Справа № 524/7018/13-ц
29.08.2014 року. Автозаводський районний
суд м. Кременчука Полтавської області
Головуючої судді - Кривич Ж.О.,
при секретарі - Власовій М.М.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кременчуці цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3, Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«РАЙП», Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «УНІКА»
про стягнення втраченого доходу,
майнової та моральної шкоди -
У серпні 2013 року ОСОБА_1 звернулася в
суд із зазначеним позовом. Посилаючись
на на статті 22, 1187, 1194, 1195, 1202 Цивільного
Кодексу України, просила суд про
- стягнути з кожного із фізичних
осіб-відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на
її користь одноразовим платежем по 1720,44
грн. втраченого доходу за 12 місяців;
- стягнути з кожного з них по 143,37грн.
втраченого доходу щомісячними
платежами довічно, починаючи з 13-го
місяця після набрання рішенням
- стягнути з кожного з них на її
користь по 494 862,82 грн. моральної шкоди;
- стягнути з кожного з юридичних
осіб-відповідачів - Товариства з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «РАЙП» (далі по тексту рішення
СК «РАЙП») та Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «УНІКА»
(далі по тексту рішення СК «УНІКА») - на
її користь по 12 763,60 грн. майнових
збитків та по 638,18 грн. в якості
відшкодування моральної шкоди.
ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 суду
пояснили, що 4 травня 2012 року у м.
Кременчуці на перехресті вулиць
Пролетарської та Жовтневої сталася
дорожньо-транспортна пригода з вини
водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3, в результаті
чого позивачка, яка перебувала як
пасажирка таксі в автомобілі під
керуванням ОСОБА_3, отримала середньої
тяжкості тілесні ушкодження, що
викликали довготривалий розлад
здоров»я. Вироком Автозаводського
районного суду м.Кременчука від 6
вересня 2012 року, який набрав законної
сили, обидва водії визнані винними у
злочині, передбаченому частиною 1
статті 286 Кримінального Кодексу
Через отримані травми ОСОБА_1
проходила тривале стаціонарне
лікування, численні обстеження,
перенесла операції, і 18 березня 2013 року
їй встановлена третя група
інвалідності із втратою 25%
ОСОБА_1 вважала, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3
мають відшкодувати їй втрачений
заробіток та моральну шкоду.
Відповідачі - Страхові компанії як
страховики цивільно-правової
відповідальності водіїв зобов»язані
їй відшкодувати в рівних частках
майнову шкоду, яка полягала у витратах
на лікування, та моральну шкоду.
Відповідач ОСОБА_2 позов визнав
частково: погоджувався сплатити
потерпілій одноразовим платежем
втрачений заробіток за 12 місяців в сумі
1 720,44 грн., заперечував проти стягнення
з нього щомісячно 143,37 грн. втраченого
заробітку довічно та частково визнав
вимоги про стягнення моральної шкоди,
запропонувавши її грошовий еквівалент
в сумі 25 000 грн. Він та його представник
ОСОБА_5 пояснили, що сплачувати
щомісячно і довічно ОСОБА_1 втрачений
заробіток у ОСОБА_2 немає можливості, а
визначений позивачкою розмір
моральної шкоди вважали завищеним та
Відповідач ОСОБА_3 позов визнав
частково. Не заперечував про стягнення
з нього одноразовим платежем
втраченого доходу за 12 місяців в сумі 1
720,44 грн. та 143,37 грн. щомісячно у
подальшому; проти розміру моральної
шкоди заперечував. Він та його
представник ОСОБА_6 вважали, що
грошовий еквівалент моральної шкоди
визначений позивачкою неправильно та
просили суд зменшити його, посилаючись,
зокрема, і на стан здоров»я самого
відповідача ОСОБА_3, який захворів на
СК «РАЙП» свого представника в судове
засідання не направила, про розгляд
справи повідомлялась належним чином
(а.с.81,150,178,194,196).
СК «УНІКА» свого представника в судове
засідання не направила, про розгляд
справи повідомлялась належним чином
(а.с.77,91,122,137,179).
Суд, дослідивши надані докази,
вислухавши пояснення учасників
судового розгляду, встановив такі
фактичні обставини справи:
Вироком Автозаводського районного
суду м. Кременчука від 6 вересня 2012 року,
який набрав законної сили, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 були засуджені за частиною 1
статті 286 Кримінального Кодексу
України (а.с. 13,14). Суд встановив, що 4
травня 2012 року близько 23-ї години на
перехресті вулиць Пролетарської та
Жовтневої в м. Кременчуці сталася
дорожньо-транспортна пригода з участю
автомобілей ЗАЗ 110307 д.н.з. НОМЕР_1 під
керуванням водія ОСОБА_2 та
автомобіля ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_2 під
керуванням ОСОБА_3 Дії обох водіїв не
відповідали вимогам Правил дорожнього
руху України - ОСОБА_2 не виконав вимоги
п.п. 8.7.3(є), 8.10, 16.3, а ОСОБА_3 - вимоги п.12.3,
та знаходились у причинному зв»язку із
ДТП. Внаслідок їх дій пасажирка таксі -
автомобіля, яким керував ОСОБА_3, -
ОСОБА_1 отримала численні тілесні
ушкодження, які відносяться до
ушкоджень середньої тяжкості.

