибний
(індивідуальний) житловий будинок літ.
«Т-2» загальною площею 195,3 м2, в тому
числі житлова площа - 113,5 м2,
одноповерховий з мансардою, без
підвалу (матеріали стін: газоблок,
цегла) з прибудовою літ. «т» площею
забудови - 6,0 м2, ганком літ. «т1» площею
забудови - 10,8 м2, ганком літ. «т2» площею
забудови - 4,0 м2, балконом літ. «т3»
площею забудови - 5,6 м2 та балконом літ.
«т4» площею забудови - 8,5 м2, а також
господарські будівлі : гараж літ. «Ю»
площею забудови - 27, 9 м2, літня кухня літ.
«Ч» площею забудови - 13,4 м2; будівлі
займають частину земельної ділянки за
адресою: АДРЕСА_1, площею 1181 м2. При цьому
встановлено, що будинок літ. «Т-2»
закінчено будівництвом у 2007 році, гараж
літ. «Ю» та літню кухню літ. «Ч» у 2008
році.

Також з технічного паспорту,
складеного КП «Харківське міське бюро
технічної інвентаризації» за
замовленням позивачів станом на 16.12.2013
року, та з довідки КП «Харківське
міське бюро технічної інвентаризації»
№ 1901786 від 25.09.2014 р вбачається, що
позивач ОСОБА_2 за власний кошт звела, а
потім перебудувала до нинішнього стану
садибний (індивідуальний) житловий
будинок літ. «И-1» загальною площею 61,8
м2, в тому числі житлова площа - 16,9 м2,
одноповерховий з верандою, без підвалу
(матеріали стін - дерево, цегла), з
прибудовою літ. «и» площею забудови - 8,7
м2, прибудовою літ. «и2» площею забудови
- 15,3 м2, верандою літ. «и1» площею
забудови - 13,6 м2, а також господарські
будівлі - гараж літ. «К» площею забудови
- 15,4 м2 з льохом літ. «Н» площею забудови
- 4,7 м2, сарай літ. «У» площею забудови -
33,6 м2, навіс літ. «Ф» площею забудови - 9,2
м2; будівлі займають частину земельної
ділянки за адресою: АДРЕСА_1, площею 510
м2. При цьому встановлено, що будинок
літ. «И-1» закінчено будівництвом у 2006
році, гараж літ. «К» у 1959 році, сарай літ.
«У» у 1960 році, навіс літ. «Ф» у 1989 році.

За технічним висновком про стан
будівельних конструкцій та визначення
можливості подальшої експлуатації,
складеним експертом ОСОБА_13
(кваліфікаційний сертифікат НОМЕР_12),
експлуатація житлового будинку літ.
«Т-2, т, т1, т2, т3, т4», гаражу літ. «Ю»,
літньої кухні літ. «Ч», що збудовані
ОСОБА_1, можлива, дефектів в несучих
конструкціях і фундаментах будівель не
знайдено. Технічний стан будівельних
конструкцій вказаних будівель в цілому
забезпечує надійну експлуатацію та
безпеку для життя і здоров'я мешканців.
Технічні рішення, прийняті при
будівництві, відповідають вимогам
діючих норм та правил державних
стандартів будівельних, санітарних і
протипожежних норм.

За технічним висновком про стан
будівельних конструкцій та визначення
можливості подальшої експлуатації,
складеним експертом ОСОБА_13
(кваліфікаційний сертифікат НОМЕР_12),
експлуатація житлового будинку літ.
«И-1, и, и1, и2», гаражу літ. «К», сараю літ.
«У», навісу літ. «Ф», що збудовані
ОСОБА_2, можлива, дефектів в несучих
конструкціях і фундаментах будівель не
знайдено. Технічний стан будівельних
конструкцій вказаних будівель в цілому
забезпечує надійну експлуатацію та
безпеку для життя і здоров'я мешканців.
Технічні рішення, прийняті при
будівництві, відповідають вимогам
діючих норм та правил державних
стандартів будівельних, санітарних і
протипожежних норм.

Земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1,
не приватизована, що видно з довідки
Державного земельного кадастру від
24.03.2014 р.

За ч. 1 ст. 376 Цивільного кодексу України
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без відповідного документа,
який дає право виконувати будівельні
роботи чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил.

Відповідно до п.4 Постанови № 6 Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 року «Про практику
застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)» (далі - Постанова ПВССУ №
6) будівництвом об'єкта нерухомості на
земельній ділянці, що не була відведена
для цієї мети, вважається спорудження
таких об'єктів на земельній ділянці, що
не віднесена до земель житлової й
громадської забудови, зокрема, наданій
для ведення городництва, сінокосіння,
випасання худоби тощо, цільове
призначення або вид використання якої
не змінено в установленому законом
порядку.

Під наданням земельної ділянки слід
розуміти рішення компетентного органу
влади чи органу місцевого
самоврядування про передачу земельної
ділянки у власність або надання у
користування, або передачу права
користування земельною ділянкою на
підставі цивільно-правових договорів
із фізичною чи юридичною особою.

Не може вважатися наданням земельної
ділянки лише рішення компетентного
органу влади про надання дозволу на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки або для
розробки проекту забудови.

Під метою надання земельної ділянки
слід розуміти вид використання
земельної ділянки (стаття 19 ЗК,
Класифікація видів цільового
призначення земель, затверджена
наказом Державного комітету України з
земельних ресурсів від 23 липня 2010 року
№ 548), зазначений у рішенні
відповідного компетентного органу
державної влади чи місцевого
самоврядування про надання земельної
ділянки у користування або передачу у
власність з урахуванням цільового
призначення земельної ділянки.

Суд вважає встановленим, що позивачі,
як до них члени їх сім'ї, користуються
земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1,
на підставі рішення № 15 виконавчого
комітету Комінтернівської районної
ради депутатів трудящих міста Харкова
від 02.06.1953 року. При цьому державну
реєстрацію земельної ділянки вказаним
рішенням було відкладено до оформлення
правовстановлюючих документів на
будівлі. З цього видно, що земельну
ділянку за адресою: АДРЕСА_1 було надано
родичам позивачів для будівництва
житлового будинку з надвірними
будівлями, а відповідно до цього спірні
будівлі були побудовані позивачами без
порушення цільового призначення даної
земельної ділянки.

Під належним дозволом на будівництво
слід розуміти передбачений Законом
України № 3038-VI дозвільний документ
(статті 35- 37), що дає право виконувати
підготовчі та будівельні роботи саме
того об'єкту і на тій земельній ділянці,
яка передана з цією метою певній особі.

Під проектом слід розуміти залежно від
категорії об'єкта будівництва
відповідний склад документації,
визначеної статтями 1, 7 та 8 Закону
України № 687-XIV, отриманої відповідно до
статей 29, 31 Закону № 3038-VI, а також
будівельний паспорт та технічні умови,
отримані відповідно до статей 27, 30
зазначеного Закону. Вказані документи
позивачами до початку будівельних
робіт не були отримані.

З цього видно, що будівлі були
збудовані позивачами без відповідного
документа, який дає право виконувати
будівельні роботи, та належно
затвердженого проекту. При цьому
позивачами не порушені права інших
осіб, а також будівельні, архітектурні,
санітарні, екологічні та інші норми і
правила.

За ч.3 ст. 375 Цивільного кодексу України
право власника на забудову
здійснюється ним за умови додержання
архітектурних, будівельних,
санітарних, екологічних та інших норм і
правил, а також за умови використання
земельної ділянки за її цільовим
призначенням.

За п.9 Постанови ПВССУ № 6 при розгляді
справ зазначеної категорії судам слід
мати на увазі, що відповідно до статті 26
Закону № 2780-XII спори з питань
містобудування вирішуються радами,
інспекціями державного будівельного
архітектурного контролю у межах їх
повноважень, а також судом відповідно
до законодавства. За загальним
правилом кожна особа має право на
захист свого цивільного права лише в
разі його порушення, невизнання або
оспорювання (частина перша статті 15 ЦК,
частина перша статті 3 Цивільного
процесуального кодексу України (далі -
ЦПК). У зв'язку із цим звернення до суду
з позовом про визнання права власності
на самочинне будівництво має
здійснюватися за наявності даних про
те, що порушене питання було предметом
розгляду компетентного державного
органу, рішення якого чи його
відсутність дають підстави вважати про
наявність спору про право.

Заявою від 16.04.2014 р позивачі звернулись
до інспекції державного
архітектурно-будівельного контролю у
Харківській області про роз'яснення їх
дій у ситуації, що склалась.

Відповідно до листа інспекції ДАБК від
28.04.2014 р № 7/20-2360 на теперішній час
порядок введення в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів
визначено ст. 39 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
та «Порядком прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів»,
затвердженим постановою КМУ від 13.04.2011
р № 461.

За ч.1 ст.39 Закону України «Про
регулювання містобудівної діяльності»
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів, що належать до
I-III категорій складності, та об'єктів,
будівництво яких здійснювалося на
підставі будівельного паспорта,
здійснюється шляхом реєстрації
органом державного
архітектурно-будівельного контролю на
безоплатній основі поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації.

За п.2 Порядку прийняття в експлуатацію
закінчених будівництвом об'єктів,
затвердженого постановою КМУ від 13.04.2011
р № 461 (далі - Порядок № 461), у разі
прийняття в експлуатацію
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них, громадських
будинків I та II категорії складності,
побудованих без наявності дозволу на
виконання будівельних робіт до 31
грудня 2009 р., особливості реєстрації
декларації та її форма визначаються
Мінрегіоном.

Порядок прийняття в експлуатацію
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них, громадських
будинків I та II категорій складності,
які збудовані без дозволу на виконання
будівельних робіт, і проведення
технічного обстеження їх будівельних
конструкцій та інженерних мереж, був
затверджений наказом Міністерства
регіонального розвитку,будівництва та
житлово-комунального господарства від
24.06.2011 р N 91 і діяв відповідно до п.4
наказу до 30.01.2013 р.

За пунктом 9 Прикінцевих положень
Закону України «Про регулювання
містобудівної діяльності» інспекції
державного архітектурно-будівельного
контролю до 31 грудня 2013 року безоплатно
протягом 10 робочих днів з дня подання
заяви власниками (користувачами)
земельних ділянок, на яких розміщені
об'єкти будівництва, збудовані без
дозволу на виконання будівельних
робіт, за результатами технічного
обстеження будівельних конструкцій та
інженерних мереж приймають в
експлуатацію, зокрема, індивідуальні
(садибні) житлові будинки, садові, дачні
будинки, господарські (присадибні)
будівлі і споруди, прибудови до них,
збудовані у період з 5 серпня 1992 року до
12 березня 2011 року.

Порядок прийняття в експлуатацію таких
об'єктів і проведення технічного
обстеження будівельних конструкцій та
інженерних мереж визначається
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування та реалізує
державну політику у сфері будівництва,
містобудування та архітектури.

Таким чином, на даний час такий
особливий порядок відсутній, що
унеможливлює прийняття збудованих
позивачами у 2006-2008 роках без дозволу на
виконання будівельних робіт будівель
до експлуатації за правилами Порядку №
461.

За п.10 Порядку № 461 у разі коли на
самочинно збудоване нерухоме майно
визнано право власності за рішенням
суду, воно приймається в експлуатацію
згідно з цим Порядком.

Також додатком № 1 до Порядку № 461
визначено, що невід'ємними відомостями,
що повинні міститься у декларації про
готовність об'єкта до експлуатації, є
документи, що посвідчують право
власності або користування земельною
ділянкою.

Відповідно до п.3.3.4 Порядку вирішення
питань, пов'язаних із самочинним
будівництвом, затвердженим рішенням 9
сесії Харківської міської ради 6
скликання від 17.08.2011 р № 390/11 (в редакції
рішення 16 сесії Харківської міської
ради 6 скликання від 22.06.2012 р № 753/12) (далі
- Порядок № 390/11), на який також
посилається інспекція ДАБК у своїй
відповіді від 28.04.2014 р, для звернення до
Харківської міської ради на підставі
цього Порядку необхідно, крім іншого,
надати нотаріально засвідчену копію
правовстановлювальних документів, що
посвідчують право власності на об'єкт
нерухомості.

У зв'язку з тим, що у позивачів відсутні
одночасно як документи, що
підтверджують зареєстроване право
власності або користування земельною
ділянкою, так і документи, що
підтверджують право власності на
домоволодіння, в позасудовому порядку
прийняття об'єктів до експлуатації та
визнання права власності на самочинно
побудоване майно в такій ситуації є
неможливим.

Суд погоджується з тим, що за таких
обставин іншим шляхом, як в судовому
порядку, визнати право власності на
спірне домоволодіння неможливо.

За ч.5 ст.376 Цивільного кодексу України
на вимогу власника (користувача)
земельної ділянки суд може визнати за
ним право власності на нерухоме майно,
яке самочинно збудоване на ній, якщо це
не порушує права інших осіб.

Розташовані на земельній ділянці поряд
із житловим будинком
господарсько-побутові будівлі й
споруди: сараї, гаражі, літні кухні тощо
відповідно до положень статей 186, 381
Цивільного кодексу України є
приналежністю головної речі (будинку).

Відповідно до ст. 355 Цивільного кодексу
України майно, що є у власності двох або
більше осіб (співвласників), належить
їм на праві спільної власності (спільне
майно). Майно може належати особам на
праві спільної часткової або на праві
спільної сумісної власності. Спільна
власність вважається частковою, якщо
договором або законом не встановлена
спільна сумісна власність на майно.

За ч.1 ст.356 Цивільного кодексу України
власність двох чи більше осіб із
визначенням часток кожного з них у
праві власності є спільною частковою
власністю.

За ч.2 ст.357 Цивільного кодексу України
якщо розмір часток у праві спільної
часткової власності не встановлений за
домовленістю співвласників або
законом, він визначається з
урахуванням вкладу кожного з
співвласників у придбання
(виготовлення, спорудження) майна.

Відповідно до довідки КП «Харківське
міське бюро технічної інвентаризації»
від 25.09.2014 р № 1901786 підтверджено
заявлене в позові фактичне
користування будівлями за адресою:
АДРЕСА_1, частка позивача ОСОБА_1 у праві
власності на вказане домоволодіння
розрахована виходячи із вартості
збудованих ним будівель та споруд та
складає 88/100 частин, частка позивача
ОСОБА_2 у праві власності на вказане
домоволодіння розрахована виходячи із
вартості збудованих нею будівель та
споруд, складає 12/100 частин.

За таких обставин суду вважає заявлені
позовні вимоги обґрунтованими та
такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи письмові пояснення
представника відповідача - Харківської
міської ради позивачам ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 належить у встановлений діючим
законодавством строк оформити свої
права на земельну ділянку, на якій
розташоване нерухоме майно.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.10, 11, 60, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
88/100 часток житлового будинку з
надвірними будівлями за адресою:
АДРЕСА_1, що складається з самочинно
збудованих: житлового будинку літ. «Т-2»
2007 року побудови загальною площею 195,3
м2, в тому числі житлова площа - 113,5м2, з
прибудовою літ. «т» площею забудови - 6,0
м2, ганком літ. «т1» площею забудови - 10,8
м2, ганком літ. «т2» площею забудови - 4,0
м2, балконом літ. «т3» площею забудови -
5,6 м2 та балконом літ. «т4» площею
забудови - 8,5м2; житлового будинку літ.
«И-1» 2006 року побудови загальною площею
61,8 м2, в тому числі житлова площа - 16,9 м2,
з прибудовою літ. «и» площею забудови -
8,7 м2, прибудовою літ. «и2» площею
забудови - 15,3 м2, верандою літ. «и1»
площею забудови -13,6 м2; господарських
будівель: гаражу літ. «Ю» 2008 року
побудови площею забудови - 27, 9 м2,
літньої кухні літ. «Ч» 2008 року побудови
площею забудови - 13,4 м2, гаражу літ. «К»
1959 року побудови площею забудови - 15,4 м2
з льохом літ. «Н» площею забудови - 4,7 м2,
сараю літ. «У» 1960 року побудови площею
забудови - 33,6 м2, навісу літ. «Ф» 1989 року
побудови площею забудови - 9,2 м2, воріт №
1, № 3, паркану № 2, № 4, № 5, № 6, № 7,
зливної ями № 8.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на
12/100 часток житлового будинку з
надвірними будівлями за адресою:
АДРЕСА_1, що складається з самочинно
збудованих: житлового будинку літ. «Т-2»
2007 року побудови загальною площею 195,3
м2, в тому числі житлова площа - 113,5 м2, з
прибудовою літ. «т» площею забудови - 6,0
м2, ганком літ. «т1» площею забудови - 10,8
м2, ганком літ. «т2» площею забудови - 4,0
м2, балконом літ. «т3» площею забудови -
5,6 м2 та балконом літ. «т4» площею
забудови - 8,5 м2; житлового будинку літ.
«И-1» 2006 року побудови загальною площею
61,8 м2, в тому числі житлова площа - 16,9 м2,
з прибудовою літ. «и» площею забудови -
8,7 м2, прибудовою літ. «и2» площею
забудови - 15,3 м2, верандою літ. «и1»
площею забудови -13,6 м2; господарських
будівель: гаражу літ. «Ю» 2008 року
побудови площею забудови - 27, 9 м2,
літньої кухні літ. «Ч» 2008 року побудови
площею забудови - 13,4 м2, гаражу літ. «К»
1959 року побудови площею забудови - 15,4 м2
з льохом літ. «Н» площею забудови - 4,7 м2,
сараю літ. «У» 1960 року побудови площею
забудови - 33,6 м2, навісу літ. «Ф» 1989 року
побудови площею забудови - 9,2 м2, воріт №
1, № 3, паркану № 2, № 4, № 5, № 6, № 7,
зливної ями № 8.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги у 10-денний строк з
дня проголошення рішення.

Суддя: Д. Є. Боговський