Справа № 638/7447/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року Дзержинський районний суд міста Харкова у складі:

головуючого судді - ЛОСЄВОЇ Д.А.

при секретарі - ВОРОНІНІ Д.Г.

за участю представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2, відповідача ОСОБА_3, представника відповідачів ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5, представника відповідача ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Дзержинського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, третя особа Харківська міська рада про зобовязання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди,

встановив:

27 травня 2014 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог в останній редакції (а.с. 114-116), просила суд зобовязати ОСОБА_3 та ОСОБА_6 відновити роздільну міжквартирну стінку між туалетом-ванною кв. 45 і спальнею АДРЕСА_1 до проектної товщини, відновити звукоізоляцію і вентиляційну систему квартири 45, привівши її у відповідність з колишнім станом, також просить стягнути з ОСОБА_3 10 000 грн. за заподіяння моральної шкоди за антисанітарний стан коридору, шум і порушення звукоізоляції між квартирами протягом тривалого часу.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що згідно договору купівлі-продажу, вона купила квартиру АДРЕСА_2 в 2003р. Власником сусідньої квартири № 45 є ОСОБА_8В, який в 2009 р. почав капітальний ремонт цієї квартири, який тривав 3 роки і закінчився в 2013 р. Ремонт здійснювався з переплануванням квартири, ліквідацією блокових кабін туалету та ванної кімнати, в результаті чого зменшена товщина межкімнатної стінки, що є сусідами з моєю спальнею і погіршена звукоізоляція з квартирою № 45. Їм зіпсована вентиляційна система і зламані вентиляційні жалюзі, всі запахи із квартири № 45 безпосередньо переймається до неї у квартиру. У вересні 2013р. відповідачі ОСОБА_8 квартиру продали ОСОБА_9

Протягом 3,5 року цілодобово стукіт, гуркіт, вереск електродрилі, болгарки, коридор і загально поверхова площадка були засипані цементом, піском, пилом, брудом. Поки тривав ремонт стояв запах нітрофарби, зварювання, валялися армовані шматки стін. Її квартира була засипана цементом і стояв запах фарби. Після закінчення ремонту всередині квартири, стало ясно, що кошмар не закінчився, тому що звукоізоляція була порушена, і кожен звук з квартири № 45 чувся в її спальній кімнаті. Вентиляційна система не працює, витяжка була закрита, що є грубим порушенням ст.ст.382, 383 ЦК України.

Також позивачка вказала, що вона і її чоловік ОСОБА_10 старі хворі люди, купили цю квартиру, щоб гідно і тихо прожити свою старість на пенсії, хворі серцевими хворобами, високий тиск, напади тахікардії і багато іншого, а з квартири № 45 всі звуки чутні в нашій спальні і неможливо спокійно спати. У зв'язку з чим, вона звернулася в усі організації, які могли б мені надати їй допомогу з відновленням звукоізоляції в квартирі.

Практично всі організації їй відповіли, що комісійним обстеженням установлено, що в 2011 році власником квартири № 45 проводилися ремонтні роботи і в ході робіт демонтована перегородка між ванною і туалетом. Усі відповіді на її скарги підтверджують виробництво їм ремонтних робіт і демонтаж перегородки, внаслідок чого була порушена звукоізоляція моєї квартири і вентиляційна система. Крім того, незаконні дії ОСОБА_8 підтверджуються показаннями сусідів: ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15

Відповідач ОСОБА_16 постійно порушував «Правила користування приміщеннями житлових будинків», затверджених КМУ України № 572 від 08.10.1992г.

Крім цього ОСОБА_1 вказує, що 23.08.12г., ОСОБА_4 вдарив її в обличчя кулаком в коридорі і вона впала на бетонну підлогу, втратила свідомість і протягом півгодини пролежала без свідомості. Потім сусіди з 7 - поверху кв.28 викликали «швидку допомогу» і міліцію. Вона була доставлена ??в лікарню № 4 зі струсом головного мозку, переломом кісток носа і носової перегородки, ударами голови, обличчя та грудної клітини, носовою кровотечею. Пролікувавшись 0,5 місяці в лікарні, з'ясувалося, що у неї погіршився зір, слух і посилилися головні болі, вона була прооперована і знаходиться на лікуванні в лікарні по теперішній час. За результатами перевірки даного факту відносно ОСОБА_16 проводиться досудове розслідування, а вона визнана потерпілою в справі. Таким чином незаконними діями відповідача ОСОБА_8 їй завдано моральну шкоду, яку вона оцінює у розмірі 10 000 гривень.

