Справа № 466/2419/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30 липня 2014 року

Шевченківський
районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Едера П.Т.

при секретарі - Репета
К.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Львові цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів,-

у с т а н о
в и в:

11 квітня 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
Шевченківського районного суду м.
Львова з позовом про стягнення
аліментів. Просила винести рішення про
стягнення з відповідача аліменти в її
користь на утримання неповнолітньої
доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 4
000 грн. щомісячно, а також додаткові
витрати на лікуванні в розмірі 1 500 грн.
щомісячно, а всього в сумі 5 500 грн.
щомісячно до досягнення дитиною
повноліття.

В обґрунтування своїх вимог
покликається на те, що з відповідачем
уклала шлюб, який був зареєстрований
30.05.1998 року відділом реєстрації актів
громадянського стану Львівського
міськвиконкому, актовий запис №690. Від
шлюбу у них народилась донька - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1. На даний час між ними
припинені подружні відносини, тому нею
подано позов до суду про розірвання
шлюбу. Відповідач на протязі тривалого
часу не надавав коштів ні на сім'ю, ні на
утримання дитини. Дочка перебувала і
перебуває повністю на її утриманні.
Відповідач фактично ухиляється від
виконання своїх обов'язків. Відповідач
добровільно не надає кошти на
утримання дитини, позивач одна
займається її матеріальним утриманням,
вказала, що відповідач - приватний
підприємець і займається реалізацією
побутової хімії, самостійно утримувати
дитину їй важко, тому просить стягувати
з відповідача аліменти на утримання
неповнолітньої доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 4 000 грн.
щомісячно до досягнення дитиною
повноліття. Крім того, вказала, що їх
дочка хворіє. Просила стягувати з
відповідача в її користь додаткові
витрати на лікування дитини в розмірі 1
500 грн. щомісячно до досягнення дитиною
повноліття.

Позивач та представник позивача
ОСОБА_4, який діє на підставі договору
про надання правової допомоги від
25.05.2014 р. (а.с.16) позовні вимоги
підтримали повністю, надавши пояснення
аналогічні тим, що викладені в поданому
до суду позові.

Відповідач та його уповноважені
представники ОСОБА_5 та ОСОБА_6 згідно
довіреності від 19.05.2014 року серії НАА
171976 (а.с.23) проти позову заперечили,
покликаючись на обставини, зазначені у
поданому письмовому запереченні. В
подальшому відповідач визнав позов
частково, вказав, що погоджується
добровільно сплачувати доньці
аліменти в розмірі 400 грн., а по мірі
можливості, в залежності від його
матеріального стану надавати
додаткову матеріальну допомогу.
Пояснив, що працює найманим
працівником у ФОП «ОСОБА_7», - своєї
матері і отримує мінімальну заробітну
плату. Зазначив, що працює офіційно з
травня 2014 року, до того часу працював у
своєї матері не офіційно і не офіційно
отримував заробітну плату, яка також
була мінімальною.

Заслухавши пояснення сторін, їх
представників, показання свідків
ОСОБА_8, ОСОБА_9, дослідивши зібрані по
справі докази, з'ясувавши дійсні
обставини справи, суд приходить до
висновку, що позов підлягає до
часткового задоволення з наступних
мотивів.

Судом встановлено та підтверджено
письмовими доказами такі факти.

Шлюб між сторонами зареєстровано 30.05.1998
року у відділі реєстрації актів
громадянського стану Львівського
міськвиконкому, про що свідчить копія
свідоцтва про одруження (а.с. 5).

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками - ОСОБА_3, що
підтверджується свідоцтвом про
народження, копія якого наявна у
матеріалах справи (а.с. 3).

На даний час сторони припинили
подружні відносини, не ведуть
спільного домашнього господарства,
проживають окремо. Дитина проживає
разом з позивачем та знаходиться на її
матеріальному утриманні, про що
свідчить довідка від 04.14р. № 603 (а.с. 4).

В судовому засіданні подано суду
трудовий договір між працівником і
фізичною особою, яка використовує
найману працю укладений між
працівником ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_7

З довідки ДПІ у Шевченківському районі
м. Львова ГУ МінДоходів Львівської
області від 11.06.2014 р. за № 8710 17-112 виданої
на ім'я приватного підприємця ОСОБА_2
встановлено, що згідно реєстраційних
баз даних та податкових декларацій про
майновий стан і доходи до ДІП
Шевченківського району, дохід від
здійснення підприємницької діяльності
з 01.01.2013р. по 31.03.2014р., становить 0,00 грн.
(а.с. 49).

Допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_9 та ОСОБА_8 пояснили, що ОСОБА_2
впродовж тривалого часу займається
торгівлею побутової хімії у смт.
Брюховичі і на їх думку має достатні
доходи.

Статтею 141 СК України передбачено, що
мати, батько мають рівні права та
обов'язки щодо дітей, незалежно від
того, чи перебували вони у шлюбі між
собою, а розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу
України кожен з батьків повинен
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття. Даний обов'язок не залежить
від матеріального становища батьків.
Отже, обов'язок утримувати дитину є
рівною мірою обов'язком як матері так і
батька.

У відповідності до ст. 182 Сімейного
кодексу, при визначенні розміру
аліментів, суд враховує стан здоров'я
дитини, матеріальне становище дитини
та платника аліментів.

Відповідно до ст. 183 СК України частка
заробітку, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

Суд вважає за необхідне визначити
щомісячний розмір аліментів, який
відповідач зобов'язаний сплачувати на
утримання дитини у розмірі 1/2 частини
із всіх видів його заробітку щомісяця,
але не менше ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для кожної
дитини відповідного віку, починаючи з 11
квітня 2014 року - дня пред'явлення позову
до суду і до досягнення дитиною
повноліття, оскільки відповідач працює
і має постійний дохід. Вимоги позивача
про визначення розміру аліментів у
твердій грошовій сумі не може бути
задоволена, оскільки у твердій
грошовій сумі передбачена можливість
визначення розміру аліментів на
утримання дитини, якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, частину від якого одержує в
натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення, що
передбачено ч. 1 ст. 184 СК України.

При визначенні розміру аліментів суд
враховує матеріальне становище сторін,
відсутність у відповідача інших
неповнолітніх дітей.

Крім того, суд не може прийняти до уваги
показання свідків в частині
матеріального стану відповідача та
його доходів, оскільки такі
ґрунтуються виключно на припущеннях
свідків, а не на конкретних перевірених
фактів.

Суд також виходить із затвердженого
прожиткового мінімуму на дитину
відповідного віку та вважає, що з
відповідача слід стягнути в користь
позивача аліменти на утримання
неповнолітньої доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/2 частини із
всіх видів його заробітку щомісяця, але
не менше ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для кожної дитини
відповідного віку, починаючи з 11 квітня
2014 року - дня пред'явлення позову до
суду і до досягнення дитиною
повноліття.

За ст. 185 Сімейного кодексу України той
з батьків, з кого присуджено стягнення
аліментів на дитину, а також той з
батьків, до кого вимога про стягнення
аліментів не була подана, зобов'язані
брати участь у додаткових витратах на
дитину, що викликані особливими
обставинами (розвитком здібностей
дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).
Розмір участі одного з батьків у
додаткових витратах на дитину в разі
спору визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України
батьки зобов'язані піклуватися про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток.

Цей обов'язок лежить не лише на тому з
батьків, з ким проживає дитина, а й тому,
хто проживає окремо від неї.

Позивачка просить суд постановити
рішення про щомісячне стягнення з
відповідача 1 500 грн. на лікування
дитини.

Однак розмір таких додаткових витрат
нею не обґрунтовано, не підтверджено
жодними документами, які б вказували на
розмір додаткових витрат.

З урахуванням наведеного суд вважає, що
позовні вимоги в частині стягнення з
відповідача додаткових витрат є
безпідставними та задоволенню не
підлягають.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України, якщо
позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Відповідно до ст. 367 ЦПК України слід
допустити негайне виконання рішення
суду в частині стягнення аліментів за
один місяць.

Керуючись ст.ст. 8, 10, 11, 57, 58, 60, 88, 209, 212, 213,
215, 218, 367 ЦПК України, ст. ст. 141, 180, 182, 183,
191Сімейного Кодексу України, суд, -

в и р і
ш и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів - задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в
користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти,
на утримання неповнолітньої доньки
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/2
частини зі всіх видів його заробітку
щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для кожної
дитини відповідного віку, починаючи з
11 квітня 2014 року - дня пред'явлення
позову до суду і до досягнення дитиною
повноліття.

В решті позовних вимог відмовити за
безпідставністю.

Допустити негайне виконання рішення в
частині стягнення аліментів за один
місяць.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3
(ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в дохід
держави судовий збір за розгляд
справи в розмірі 243. 60 (двісті сорок три)
гривні, 60 (шістдесят) копійок.

Рішення може бути повністю або
частково оскаржено в апеляційному
порядку до апеляційного суду
Львівської області через
Шевченківський районний суд м. Львова
шляхом подання в десятиденний термін з
дня проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя: П. Т. Едер