РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року

м. Київ

Солом'янський районний суд м. Києва у
складі:

головуючого судді Українця В.В.

при секретарі Кошар А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
майна,

в с т а н о в и в:

14 липня 2014 року ОСОБА_1 звернулась в суд
з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна.

Свої вимоги мотивує тим, що з 25
листопада 1992 року перебуває у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2

31 грудня 1996 року відповідач придбав
квартиру АДРЕСА_1, що підтверджується
договором купівлі-продажу квартири.
Для придбання квартири вони витратили
спільні кошти. Вказана квартира була
оформлена лише на відповідача.

Просить суд ухвалити рішення, яким:

- визнати квартиру АДРЕСА_1 спільною
сумісною власністю подружжя;

- визнати за нею право власності на 1/2
частини квартири АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач
підтримала заявлені вимоги та просила
їх задовольнити та визнати за нею і за
відповідачем право власності по 1/2
частині квартири АДРЕСА_1 за кожним.

Відповідач у судовому засіданні
позовні вимоги визнав.

Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі
визнання відповідачем позову суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши
матеріали справи, проаналізувавши
надані докази, суд приходить до
наступного.

Судом встановлено, що сторони з 25
листопада 1992 року перебувають в
зареєстрованому шлюбі (а.с. 5).

Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте
подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності незалежно
від того, що один з них не мав з поважної
причини (навчання, ведення домашнього
господарства, догляд за дітьми,
хвороба, тощо) самостійного заробітку
(доходу).

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Сторони не дійшли згоди щодо поділу
спільного майна у досудовому порядку.

Суд вважає, що вимоги позивача про
поділ майна підлягають задоволенню з
огляду на наступне.

Позивач зазначила, що під час шлюбу
сторони придбали квартиру АДРЕСА_1, що
підтверджується договором
купівлі-продажу квартири від 31 грудня
1996 року, оформлений на ім'я ОСОБА_2 (а.с.
6).

Відповідач у судовому засіданні не
заперечував проти запропонованого
позивачем варіанту поділу майна
подружжя.

Суд вважає, що частки сторін в квартирі
АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю
подружжя, оскільки вона придбана в
шлюбі.

З огляду на наведене, позов підлягає
задоволенню.

На підставі ст. 88 ЦПК України, з
урахуванням задоволення позову,
стягненню з відповідача на користь
позивача підлягає 2880 гривень судового
збору.

Керуючись статтями 60, 70 СК України,
статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 88, 169, 174, 209, 212-215,
218, 223 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна
задовольнити.

У порядку поділу майна, що є спільною
сумісною власністю подружжя, визнати
за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1, загальна площа
квартири складає 38,9 кв. метри, житлова
площа складає 19,3 кв. метри.

У порядку поділу майна, що є спільною
сумісною власністю подружжя, визнати
за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину
квартири АДРЕСА_1, загальна площа
квартири складає 38,9 кв. метри, житлова
площа складає 19,3 кв. метри.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір у сумі 2880 гривень.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду міста Києва через
суд першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня проголошення рішення. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: