Єдиний унікальний номер 205/5919/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан
Д.В.

при
секретарі
Волкобоєвої А.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи, що не заявляють
самостійних вимог на предмет спору -
Приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3, Приватний
нотаріус Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, про
тлумачення змісту заповіту, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2, треті особи,
що не заявляють самостійних вимог на
предмет спору - Приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3, Приватний
нотаріус Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, про
тлумачення змісту заповіту.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на
праві власності належало 1/4 частина
домоволодіння АДРЕСА_1. Право власності
на таке майно було зареєстровано за
ОСОБА_5 в реєстрі прав власності на
нерухоме майно. Далі позивач зазначає,
що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року,
однак, ще за своє життя, склала заповіт,
який 08.09.2009 року був посвідчений
приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 за
реєстровим № 3721. Відповідно до змісту
вказаного заповіту ОСОБА_5 заповідала
належну їй на праві приватної
власності частину домоволодіння
АДРЕСА_1, ОСОБА_1. Разом з цим, в момент
посвідчення такого заповіту
нотаріусом була допущена технічна
помилка в номері домоволодіння, а саме:
замість вірного «№ 37/39» нотаріусом
було вказано «№ 39».

Далі позивач зазначає, що він, ОСОБА_1,
вчасно, тобто в межах шестимісячного
терміну звернувся до нотаріальної
контори із заявою про прийняття
спадщини, після смерті ОСОБА_5. Разом з
цим, ОСОБА_2 (далі - Відповідач) також, є
особою, що претендує на спадщину в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_5 у вигляду 1/4 частки
домоволодіння АДРЕСА_1. З огляду на
вищевикладене позивач зазначає, що у
нього з відповідачем виник спір
стосовно змісту заповіту від 08.09.2009
року в частині визначеного заповідачем
номера домоволодіння, що розташоване
на земельній ділянці загальною площею
763,0 кв.м. по АДРЕСА_1, та яке повинно
входити до спадкової маси.

У зв'язку з чим, позивач змушений
звернутися до суду із даним позовом, та
просити винести рішення про тлумачення
змісту заповіту, ОСОБА_5 від 08.09.2009 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 за
реєстровим № 3721, а саме: встановити
дійсну волю спадкодавця стосовно
номеру домоволодіння, частину якого
спадкодавець заповідав позивачу
ОСОБА_1.

Позивач в судове засідання не з'явився,
надав суду письмову заяву, в якій
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі, про вищевказані обставини не
заперечує, просить позов задовольнити.

Відповідач в судове засідання також не
з'явилася, про день та час судового
засідання сповіщалася належним чином,
надала суду письмову заяву, в якій
просить здійснити розгляд справи без
її участі, проти задоволення позову не
заперечує.

Третя особа, що не заявляє самостійних
вимог на предмет спору - Приватний
нотаріус Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3, у судове
засідання не з'явилася, надала суду
заяву, в якій просить справу розглядати
без її участі та винести рішення
відповідно до вимог чинного
законодавства.

Третя особа, що не заявляє самостійних
вимог на предмет спору - Приватний
нотаріус Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, у судове
засідання також не з'явилася, та надала
суду заяву, в якій просить справу
розглядати без її участі та винести
рішення відповідно до вимог чинного
законодавства.

Суд, з'ясувавши обставини
справи та перевіривши їх доказами,
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню за наступних підстав.

Так, судом встановлені наступні
обставини справи та визначені
відповідно до них виниклі
правовідносини.

Із матеріалів даної цивільної справи
вбачається, що на підставі свідоцтва
про право особистої власності на
домоволодіння, виданого 07.10.1971 року
Виконавчим комітетом Ленінської
районної ради депутатів, ОСОБА_5, на
праві приватної власності належало 1/8
частина домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с.7).

Судом також встановлено, на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 04.11.2008 року, посвідченого
Другою Дніпропетровською державною
нотаріальною конторою за реєстровим №
1-7280, ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, на праві
власності належало 1/8 частина
домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с.8).
Реєстрацію речового права на таку 1/8
частину вказаного домоволодіння за
ОСОБА_5 у встановленому законом порядку
було здійснено 28.11.2008 року, про що
свідчить витяг про державну реєстрацію
права за № 21081893 від 28.11.2008 року,
виданий в КП «Дніпропетровське
міжміське бюро технічної
інвентаризації» Дніпропетровської
обласної ради (а.с.6).

Із матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року.

Як вбачається із матеріалів справи, за
життя ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2, склала
заповіт 08 вересня 2009 року, посвідчений
Приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3. яким
належну їй частину домоволодіння
АДРЕСА_1 заповідала ОСОБА_1 (а.с.10).

Задовольняючи позовні вимоги
ОСОБА_1 суд виходив з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом
своїх порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди
розглядають у порядку цивільного
судочинства, у тому числі, справи щодо
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових
відносин.

За змістом ст.ст. 1216 та 1217 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право
на спадкування мають особи, визначені у
заповіті.