Потерпіла ОСОБА_1 тривалий час і
неодноразово перебувала на
стаціонарному лікуванні, проходила
обстеження, перенесла хірургічні
втручання. 18 березня 2013 року їй було
встановлено третю групу інвалідності з
втратою 25 % працездатності (а.с.23,35).

Цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_2 була
застрахована в Товаристві з додатковою
відповідальністю «Страховій компанії
«ПЛЮС», яка рішенням загальних зборів
учасників від 12 вересня 2011 року змінила
найменування на Товариство з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «РАЙП»

Цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_3 була
застрахована у Приватному
акціонерному товаристві «Страхова
компанія «УНІКА».

Водії звернулися у встановлений
законом строк до страховиків із
заявами-повідомленнями про
дорожньо-транспортну пригоду, але
страховики заяви залишили без
реагування.

У період часу, коли сталася ДТП, ОСОБА_1
не працювала. Мінімальна заробітна
плата станом на дату ДТП становила 1094,00
грн.; з 01.01.2013 року розмір мінімальної
заробітної плати встановлений у сумі
1147,00 грн.

Витрати позивачки на лікування на час
пред'явлення позову склали 12 399,20 грн.,
що підтверджується письмовими
доказами.

Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК
України шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1190 ЦК України передбачено, що
особи, спільними діями або
бездіяльністю яких було завдано шкоди,
несуть солідарну відповідальність
перед потерпілим. За заявою
потерпілого суд може визначити
відповідальність осіб, які спільно
завдали шкоди, у частці відповідно до
ступеня їхньої вини.

Фізична або юридична особа, яка
завдала шкоди каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я фізичній особі,
зобов'язана відшкодувати потерпілому
заробіток (дохід), втрачений ним
внаслідок втрати чи зменшення
професійної або загальної
працездатності, а також відшкодувати
додаткові витрати, викликані
необхідністю посиленого харчування,
санаторно-курортного лікування,
придбання ліків, протезування,
стороннього догляду тощо. У разі
каліцтва або іншого ушкодження
здоров'я фізичної особи, яка в момент
завдання шкоди не працювала, розмір
відшкодування визначається виходячи з
розміру мінімальної заробітної плати.
Шкода, завдана фізичній особі
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я, відшкодовується без
урахування пенсії, призначеної у
зв'язку з втратою здоров'я, або пенсії,
яку вона одержувала до цього, а також
інших доходів (стаття 1195 ЦК України).

Згідно частини 1 статті 1202 ЦК України
відшкодування шкоди, завданої
каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я
або смертю потерпілого, здійснюється
щомісячними платежами. За наявності
обставин, які мають істотне значення,
та з урахуванням матеріального
становища фізичної особи, яка завдала
шкоди, сума відшкодування може бути
виплачена одноразово, але не більш як
за три роки наперед.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Моральна шкода
полягає, зокрема, у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я…Моральна шкода
відшкодовується грішми, іншим майном
або в інший спосіб. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього
відшкодування.Моральна шкода
відшкодовується одноразово, якщо інше
не встановлено договором або законом.

Стаття 24 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» встановлює, що у зв'язку з
лікуванням потерпілого
відшкодовуються обґрунтовані
витрати, пов'язані з доставкою,
розміщенням, утриманням,
діагностикою, лікуванням,
протезуванням та реабілітацією
потерпілого у відповідному закладі
охорони здоров'я, медичним
піклуванням, лікуванням у домашніх
умовах та придбанням лікарських
засобів.

Мінімальний розмір страхового
відшкодування (регламентної виплати)
за шкоду, пов'язану із стійкою втратою
працездатності потерпілим внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,
становить у разі встановлення III групи
інвалідності - 12 мінімальних
заробітних плат у місячному розмірі,
встановлених законом на дату настання
страхового випадку ( стаття 26 Закону). В
даному випадку цей розмір становить 13
128,00 грн. (1094,00 грн.x12).

Страховиком (у випадках,
передбачених підпунктами "г" і "ґ"
пункту 41.1 та підпунктом "в" пункту 41.2
статті 41 цього Закону, - МТСБУ)
відшкодовується потерпілому - фізичній
особі, який зазнав ушкодження здоров'я
під час дорожньо-транспортної
пригоди, моральна шкода у розмірі 5
відсотків страхової виплати за шкоду,
заподіяну здоров'ю (стаття 26-1 Закону).

Суд приходить до висновку, що ступінь
необережної вини відповідачів ОСОБА_2
та ОСОБА_3 щодо наслідків ДТП є
однаковою, тому відповідати за позовом
вони мають у рівних частках. З них у
відповідності до статей 1195,1202 ЦК
України на користь позивачки слід
стягнути одноразовим платежем
втрачений дохід за 12 місяців в сумі 1720,44
грн., втрачений дохід в сумі 143,37 грн.
щомісячними платежами, починаючи з 13
місяця після набрання рішенням
законної сили і довічно.

Врахувавши тяжкість отриманих
тілесних ушкоджень, тривалість
перенесених фізичних страждань,
негативні зміни, які сталися у житті
позивачки, суд погоджується з тим, що
ОСОБА_1 завдана значна моральна шкода.
Відшкодувати її слід з відповідачів
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у сумі по 200 000,00 грн. з
кожного.

З відповідачів - Товариства з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «РАЙП» та «Страхова компанія
«УНІКА» на користь ОСОБА_1 підлягають
стягненню по 12 763,60 грн. майнових
збитків і по 638,18 грн. у відшкодування
моральної шкоди.

На підставі викладеного, відповідно до
статей 215-218 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
одноразовим платежем втрачений дохід
за 12 місяців в сумі 1720,44 грн., втрачений
дохід в сумі 143,37 грн. щомісячними
платежами, починаючи з 13 місяця після
набрання рішенням законної сили і
довічно та 200 000,00 грн. у відшкодування
моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
одноразовим платежем втрачений дохід
за 12 місяців в сумі 1720,44 грн., втрачений
дохід в сумі 143,37 грн. щомісячними
платежами, починаючи з 13 місяця після
набрання рішенням законної сили і
довічно та 200 000,00 грн. у відшкодування
моральної шкоди.

Стягнути з Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«РАЙП» на користь ОСОБА_1 12 763,60 грн.
майнових збитків і 638,18 грн. у
відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія «УНІКА»
на користь ОСОБА_1 12 763,60 грн. майнових
збитків і 638,18 грн. у відшкодування
моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - з кожного -
судові витрати:

- по 487,20 грн. (243,60+243,60) судового
збору у державний бюджет;

- по 2 000,00 грн. витрат на правову
допомогу на користь ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Полтавської області
через Автозаводський районний суд м.
Кременчука шляхом подання апеляційної
скарги на рішення суду протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строків подання
апеляційної скарги або розгляду справи
Апеляційним судом, якщо рішення не
скасовано.

Суддя