Номер провадження: 22-ц/785/4598/14
Головуючий у першій інстанції Асанова
Доповідач Гончаренко В. М.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі головуючого
Гончаренко В.М.

суддів Короткова В.Д., Калараш
А.А.,

з участю секретаря
Счастлівцевої Л.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за
апеляційною скаргою ПАТ КБ
«ПриватБанк» на рішення Южного
міського суду Одеської області від 16
січня 2014 року,-

встановила:

27.08.2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернувся до суду з зазначеним позовом
до ОСОБА_2, посилаючись на те, що 09.12.2005
року між банком та ОСОБА_2 укладено
строковий кредитний договір,
відповідно до якого банк надав
кредитну картку «Універсальна» з
кредитним лімітом 7 700 грн. з базовою
відсотковою ставкою по кредитному
ліміту на момент підписання договору 03%
щомісячно з розрахунку 360 днів в рік з
кінцевим терміном повернення до грудня
2008 року.

В зв'язку з тим, що позичальник належним
чином свої обов'язки не виконує, станом
на 31.07.2013 року виникла прострочена
заборгованість по поверненню кредиту
на загальну суму 28 053,19 грн., яка
складається з заборгованості за
кредитом - 7 859,52 грн., заборгованості по
відсоткам за користування кредитом - 18
381,61 грн., штраф (фіксована частина) - 500
грн., штраф (відсоток від суми
заборгованості) - 1 312,06 грн.

Відповідач позов не визнала.

Рішенням Южного міського суду
Одеської області від 16 січня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

Вважаючи, що вищезазначене рішення
постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з
апеляційною скаргою про скасування
оскаржуваного рішення з
постановленням нового рішення про
адоволення позовних вимог.

Заслухавши доповідача, заперечення на
доводи апеляційної скарги, перевіривши
матеріали справи, законність i
обґрунтованість рішення суду першої
iнстанцiї та доводiв апеляційної скарги,
колегія суддів вважає за необхідне її
відхилити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом першої інстанції,
09.12.2005 року між ЗАТ «Приватбанк» та
ОСОБА_2 укладено строковий кредитний
договір № SAMDN4009, який складається
із заяви та умов надання банківських
послуг, відповідно до якого банк надав
останній кредитну картку
«Універсальна» з кредитним лімітом 7 700
грн. з базовою відсотковою ставкою по
кредитному ліміту на момент підписання
договору 03% щомісячно з розрахунку 360
днів в рік з кінцевим терміном
повернення до 31 грудня 2008 року.

Згідно умов заяви між сторонами
укладений договір про надання
банківських послуг, складається з
заяви разом з умовами надання
банківських послуг, правил
використання платіжної картки та
тарифів.

Згідно заяви кінцевий термін повного
погашення кредитної заборгованості
сплинув 31.12.2008 року.

Згідно розрахунку заборгованості за
кредитним договором відповідач 04.08.2009
року сплатила заборгованість в розмірі
3148 грн.

Відповідно до положень ст.ст. 256, 257 ЦК
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України, за
зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Таким чином, на думку колегії суддів,
судом першої інстанції вірно
встановлено, що з 01.01.2009 року розпочався
перебіг позовної давності щодо
зобов'язань які залишились
невиконаними на кінцеву дату повного
погашення заборгованості, строк якого
сплив 01.01.2012 року.

Також вірно звернуто увагу суду першої
інстанції, що ніяких заяв про
поновлення строку позовної давності з
обґрунтуванням поважності причин його
пропуску від позивача до суду не
надходило.

Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов»язано його
початок.

За загальним правилом перебіг
загальної іч спеціальної позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила /частина перша статті
261 ЦК України/

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

Таким чином, у разі неналежного
виконання позичальником зобов»язань
за кредитним договором, позовна
давність за вимогами кредитора про
повернення кредитних коштів та
процентів за користування кредитом,
повернення яких відповідно до умов
договору визначено періодичними
щомісячними платежами, повинна
обчислюватися з моменту настання
строку погашення чергового платежа.

Згідно зі статтею 266 ЦК України, зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.

Колегія суддів не може погодитись з
доводами апеляційної скарги, що зі
спливом строку дії картки строк дії
договору не закінчується, оскільки,
відповідно до пунктів 3.1.1, 5.4 правил
користування платіжною карткою
граничний строк дії картки /місяць і
рік/ вказано на ній і вона дійсна до
останнього календарного дня такого
місяця, строк погашення процентів за
кредитом визначно щомісячними
платежами, а строк погашення кредиту в
повному обсязі визначено останнім днем
місяця вказаного на картці, а дія
картки закінчилася 31 грудня 2008 року.

При цьому, позов банком пред»явлено
тільки 27.08.2013 року.

Виходячи з викладено, висновок суду
відповідає обставинам справи та
узгоджується з нормами матеріального і
процесуального права, які ним
правильно застосовані.

При цьому, доводи скарги та матеріали
справи не дають підстав вважати, що
судом при розгляді даної справи
допущені порушення норм матеріального
чи процесуального права, які
передбачені статтями 309 ЦПК України,
як підстави для скасування рішення.

Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» не
надав жодних доказів, які б
обґрунтовували та підтверджували ті
обставини, на які він посилається в
апеляційній скарзі.

Таким чином, приведені в апеляційній
скарзі доводи не можуть бути прийняті
до уваги, оскільки вони зводяться до
переоцінки доказів і незгоди з
висновками суду по їх оцінці та
особистого тлумачення скаржником норм
права.

Відповідно ж до ст.212 ЦПК України
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному та
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Керуючись п.1 ч.1 ст.307, ст.308, п.1.ч.1 ст.314
ЦПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк»
відхилити.

Рішення Южного міського суду Одеської
області від 16 січня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена
шляхом подачі касаційної скарги до
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили.

Головуючий
В.М.Гончаренко

Судді
В.Д.Коротков

А.А.Калараш