Позивачка ОСОБА_1 та її представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3, у судовому засіданні проти позову заперечував та просив у задоволенні позову відмовити.

Відповідач ОСОБА_4 у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином.

Представник відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_3 ОСОБА_5 проти позову заперечували у повному обсязі. Вказували на необґрунтованість вимог про полагодження роздільної стінки між туалетом і ванною у кв. 45, безпідставність вимог про стягнення моральної шкоди та взагалі, на відсутність доказів порушення ними прав та законних інтересів позивача.

Відповідач ОСОБА_6 у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_6 - ОСОБА_7 проти позову також заперечувала, звертаючи увагу на те, що вона придбала зазначену квартиру у відповідача ОСОБА_3 вже після того, як він зробив в ній ремонт. Отже її вини у порушенні житлових та інших прав позивача бути не може. Підтримуючи правову позицію відповідачів ОСОБА_3 і ОСОБА_4 відповідач ОСОБА_6 звертала увагу на те, що позивач не надала доказів порушення її прав та законних інтересів.

Представник третьої особи Харківської міської ради у судове засідання повторно не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені своєчасно та належним чином, заперечень на позов не надали.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає що позов задоволенню не підлягає.

У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі.

Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

У відповідності до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 18.08.2003 є власницею квартири № 46 по вул. Ляпунова у м. Харкові на підставі договору купівлі-продажу від 17.08.2003 року, посвідченому приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_17, реєстровий № 2061.

07 лютого 2009 року відповідач ОСОБА_3, придбав квартиру № 45 у тому ж будинку. Цей договір було посвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу ОСОБА_18, реєстровий № 488. Таким чином ОСОБА_3 та позивачка стали сусідами, проживаючи на одному поверсі у спільному блоці.

Згідно статті 317 ЦК України власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до статті 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною 2 ст. 383 ЦК України встановлено право власників квартир здійснювати на свій розсуд ремонт і зміни у квартирі, за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку.

Після купівлі зазначеної квартири відповідач ОСОБА_4 розпочав ремонт, який проводив за свій рахунок силами найманих працівників. Під час проведення ремонту між ним та позивачкою виникли суперечки, повязані із доступом до лічильників електроенергії, які знаходилися у блоці. У звязку з цим та незручностями, які зазнавала позивачка під час проведення ремонту, між сторонами виникли особисті неприязні відносини.

Протягом 2010-2011 років ОСОБА_1 зверталася до КП «Жилкомсервіс», Дзержинської санітарно-епідеміологічної станції, Інспекції Державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області із заявами з питання ремонтних робіт, що проводилися у кв. 45.

Листом від 21.02.2010 № 2795/2/0705 КП «Жилкомсервіс» повідомило ОСОБА_1 про те, що комунальним підприємством було здійснено комісійне обстеження кв. № 45 по вул. Ляпунова у м. Харкові. Обстеженням встановлено, що ремонтні роботи проводилися в 2009 році. В ході робіт була демонтована перегородка між туалетом та ванною кімнатою, що відображено у Технічному паспорті КП «Харківське Міськ БТІ». Крім того, заявниця повідомлялася, що згідно Наказу Міністерства будування, архітектури і житлово-комунального господарства України від 08.02.2006 № 42 із змінами до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів незавершеного будівництва, затвердженої наказом Держбуду України від 24.05.2001 № 127 пункт 2.2 збільшення житлової або допоміжної площі за рахунок демонтажу перегородок, комор, облаштування дверних прорізів у внутрішніх некапітальних стінах не відноситься до самовільного будівництва.

Листом від 28.10.2010 № 7120-Г-501 Інспекція держархбудконтролю у Харківській області щодо демонтажу сантехнічної кабіни у кв. 45 повідомила ОСОБА_1 про те, що відповідно до ст.ст. 24, 30, 100 Житлового кодексу України Державний контроль за збереженням житлового фонду та належним його використанням здійснюється виконавчими комітетами районних у місті рад, житлово-експлуатаційними організаціями, а також спеціально уповноваженим на те органом державного контролю управлінням житлово-комунального господарства міськвиконкому. Технічний висновок щодо безпечності стану житлової квартири може бути виконано за замовленням проектною організацією, яка має відповідну ліцензію.

Листом від 22.02.2011 № 3.1/1386 Дзержинська райСЕС повідомила ОСОБА_1 про те, що її заяву було розглянуто сумісно із представниками дільниці № 7 КП «Жилкомсервіс» з виходом на місце. На момент перевірки ремонтні роботи не проводилися. Згідно Технічному паспорту в кв. № 45 туалет обєднано з ванною кімнатою, інші питання, викладені у заяві, до компетенції органів держсаннагляду не відносяться.

30 серпня 2013 року за договором купівлі-продажу, посвідченому приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу ОСОБА_19, реєстровий номер 1087, ОСОБА_3 продав належну йому квартиру № 45 ОСОБА_6.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В порушення зазначених норм позивачка не надала доказів на підтвердження обставин порушень її прав та законних інтересів.

Твердження позивача щодо протиправних дій відповідачів стосовно тривалості ремонту понад 3,5 роки, самовільного перепланування ними квартири, зменшення товщини міжквартирної перегородки з 29 од 17 см., пошкодження вентиляційної системи, наслідком чому стало погіршення звукоізоляції та проникнення запахів до квартири позивача не найшли свого підтвердження зібраними по справі доказами.

Навпаки, згідно листів КП «Жилкомсервіс», Дзержинської райСЕС, Інспекції держархбудконтролю у Харківській області ремонт у квартирі № 45 був проведений у 2009 році. Під час обстеження, залишків будівельного сміття, пилу, захаращування місць спільного користування співробітниками комунальних служб виявлено не було. Ліквідація відповідачем ОСОБА_3 блочної кабіни туалету і ванної кімнати з огляду на п. 2.2 Наказу Міністерства будування, архітектури і житлово-комунального господарства України від 08.02.2006 № 42 із змінами до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів незавершеного будівництва, затвердженої наказом Держбуду України від 24.05.2001 № 127 до самовільного будівництва не відноситься.

Згідно ст.ст. 15, 16, 23 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. З огляду на вказані норми, підставою для висунення вимог про стягнення моральної шкоди є саме порушення права. Таким чином недоведеність позивачкою фактів порушення відповідачами її прав та інтересів є підставою для незадоволення вимоги про стягнення моральної шкоди.

Щодо виписки із медичної картки позивачки від 05.09.2012 № 27140, то цей доказ до розгляду судом не береться. Він не пов'язаний з колом тих вимог, що ставляться ОСОБА_1 у позовної заяві, тобто цей доказ не містить інформації щодо предмету доказування. Відповідно до ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

З тих саме підстав судом не беруться до розгляду копії чеків, за якими в аптечних установах купувалися ліки, оскільки позивачка не довела причинно-послідовного звязку між протиправними діями відповідачів та необхідністю купувати ці ліки. Крім того, наявність наданих чеків сама по собі не свідчить про те, що вони придбались позивачкою.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 57, 58, 60, 208-210, 212-215, 222 Цивільного процесуального кодексу України, ст.ст. 15, 16, 23, 317, 319, 383 Цивільного кодексу України, п. 2.2 Наказу Міністерства будування, архітектури і житлово-комунального господарства України від 08.02.2006 № 42 із змінами до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації обєктів незавершеного будівництва, затвердженої наказом Держбуду України від 24.05.2001 № 127, суд

ВИРІШИВ:

У позові ОСОБА_1 до ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, третя особа Харківська міська рада про зобовязання вчинити певні дії та відшкодування моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Харківської області через Дзержинський районний суд міста Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: