АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/5766/14
Справа № 636/5616/13-ц
Головуючий І-ої інстанції: Гуменний
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Сащенка І.С.

суддів: - Коваленко І.П.,
Довгаль А.П.,

при секретарі - Шабас О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_3
на рішення Чугуївського міського суду
Харківської області від 16 липня 2014 року
по справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, Новопокровської
селищної ради Чугуївського району
Харківської області, ДП
«Новопокровський комбінат
хлібопродуктів», треті особи: орган
опіки та піклування Новопокровської
селищної ради Чугуївського району
Харківської області, Чугуївський РВ ГУ
ДМС України в Харківській області про
визнання недійсним ордеру на квартиру,
позбавлення права користування
житловим приміщенням та зняття з
реєстраційного обліку,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з вказаним позовом.

В обґрунтування вимог вказав, що він з
сім'єю отримав ордер на право зайняття
3-х кімнатної квартири, загальною
площею 38,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3, яка
пізніше була перейменована на АДРЕСА_3,
а будинку був присвоєний номер 8. У
квітні 2013 року він приватизував
вказану квартиру і під час
приватизації дізнався, що в кімнаті №5,
площею 17,1 кв.м., на підставі ордеру
зареєстровані відповідачі за рішенням
адміністрації та членів
профспілкового комітету
Новопокровського КХП від 15.06.1999 року.
Відповідач і його сім'я жодного дня не
проживали в його квартирі, але
добровільно знятися з реєстраційного
обліку не бажають, чим порушуються його
права власника.

Просив визнати недійсним ордер на
квартиру №108 від 15 червня 1999 року,
виданий ОСОБА_4 виконавчим комітетом
Новопокровської селищної ради
Чугуївського району Харківської
області на підставі рішення виконкому
№19 від 11.05.1999 року, визнати ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7 такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням - квартирою, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та
зняти їх з реєстраційного обліку.

Позивач в ході судового розгляду
уточнив позовні вимоги в частині
скасування ордеру та просив визнати
недійсним ордер на квартиру, виданий
відповідачу та його сім'ї, підтримав
свій позов у повному обсязі.

Представник позивача у судовому
засіданні підтримав уточнені позовні
вимоги позивача.

Відповідачі у судовому засідання проти
задоволення позовних вимог
заперечували та пояснили, що вони на
підставі ордеру вселилися в кімнату, з
якої вибула колишня дружина позивача.
Деякий час вони там проживали, але
через постійні сварки виїхали з
кімнати і тепер там не мешкають, але
проводили оплату комунальних послуг.

Представник Новопокровської селищної
ради Чугуївського району Харківської
області та третьої особи - органу опіки
та піклування Новопокровської
селищної ради - у судовому засіданні
проти позовних вимог заперечували.

Рішенням Чугуївського міського суду
Харківської області від 16 липня 2014 року
у задоволенні позовних вимог ОСОБА_3
відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове, яким
повністю задовольнити його позовні
вимоги. Посилається на порушення судом
норм матеріального та процесуального
права. Зазначає, що виділення кімнати
відповідачам в квартирі відбулося з
порушенням чинного на той час
законодавства, в зв'язку з чим є всі
підстави для задоволення його позову.

Колегія суддів, вислухавши суддю -
доповідача, пояснення осіб, які
з'явилися, дослідивши матеріали справи
та обговоривши доводи апеляційної
скарги вважає, що скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів. Жоден доказ не має для
суду наперед встановленого значення.
Суд оцінює належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності. Результати
оцінки доказів суд відображає в
рішенні, в якому наводяться мотиви їх
прийняття чи відмови у прийнятті.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_3 суд першої інстанції
виходив з того, що підстав для визнання
ордеру недійсним, які передбачені ч. 1
ст. 59 ЖК України немає.

Судова колегія апеляційного суду
погоджується з висновками суду першої
інстанції.

Відповідно до вимог ст. 59 ЖК України
ордер на жиле приміщення може бути
визнано недійсним у судовому порядку
у випадках подання громадянами не
відповідаючих дійсності відомостей
про потребу в поліпшенні житлових
умов, порушення прав інших громадян
або організацій на зазначене в ордері
жиле приміщення, неправомірних дій
службових осіб при вирішенні питання
про надання жилого приміщення, а також
в інших випадках порушення порядку і
умов надання жилих приміщень. Вимогу
про визнання ордера недійсним може
бути заявлено протягом трьох років з
дня його видачі.

Встановлено, що 12.01.1988 року за рішенням
виконавчого комітету Новопокровської
ради був виданий ордер №743-п ОСОБА_3,
сім'я якого складається з 4-х чоловік, а
саме: ОСОБА_8 - дружина, ОСОБА_9 - батько,
ОСОБА_10 - мати, на право зайняття 3-х
кімнатної квартири АДРЕСА_3 ( а.с. 11 ).

Рішенням народного суду Чугуївського
району від 4.10.1988 року виділено в
користування ОСОБА_8 одну кімнату у
вказаній квартирі, площею 12,7 кв.м. ( а.с.
67, 68 ).

ОСОБА_8 (ОСОБА_11) надала директору КХП
заяву, в якій вказала, що при наданні її
сім'ї у складі 4-х чоловік іншої
житлової площі, звільнить кімнату у
квартирі АДРЕСА_1, яку займала на той
час ( а.с. 175 )

Після отримання квартири АДРЕСА_2
ОСОБА_8 повернула комбінату займану
кімнату у квартирі №18 .

Згідно виписки з протоколу сумісного
засідання адміністрації та
профспілкового комітету
Новопокровського комбінату
хлібопродуктів від 18.02.1999 року, згідно
списку черговиків ОСОБА_4 виділено на
сім'ю з 4 осіб 1 кімнату житловою площею
12,7 кв.м. АДРЕСА_3 ( а.с. 177 ).

Згідно Списку осіб, які вселялися у
будинок АДРЕСА_2, затвердженого на
засіданні виконкому Новопокровської
ради протоколом №3 від 11.05.1999 року та
погодженого Головою Харківського
обласного комітету профспілки
працівників агропромислового
комплексу 9.06.1999 року, ОСОБА_4 разом із
сім'єю в кількості 3-х осіб була
виділена одна кімната квартири АДРЕСА_3
на підставі ордеру №108 від 15.06.1999 року (
а.с. 178 ).

Рішенням Новопокровської селищної
ради Чугуївського району Харківської
області від 26.12.2003 року перейменовано
АДРЕСА_3 у АДРЕСА_3 і присвоєно
комплексу будівель, який знаходиться
по цій вулиці, нові номери, а саме
будинку № 1-Д присвоєно № 8 (а.с. 12).

Відповідно до вимог ст. ст. 52, 53 ЖК
України, у випадках, коли згідно із
законодавством жиле приміщення
надається за спільним рішенням
адміністрації підприємства, установи,
організації та профкому або за
спільним рішенням громадської
організації та її профспілкового
органу з наступним повідомленням
виконкому місцевої ради або місцевої
державної адміністрації, право на
жиле приміщення виникає з часу його
надання.

Суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
відповідач разом з сім'єю набув право
користування вільною кімнатою у
квартирі №18 буд. 1 -Д на підставі ордеру
з часу його отримання.

Посилання ОСОБА_3 в позовній заяві та
апеляційній скарзі на те, що сім'я
відповідачів вселилася в кімнату
площею 12,7 кв. м., не дивлячись на те, що
ордером їм була виділена кімната
площею 17,0 кв. м., а також те, що на час
видачі ордера кімната була зайнята
його колишньою дружиною судовою
колегією не приймаються.

Представник ДП «Новопокровського КХП»
в судовому засіданні першої інстанції
та представник Новопокровської
селищної ради Чугуївського району
Харківської області в суді апеляційної
інстанції пояснили, що це виникло через
технічну помилку, у всіх інших
документах площа кімнати зазначена
вірно - 12,7 кв.м.

Згідно зі ст. ст. 59, 60 ЦПК України
доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

При цьому кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Обставини, які мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися іншими
засобами доказування.

Доказування по цивільній справі, як і
судове рішення не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Доказів на підтвердження того, що
ОСОБА_8 (ОСОБА_11) не звільнила займану
нею кімнату після отримання іншого
житлового приміщення позивачем не
надано.

Постановою Пленуму Верховного Суду
України №2 від 12.04.1985 року «Про деякі
питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України» роз'яснено, що на вимоги про
визнання недійсним ордера на жиле
приміщення за передбаченими ст. 59 ЖК
підставами поширюється трирічний
строк позовної давності.

Про те, що спірна кімната виділена для
проживання відповідачу та членам його
сім'ї позивачу мало бути відомо не з
моменту приватизації спірної квартири,
а з часу, коли почали надходити рахунки
про сплату комунальних послуг, в яких
зазначено прізвища обох сторін (а.с. 120 -
127 ).

Згідно ст. 303 ЦПК України апеляційний
суд перевіряє в апеляційному порядку
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції. Апеляційний
суд досліджує докази, які судом першої
інстанції були досліджені з порушенням
встановленого порядку або в
дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

Колегією суддів не встановлено таких
порушень норм процесуального та
матеріального права, які могли стати
підставою відповідно до вимог ст. 309 ЦПК
України для перегляду рішення суду
першої інстанції та ухвалення нового
про задоволення позову.

Згідно ст. 308 ЦПК
України апеляційний суд відхиляє
апеляційну скаргу і залишає рішення
без змін, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 317, 319, 323,
324 ЦПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Чугуївського міського
суду Харківської області від 16 липня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді