печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

30 вересня 2014 року
Печерський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді -
Батрин О.В.,

при секретарі - Лимар А. О.,

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві заяву позивача
ОСОБА_1 про забезпечення позову у
цивільній справі за його позовом до
Публічного акціонерного товариства
«Міський Комерційний Банк» про
стягнення вкладу, майнової та
моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

У судовому засіданні позивач надав
заяву про забезпечення позову шляхом
накладення арешту на
кореспондентський рахунок ПАТ
«Міський Комерційний Банк» та усі його
кореспондентські рахунки в інших
банках, у тому числі за кордоном, у
розмірі 2 883 934 грн. 25 коп. та 212 313,07
доларів США, оскільки не вжиття
вказаного заходу забезпечення позову
зможе утруднити або зробити неможливим
виконання рішення суду, так як
відповідач не виконує умови договорів
банківського вкладу щодо повернення
сум вкладів та виплати відсотків, не
надає згоду на розірвання договорів,
укладених з позивачем, відповідачу
Національним банком України
відмовлено в отриманні коштів на
рефінансування, Національний банк
України готує рішення про віднесення
відповідача до категорії
неплатоспроможних і передачі Фонду
гарантування вкладів фізичних осіб,
тобто до його подальшої ліквідації та
втрати коштів позивача.

Представник відповідача до судового
засідання не з'явився. Тому, суд
розглянув вказану заяву у його
відсутність.

Заслухавши пояснення позивача та
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про відмову в
задоволенні вказаної заяви з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України у
заяві про забезпечення позову повинно
бути зазначено: причини, у зв'язку з
якими потрібно забезпечити позов; вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності; інші відомості, потрібні
для забезпечення позову.

Окрім того, згідно з ч. 3 ст. 152 ЦПК
України види забезпечення позову мають
бути співмірними із заявленими
позивачем вимогами.

Таким чином, розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суд (суддя) має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Крім того, відповідно до п. 4 Постанови
Пленуму Верховного Суду України від 22
грудня 2006 року № 9 «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
при встановленні зазначеної
відповідності слід враховувати, що
вжиті заходи не повинні перешкоджати
господарській діяльності юридичної
особи або фізичної особи, яка здійснює
таку діяльність і зареєстрована
відповідно до закону як підприємець.
Вирішуючи питання про забезпечення
позову, суд має брати до уваги інтереси
не тільки позивача, а й інших осіб,
права яких можуть бути порушені у
зв'язку із застосуванням відповідних
заходів. Наприклад, обмеження
можливості господарюючого суб'єкта
користуватися та розпоряджатися
власним майном іноді призводить до
незворотних наслідків.

Разом з тим, зі змісту заяви такої
реальної загрози невиконання чи
утруднення виконання відповідачем
можливого рішення суду про задоволення
позову не вбачається. Доводи позивача в
обґрунтування забезпечення позову
ґрунтуються лише на його припущеннях.

Крім того, заява позивача не містить
посилання на конкретне майно
відповідача, на яке слід накласти арешт
з метою застосування заходів
забезпечення позову.

Ураховуючи наведене, суд дійшов
висновку про відмову у задоволенні
заяви позивача про забезпечення
позову.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст. 152, 153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1
про забезпечення позову у цивільній
справі за його позовом до Публічного
акціонерного товариства «Міський
Комерційний Банк» про стягнення
вкладу, майнової та моральної шкоди -
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена через
Печерський районний суд м. Києва до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подання апеляційної скарги протягом
п'яти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
Батрин О.В.