У відповідності до вимог ст.1247 ЦК
України заповіт укладається у
письмовій формі, із зазначенням місця
та часу його складення. Заповіт має
бути особисто підписаний заповідачем,
має бути посвідчений нотаріусом або
іншими посадовими, службовими особами,
визначеними у ст.ст.1251-1252 цього Кодексу.

Стаття 1256 ЦК України передбачає, що
тлумачення заповіту може бути
здійснене після відкриття спадщини
самими спадкоємцями. У разі спору між
спадкоємцями тлумачення заповіту
здійснюється судом відповідно до
статті 213 цього Кодексу.

Судом встановлено, що між сторонами
існує спір щодо тлумачення змісту
заповіту в частині визначення номера
домоволодіння, зазначеного у такому
особистому розпорядження ОСОБА_5.

Відповідно ч.2 та ч.3 ст. 213 ЦК України на
вимогу однієї або обох сторін суд може
постановити рішення про тлумачення
змісту правочину. При тлумаченні
змісту правочину беруться до уваги
однакове для всього змісту правочину
значення слів і понять, а також
загально прийняте у відповідній сфері
відносин значення термінів. Якщо
буквальне значення слів і понять, а
також загально прийняте у відповідній
сфері відносин значення термінів не
дає змоги з'ясувати зміст окремих
частин правочину, їхній зміст
встановлюється порівнянням
відповідної частини правочину зі
змістом інших його частин, усім його
змістом, намірами сторін.

Як було встановлено судом під час
розгляду даної цивільної справи по
суті, спадкодавцю ОСОБА_5 за час її
життя на праві власності належала
частина домоволодіння АДРЕСА_1, що в
повному обсязі підтверджується
зібраними по справі письмовими
доказами, які містяться в матеріалах
справи. При цьому, будь яких доказів
наявності у спадкодавця речового права
на майно, яке зазначено у заповіті, у
вигляді домоволодіння АДРЕСА_1, судом
не здобуто.

Відповідно до норм, що закріплені у
диспозиції ст. 317 ЦК України власникові
належать права володіння, користування
та розпорядження своїм майном.

У відповідності до вимог статті 1218 ЦК
України до складу спадщини входять всі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися внаслідок
його смерті.

Таким чином, з огляду на встановлені
судом обставини справи та вказані
вимоги матеріального закону,
спадкодавець ОСОБА_6 мала правові
підстави робити особисто
розпорядження на випадок своєї смерті
у вигляді заповіту, лише щодо того
майна, на яке в неї були відповідні
речові права. При цьому спадщина, яка
відкрилася після смерті такої особи,
охоплює обов'язки та права (у тому числі
речові), що належали такому спадкодавця
на момент відкриття спадщини, у тому
числі відповідне право на частину
домоволодіння АДРЕСА_1.

З огляду на наведене, суд доходить
висновку, що заповідальне
розпорядження, яке було зроблено
ОСОБА_6, стосувалось належного їй майна
у вигляді частини саме домоволодіння
АДРЕСА_1, при цьому воля спадкодавця
заповісти саме таке майно позивачеві є
очевидним, а зазначення в тексті
заповіту номера такого домоволодіння
як «№ 39» за своєю суттю є технічною
опискою, зробленою в момент
посвідчення заповіту органом
нотаріату.

Внаслідок викладеного, суд доходить
висновку про наявність правових
підстав для задоволення позову та
вважає за необхідне розтлумачити зміст
заповіту ОСОБА_5 від 08.09.2009 року,
посвідченого приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 за
реєстровим № 3721, таким чином, що
справжньою волею заповідача ОСОБА_5,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, було її
волевиявлення заповісти ОСОБА_1
відповідну частину домоволодіння
АДРЕСА_1.

Також на підставі ст. 88 ЦПК України з
відповідача слід стягнути на користь
позивача судові витрати, що були ним
понесені, пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог, а саме:
судового збору у розмірі 243 (двісті
сорок три) грн. 60 коп.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 213, 317, 1218, 1247, 1256 ЦК України, ст.ст.
2,10, 11, 57-60, 81,88, 110, 130, 174, 212-215, 218 ЦПК
України

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи,
що не заявляють самостійних вимог на
предмет спору - Приватний нотаріус
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_3, Приватний
нотаріус Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_4, про
тлумачення змісту заповіту -
задовольнити.

2. Розтлумачити зміст заповіту ОСОБА_5
від 08.09.2009 року, посвідченого приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
за реєстровим № 3721, таким чином, що
справжньою волею заповідача ОСОБА_5,
яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 року, було її
волевиявлення заповісти ОСОБА_1
відповідну частину домоволодіння
АДРЕСА_1.

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати по справі у вигляді
судового збору в розмірі 243 (двісті
сорок три) грн. 60 коп.

Рішення суду може бути оскаржено
в апеляційному порядку до Апеляційного
суду Дніпропетровської області через
Ленінський районний суд м.
Дніпропетровська шляхом подачі в 10-ти
денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10-ти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя:
Мовчан Д.В.