Справа №477/926/14-ц 07.07.2014 07.07.2014 07.07.2014
Провадження №22-ц/784/1872/14
Головуючий у першій інстанції -
апеляційної інстанції - Крамаренко Т.В.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня 2014 року

м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Миколаївської області в складі:

головуючої: Кутової Т.З.,

суддів: Буренкової К.О., Крамаренко
Т.В.,

із секретарем судового засідання:
Яценко Л.В.,

за участю: представника позивачки -
ОСОБА_3, відповідачів - ОСОБА_4, ОСОБА_5,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за

апеляційною скаргою

ОСОБА_6

на рішення Жовтневого районного суду
Миколаївської області від 22 травня 2014
року по справі за позовом

ОСОБА_6

до

ОСОБА_4, ОСОБА_5 за участю третьої особи
- приватного нотаріуса Жовтневого
районного нотаріального округу
Миколаївської області ОСОБА_7

про

визначення додаткового строку для
прийняття спадщини, -

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_6 звернулась з
позовом до ОСОБА_4, ОСОБА_5 про
визначення додаткового строку для
прийняття спадщини.

Позивачка зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла її мати - ОСОБА_8, після смерті
якої відкрилася спадщина. Вона, як
спадкоємиця за законом, звернулася до
нотаріальної контори для прийняття
спадщини, але з пропуском
установленого законом шестимісячного
строку, у зв'язку з чим, приватним
нотаріусом було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину та
роз'яснено про можливість звернення до
суду з позовом про визначення
додаткового строку, необхідного для
подання заяви про прийняття спадщини.

Посилаючись на те, що через сильне
душевне хвилювання та юридичну
необізнаність не звернулась до
нотаріуса у зв'язку з чим пропустила
указаний строк, позивачка просила суд
визначити їй додатковий строк для
подання заяви для прийняття спадщини.

Рішенням Жовтневого районного суду
Миколаївської області від 22 травня 2014
року у задоволенні позову ОСОБА_6
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи та невідповідність висновків
обставинам справи, просила рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким
задовольнити її позовні вимоги в
повному обсязі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника позивачки, відповідачів,
дослідивши докази по справі в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.1269, ч.1 ст. 1270 ЦК
України спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини. Для прийняття
спадщини встановлюється строк у шість
місяців, який починається з часу
відкриття спадщини.

Згідно зі ст. 1272 ЦК України, якщо
спадкоємець протягом строку,
встановленого ст. 1270 цього Кодексу не
подав заяву про прийняття спадщини, він
вважається таким, що не прийняв її. За
письмовою згодою спадкоємців, які
прийняли спадщину, спадкоємець, який
пропустив строк для прийняття
спадщини, може подати заяву про
прийняття спадщини до нотаріальної
контори за місцем відкриття спадщини.
За позовом спадкоємця, який пропустив
строк для прийняття спадщини з
поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини.

Отже, якщо спадкоємець пропустив
шестимісячний строк для подання заяви
про прийняття спадщини з поважних
причин, закон гарантує йому право на
звернення до суду з позовом про
визначення додаткового строку для
подання такої заяви.

Пленум Верховного Суду України в
пункті 24 Постанови від 30 травня 2008 року
№7 «Про судову практику у справах про
спадкування» роз'яснив, що вирішуючи
питання визначення особі додаткового
строку, суд досліджує поважність
причини пропуску строку для прийняття
спадщини. При цьому необхідно виходити
із того, що поважними є причини,
пов'язані з об'єктивними,
непереборними, істотними труднощами
для спадкоємця на вчинення цих дій.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, що 4 жовтня 2013 року
померла ОСОБА_8 після смерті якої
відкрилася спадщина на житловий
будинок АДРЕСА_1 (а.с.6).

Спадкоємицею за законом після смерті
ОСОБА_8 є її донька - ОСОБА_6 (а.с.7-8).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_8
була заведена 10 жовтня 2013 року за №94
приватним нотаріусом Жовтневого
районного нотаріального округу
Миколаївської області ОСОБА_7 (а.с.19).

11 квітня 2014 року приватним нотаріусом
Жовтневого районного нотаріального
округу Миколаївської області ОСОБА_7
ОСОБА_6 було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом у зв'язку з пропуском строку
для подання заяви про прийняття
спадщини (а.с.5).

Наполягаючи на задоволені позову,
ОСОБА_6 посилалася на поважність
причин пропуску строку для прийняття
спадщини - юридичну необізнаність та
душевне хвилювання, пов'язане зі смертю
матері.

Оскільки, як встановлено судом,
позивачка була обізнана про смерть
матері - ОСОБА_8, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 та отримала консультацію у
приватного нотаріуса Жовтневого
районного нотаріального округу
Миколаївської області з питання
прийняття спадщини, проте не надала
суду доказів наявності перешкод для
прийняття спадщини саме в період з
ІНФОРМАЦІЯ_1 по 4 квітня 2014 року.

З урахуванням встановленого та
положень вказаних вище норм, суд першої
інстанції дійшов вірного висновку про
відсутність правових підстав для
визначення позивачці додаткового
строку для прийняття спадщини та
обґрунтовано відмовив у задоволенні
позову.

Посилання в апеляційній скарзі на
моральні страждання після втрати
близької людини не заслуговують на
увагу, оскільки це не пов'язано з
об'єктивними, непереборними, істотними
труднощами для реалізації права на
спадщину шляхом подання заяви про
прийняття спадщина до нотаріальної
контори.

Доводи ОСОБА_6 про те, що у зв'язку з
хворобою в безпорадному стані
перебуває мати її чоловіка - ОСОБА_9 за
якою вона здійснює догляд є
безпідставними, оскільки належних
доказів на підтвердження обставин, що
саме ОСОБА_10 здійснює догляд за хворою
матеріали справи не містять, крім того
не впливають на обґрунтовані висновки
суду.

За таких обставин, колегія суддів
дійшла висновку про відсутність
підстав для скасуванню рішення суду,
ухваленого з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Керуючись статтями 303, 307, 308, 315 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л
а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду
Миколаївської області від 22 травня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але протягом двадцяти
днів з цього часу може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуюча:

Судді: