Виноградівський районний суд
Закарпатської області
______________________________________________________________________
Справа № 299/2098/14-ц
У Х В А Л А

08.08.2014
м.Виноградів

Виноградівський районний суд
Закарпатської області в особі
головуючого судді А.А.Надопта, при
секретарі С.С.Онисько, за участю
позивачів та їх представника ОСОБА_1,
представника третьої особи на стороні
відповідача ОСОБА_2 адвоката ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Виноградів
цивільну справу за позовом ОСОБА_4,
ОСОБА_5 до Державного нотаріуса
Виноградівської державної
нотаріальної контори К.В.Боричок, третя
особа на стороні відповідача ОСОБА_2
про визнання недійсним та скасування
відмов від прийняття частки у спадщині
та свідоцтва про право на спадщину за
законом від 26.07.2013р. за №844,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися з зазначеним
позовом до Державного нотаріуса
Виноградівської державної
нотаріальної контори К.В.Боричок, третя
особа на стороні відповідача ОСОБА_2
про визнання недійсним та скасування
відмов позивачів від прийняття частки
у спадщині від 06.03.2013р. за померлим
ІНФОРМАЦІЯ_1 їх сином ОСОБА_7.

05.08.2014р. позивачі ОСОБА_4, ОСОБА_5, через
канцелярію суду подали заяву про
забезпечення позову, який мотивовано
тим, що після ознайомлення з
матеріалами копій спадкової справи,
наданої відповідачем згідно листа
№208/01-16 від 16.07.2014 року позивачам стало
відомо, що відповідачем видано
свідоцтво про право власності на
спадкове майно третій особі на інші
об'єкти спадкового майна, частина з
яких [автомобіль марки Аudi моделі Q7 та
автомобіль марки DAIMLER CHRІSLЕR модель 316)
станом на момент розгляду справи вже
відчужені третім особам, правовий
режим трактору ВОВСАТ-S 185, на даний
момент не відомий, в зв'язку з чим, в
разі застосування реституції та
витребування майна від третьої особи з
метою належного поділу спадщини, на
таке буде ускладнено звернення
стягнення. Не вирішено питання
правового режиму майна такого, як
житловий будинок в АДРЕСА_1, автомобіля
марки «PEUGЕОT» модель 107, та грошових
цінностей, які знаходились на рахунках
як спадкодавця так і третьої особи, які
спільно набуті за період перебування у
шлюбі, якими третя особа може вільно
розпоряджатися або може відчужити
третім особам з метою унеможливлення в
подальшому поділу спадкової маси.

На основі вищевикладеного просять суд
вжити заходів забезпечення позову,
шляхом заборони ОСОБА_2, мешканці
АДРЕСА_1, ідн.код.: НОМЕР_1, вчиняти
будь-які правочини з відчуження
наступного майна-житловий будинок в
АДРЕСА_1, житловий будинок в АДРЕСА_2
автомобіль марки «AUDІ» моделі Q7,
автомобіль марки «DAIMLER CHRISLER» модель 316,
автомобіль марки «PEUGEOT» модель 107,
трактор марки «BOBCAT-S-185», про що винести
відповідну ухвалу;

Витребувати з Виноградівське
відділення філії "Закарпатське
регіональне управління" ПАТ КБ
«Приватбанк» (м.Виноградово
вул.Станційна-1), відомості про грошові
кошти на рахунках ОСОБА_2 ідн.код.:
НОМЕР_3, які надходили на рахунки та
зберігались за період з 5 листопада 2005
року по ІНФОРМАЦІЯ_1 року та в жити
заходів забезпечення позову шляхом
заборони ОСОБА_2 на зняття коштів з
рахунків та депозитів, відкритих у
Виноградівському відділенні філії
"Закарпатське регіональне управління"
ПАТ КБ "Приватбанк" (м.Виноградово
вул.Станційна-1) в межах суми, яка
знаходилась рахунках та депозитах
станом на ІНФОРМАЦІЯ_1

Суд, з урахуванням думки позивачів та
їх представника, які в судовому
засіданні вимоги заяви

підтримали повністю та думку
представника третьої особи ОСОБА_3, яка
заперечувала проти задоволення такої
заяви, оскільки він належним чином не
обґрунтований, приходить до
наступного.

Оцінка зібраних по справі доказів має
здійснюватися за правилами,
передбаченими ст.212 ЦПК України з
врахуванням положень ст.ст.57-66 ЦПК
України. У відповідності до вимог
ст.ст.10,11,60 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог чи заперечень. Суд розглядає
справи не інакше як за зверненням
фізичних чи юридичних осіб, поданим
відповідно до вимог цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Закон України «Про судоустрій і статус
суддів» визначає правові засади
організації судової влади та
здійснення правосуддя в Україні з
метою захисту прав, свобод та законних
інтересів людини і громадянина, прав і
законних інтересів юридичних осіб,
інтересів держави згідно з принципом
верховенства права, закріпленим ст.8
Конституції України.

Відповідно до норм ст.ст.1,2 цього Закону
судова влада в Україні здійснюється
незалежними та безсторонніми судами,
утвореними згідно із законом, і
реалізується шляхом здійснення
суддями правосуддя в рамках
відповідних судових процедур та в
межах наданих повноважень.

Стаття 7 зазначеного Закону гарантує
кожному захист його права, свобод та
законних інтересів незалежним і
безстороннім судом, утвореним
відповідно до закону. Право кожного на
справедливий розгляд його справи
судом, встановленим законом, при
вирішенні спору щодо його прав та
обов»язків цивільного характеру
передбачено і п.1 ст.6 Конвенції про
захист прав людини і основоположних
свобод, яка підлягає застосуванню
відповідно до приписів ст.9 Конституції
України та ст.ст.2,8 ЦПК України.

Повноваження суду при вирішенні
цивільних справ визначені ЦПК України,
у тому числі повноваження щодо вжиття
заходів забезпечення позову.

Зокрема, відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК
України суд за заявою осіб, які беруть
участь у справі, може вжити передбачені
цим кодексом заходи забезпечення
позову. Перелік заходів забезпечення
позову визначено в ст.152 ЦПК України.

Суд встановив, що заявники
звернулися до суду 05.08.2014р. із заявою
про забезпечення позову, в якій просили
в порядку забезпечення їх цивільного
позову до державного нотаріуса
Виноградівської державної
нотаріальної контори К.В.Боричок, третя
особа на стороні відповідача ОСОБА_2
про визнання недійсним та скасування
відмов від прийняття частки у спадщині
та свідоцтва про право на спадщину за
законом від 26.07.2013р. за №844, тобто
предметом даного позову є саме
оскарження нотаріальних дій.

Так, у відповідності до ч.3 ст.151 ЦПК
України забезпечення позову
допускається на будь-якій стадії
розгляду справи, якщо невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Відповідно до Постанови №9 Пленуму
Верховного Суду України від 22.12.2006р.
«Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову», забезпечення
позову це сукупність процесуальних
дій, які гарантують виконання рішення
суду в разі задоволення позовних вимог.

Разом з тим у заяві повинно бути
зазначено: причини, у зв»язку із якими
потрібно забезпечити позов; вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обгрунтуванням його
необхідності; інші відомості,
необхідні для забезпечення позову
відповідно до ч.2 ст.151 ЦПК України.

В порушення зазначених вимог
позивачі в поданій заяві не зазначають
причини, у зв»язку з якими потрібно
забезпечити позов, не обгрунтовують
необхідність забезпечення позову та не
вказують, хто є законним власником
майна і де це майно, кошти знаходяться,
на яке вони просять винести ухвалу про
забезпечення позову, не надали до заяви
жодних відповідних та належних доказів
такого.

Відсутність зазначених даних у
заяві (до заяви не долученого жодного
належного доказу) позбавляє суд дійти
висновку про наявність достаньо
обгрунутованого припущення, що
невжиття заходів забезпечення позову
може в майбутньому утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду, а також робить неможливим
виконання такої ухвали.

Зокрема, як вбачається з пояснення
представника третьої особи та наданих
нею доказів автомобіль марки «Пежо»,
р.н. НОМЕР_2, на який позивачі просять
накласти заборону на

відчуження, належить ОСОБА_8, а не є
власністю ОСОБА_2, будинок по АДРЕСА_1,
на який також позивачі просять
накласти заборону на відчуження, є
власністю ОСОБА_2, оскільки такий нею
отриманий по заповіту.

Окрім того, як було вище зазначено,
позивачі оскаржують нотаріальні дії
державного нотаріуса К.В.Боричок,
ОСОБА_2 невістка позивачів, була
ухвалою суду від 27.06.2014р. залучена до
розгляду даної справи в якості третьої
особи на стороні відповідача.

Між тим, відповідно до приписів п.1 ч.1
ст.152 ЦПК України позов майнового
характеру дозволяється забезпечувати
шляхом накладення арешту на майно або
грошові кошти, що належать
відповідачеві і знаходяться у нього
або інших осіб (п.3 постанови Пленуму
Верховного суду України №9 від 22.12.2006р.
«Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову»).

Розглядаючи заяву про забезпечення
позову суд має з урахуванням доказів,
наданих позивачем на підтвердження
своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в
тому, що між сторонами дійсно виник
спір та існує реальна загроза
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
позову; з»ясувати обсяг позовних вимог,
дані про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати
позивач, позовним вимогам. Вирішуючи
питання про забезпечення позову, суд
має брати до уваги інтереси не тільки
позивача, а й інших осіб, права яких
можуть бути порушені у зв»язку із
застосуванням відповідних заходів. (п.4
постанови Пленуму Верховного суду
України №9 від 22.12.2006р.)

Суд також вважає, що заявлені позивачем
вимоги щодо забезпечення позову не
відповідають і нормі ч.3 ст.152 ЦПК
України, згідно якої види забезпечення
позову мають бути співмірними із
заявленими позивачем вимогами.

Особам, які беруть участь у справі, має
бути гарантована реальна можливість
захистити свої права при вирішенні
заяви про забезпечення позову,
оскільки існує ризик спричинення їм
збитків у разі, якщо сам позов або
пов»язані з матеріально-правовими
обмеженнями заходи з його забезпечення
виявляться необґрунтованими. (п.5
постанови Пленуму Верховного суду
України №9 від 22.12.2006р.)

Відтак, враховуючи і те, що
основним принципом судочинства,
закріпленим Конституцією України, є
законність і що відповідно до ст.2
Закону України «Про судоустрій
України» суд, здійснюючи правосуддя, на
засадах верховенства права забезпечує
захист гарантованих Конституцією та
Законами України прав і свобод людини і
громадянина, прав і законних інтересів
суспільства і держави, вважає за
справедливе у задоволенні заяви
відмовити.

Керуючись ст.ст.151-153 ЦПК України
суд,

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви позивачів ОСОБА_4,
ОСОБА_5 про забезпечення позову від
05.08.2014р.- відмовити.

На ухвалу може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду
Закарпатської області протягом 5-ти
днів з дня її винесення.

Суддя А. А. Надопта