КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа
№552/3498/14-ц
Провадження № 2/552/1405/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.08.2014 року Київський районний суд м.
Полтави в складі:

Головуючого судді Кузіної Ж.В.

при секретарі Павленко Л.М.

за участю представника відповідача
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Полтави
цивільну справу за позовною заявою
Публічного акціонерного товариства
«Альфа-Банк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості, третя особа ОСОБА_3,
суд,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом
про стягнення з відповідача
заборгованості посилаючись на те, що 08
квітня 2008 року між позивачем та ОСОБА_3
укладений кредитний договір № 490062375
відповідно до якого останній отримав
кредит в сумі 48 850 грн. З метою
забезпечення виконання зобов»язань
між позивачем та третьою особою ОСОБА_3,
08 квітня 2008 року укладений договір
поруки між сторонами, відповідно до
якого відповідач відповідає перед
позивачем за виконання умов
кредитного договору ОСОБА_3 У зв»язку з
невиконання ОСОБА_3 взятих на себе
зобов»язань по поверненню кредитних
коштів, станом на 13 травня 2014 року
утворилась заборгованість у розмірі 370
230,57 грн., яка складається з
простроченої заборгованості по
кредиту 48 850 грн., за відсотками 26 568,83
грн., по комісії 4 376, 96 грн., нарахована
пеня в межах строку позовної давності
290 434 грн. 78 коп.

У судове засідання представник
позивача не з»явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належно,
надав суду заяву про розгляд справи в
його відсутність, позовні вимоги
підтримує та просить задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_1
позовні вимоги не визнав та пояснив, що
позивач в установлений 6-місячний строк
по закінченню виконання зобов»язань
не звернувся до поручителя з вимогою
про повернення коштів, а тому позивачем
пропущений строк звернення до
поручителя з вимогою про стягнення
заборгованості. Крім того, позивачем
заявлені позовні вимоги до поручителя ,
а не безпосередньо до ОСОБА_3, який
отримував кредит. Позивачем нарахована
пеня, яка перевищує розмір
заборгованості, що є підставою
відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України для її
зменшення. Вважає позов
необґрунтованим та недоведеним, тому
просив відмовити у його задоволенню.

Третя особа ОСОБА_3 в судове
засідання не з»явився, про час та місце
розгляду справи повідомлений належно,
пояснень по суті позову до суду не
направив.

Враховуючи наявність в справі
достатніх матеріалів про права та
взаємовідносини сторін, приймаючи до
уваги відсутність клопотань про
відкладення з поважних причин
розгляду справи та інших підстав,
передбачених ст. 169 ЦПК України для
можливого відкладення розгляду справи,
суд вважає за можливе розглянути
справу без участі осіб, що не з»явились
в судове засідання.

Суд, заслухавши пояснення
представника відповідача, дослідивши
зібрані в справі докази, приходить до
висновку, що позовні вимоги підлягають
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 08 квітня 2008
року між позивачем та ОСОБА_3 укладений
кредитний договір № , відповідно
до умов якого ОСОБА_3 отримав кредит у
розмірі 48 850 грн. , з нарахуванням 14,75 %
річних, сплатою 0,14 % комісії від сум
кредиту, з датою остаточного погашення
08 квітня 2013 року.

Даний договір складається з двох
розділів, Розділу № 1 «Базові умови
кредитування» та розділу № 2 «Загальні
умови кредитування фізичних осіб»,
які нероздільно пов»язані між собою та
складають єдиний документ.

Відповідно до п. 11.3 «Загальних умов
кредитування фізичних осіб» сторони
реалізуючи свої права, що встановлені
статтею 259 ЦК України, домовились про
те, що позовна давність за спорами, що
випливають із Договорів, включаючи,
але не обмежуючись відшкодуванням
збитків, сплати неустойки(штрафів,
пені) тощо, становить 50 років.
Сторонами встановлено, що вказане
застереження до Договору є договором
про збільшення позовної давності.

Статтею 525 ЦК України встановлено, що
одностороння відмова від зобов'язання
або одностороння зміна його умов не
допускається, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання
має виконуватись належним чином
відповідно до умов договору та вимог ЦК
України, інших актів цивільного
законодавства, а за відсутності таких
умов та вимог - відповідно до звичаїв
ділового обороту або інших вимог, що
звичайно ставляться.

У зв»язку з невиконанням ОСОБА_3
взятих на себе зобов»язань по
кредитному договору, станом на 13
травня 2014 року утворилась
заборгованість, яка складається з
простроченої заборгованості по
кредиту 48 850 грн., за відсотками 26 568,83
грн., по комісії 4 376, 96 грн.

Згідно п. 3.4 розділу 2 «Загальних умов
кредитування фізичних осіб»
нарахована пеня у розмірі 290 434 грн. 78
коп.

08 квітня 2008 року між сторонами
укладений договір поруки № 490062375-П
відповідно до якого відповідач
поручається за виконання ОСОБА_3
обов»язків, що виникли на підставі
основного договору - кредитного
договору № 490062375 , що укладений між
банком та ОСОБА_3 08.04.2008 року, або можуть
виникнути на підставі нього у
майбутньому.

Також відповідно до умов договору
поруки поручитель відповідає перед
банком у тому ж обсязі, що і боржник.
Договір діє до повного виконання
зобов»язань боржника за основним
договором.

Відповідно до ст. 553 ЦК України
поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов»язання
боржником.

Позивач в порядку ст. 543 ЦК України
звернувся в суд з позовними вимогами до
відповідача, а тому посилання
представника відповідача на ту
обставину, що ОСОБА_3, який
безпосередньо отримував кредит не
залучений до участі у справі як
відповідач є безпідставними.

Що стосується посилань представника
відповідача, щодо пропуску позивачем
строку на звернення до відповідача
ОСОБА_2 з даними вимогами, то вказані
заперечення є неприйнятними виходячи з
наступного.

Згідно договору поруки, що укладений
між сторонами, відповідач підтвердив,
що він повністю ознайомлений з умовами
Основного договору ( кредитного
договору № 490062375 ) та обов»язками
боржника за ним.

Таким чином, відповідач ОСОБА_2 на
час укладення договору поруки був
обізнаний, що сторони за кредитним
договором № 490062375 встановили строк
позовної давності терміном 50 років.

Отже, на час укладення договору
поруки, відповідач був обізнаний як з
умовами кредитного договору так і з
умовами договору поруки , у тому числі
й договором про збільшення позовної
давності.

Враховуючи надані відповідачем
заперечення проти заявлених позовних
вимог в частині нарахування пені та
обставини, на які він посилається , суд
вважає за можливе відповідно до ч.3 ст.
551 ЦК України зменшити нараховану пеню
до 50 000 грн.

Крім нарахованої заборгованості,
пені на загальну суму 129 795 грн. 79 коп., з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню судовий збір
пропорційно задоволених позовних
вимог в сумі 1 297 грн. 96 коп.

Керуючись ст. ст. 525, 526, 551 ЦК України,
ст. ст. 10,11,60,88, 209, 212-215 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Альфа-Банк» заборгованість по
кредитному договору № у розмірі
129 795 грн. 79 коп. , судові витрати у
розмірі 1 297 грн. 96 коп., а всього 131 093
грн. 75 коп.

У задоволенні інших позовних вимог
відмовити

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду
Полтавської області через Київський
районний суд м. Полтави протягом десяти
днів з дня його проголошення . Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Головуючий
Ж.В.Кузіна