Справа № 646/5397/14-ц
№ производства 2/646/1086/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.09.2014 р.

Червонозаводський районний суд м.
Харкова у складі:

головуючого - Чудовського Д.О.,

при секретарі - Косовій Т.В.,

за участю позивача - не з'явився,

представника позивача: ОСОБА_1,

представника відповідача - не з'явився,

розглянувши в приміщенні суду в м.
Харкові у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до Публічного акціонерного
товариства "УкрСиббанк" про визнання
недійсними договорів про надання
споживчого кредиту,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з даним
позовом, в обґрунтування якого вказав,
що між ним та відповідачем 25.10.2006 року
було укладено кредитний договір №
0, згідно якого позивачу були
надані кредитні кошти в розмірі 39100
доларів США, зі сплатою 10,3 % річних та з
кінцевим терміном повернення 25.10.2027
року.

Крім того, 20.08.2008 року між позивачем та
відповідачем укладено кредитний
договір № 0, відповідно до якого
позивачу були надані кредитні кошти в
розмірі 22500,00 доларів США, зі сплатою 14,50
% річних та з кінцевим терміном
повернення 18.08.2023 року.

Як зазначає позивач, банк при укладанні
кредитних договорів не повідомив його
про наявні форми кредитування з
коротким описом відмінностей між ними,
в тому числі між зобов'язаннями
споживача; тип відсоткової ставки;
орієнтовну сукупну вартість послуги з
оформлення договору про надання
кредиту (перелік усіх витрат,
пов'язаних з одержанням кредиту, з
обслуговуванням та поверненням,
зокрема таких, як адміністративні
витрати, витрати страхування, юридичне
оформлення, тощо); варіанти повернення
кредиту, включаючи кількість платежів,
їх частоту та обсяги; податковий режим
сплати відсотків та про державні
субсидії, відомості про те, від кого
можливо одержати докладнішу
інформацію; переваги та недоліки
пропонованих схем кредитування,
можливі наслідки укладання даних
кредитних договорів, які, як вказує
позивач, є несправедливими по
відношенню до нього, що в свою чергу, у
зв'язку з відсутністю у позивача
спеціальної освіти, позбавило його
можливості реально оцінити наслідки
укладання даних договорів, у зв'язку з
чим позивач просить визнати дані
кредитні договори недійсними.

Представник позивача у судовому
засіданні позовні вимоги підтримав та
просив задовольнити.

Представник відповідача у судове
засідання не з'явився, надав заяву про
розгляд справи за його відсутності, а
також надав свої заперечення стосовно
позовних вимог, в яких вказав, що
підписанням кредитного договору
позивач підтвердив, що ознайомлений у
письмовій формі з умовами надання
кредиту, а тому вибір умов кредитування
з боку позивача був добровільний.

Суд, вислухавши доводи представника
позивача, дослідивши матеріали справи,
приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є
домовленість двох або більше сторін,
спрямованих на встановлення, зміну або
припинення цивільних прав та
обов'язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 627 ЦК України
сторони є вільними в укладені договору,
виборі контрагента, визначені умов
договору з урахуванням вимог цього
кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 Закону України
«Про захист прав споживачів» (далі -
Закон), перед укладенням договору про
надання споживчого кредиту
кредитодавець зобов'язаний повідомити
споживача у письмовій формі про: 1)
особу та місцезнаходження
кредитодавця; 2) кредитні умови,
зокрема: а) мету, для якої споживчий
кредит може бути витрачений; б) форми
його забезпечення; в) наявні форми
кредитування з коротким описом
відмінностей між ними, в тому числі між
зобов'язаннями споживача; г) тип
відсоткової ставки; ґ) суму, на яку
кредит може бути виданий; д) орієнтовну
сукупну вартість кредиту та вартість
послуги з оформлення договору про
надання кредиту (перелік усіх витрат,
пов'язаних з одержанням кредиту, його
обслуговуванням та поверненням,
зокрема таких, як адміністративні
витрати, витрати на страхування,
юридичне оформлення тощо); е) строк, на
який кредит може бути одержаний; є)
варіанти повернення кредиту, включаючи
кількість платежів, їх частоту та
обсяги; ) можливість дострокового
повернення кредиту та його умови; з)
необхідність здійснення оцінки майна
та, якщо така оцінка є необхідною, ким
вона здійснюється; и) податковий режим
сплати відсотків та про державні
субсидії, на які споживач має право, або
відомості про те, від кого споживач
може одержати докладнішу інформацію; і)
переваги та недоліки пропонованих схем
кредитування.

Згідно ч. 4 ст. 11 Закону, в кредитному
договорі повинно зазначатися - сума
кредиту; детальний розпис загальної
вартості кредиту для споживача; дата
видачі кредиту або, якщо кредит
видаватиметься частинами, дати і суми
надання таких частин кредиту та інші
умови надання кредиту; право
дострокового повернення кредиту; річна
відсоткова ставка за кредитом; інші
умови, визначені законодавством.

Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є
укладеним, якщо сторони в належній
формі досягли згоди з усіх істотних
умов договору. Істотними умовами
договору є умови про предмет договору,
умови, що визначені законом як істотні
або є необхідними для договорів даного
виду, а також усі ті умови, щодо яких за
заявою хоча б однієї зі сторін має бути
досягнуто згоди.

Як вбачається з матеріалів справи,
25.10.2006 року між позивачем та
відповідачем укладено кредитний
договір № 0, згідно якого позивачу
були надані кредитні кошти в розмірі
39100 доларів США, зі сплатою 10,3 % річних
та з кінцевим терміном повернення
25.10.2027 року (а.с. 3-6).

20.08.2008 року між позивачем та
відповідачем укладено кредитний
договір № 0, відповідно до якого
позивачу були надані кредитні кошти в
розмірі 22500,00 доларів США, зі сплатою 14,50
% річних та з кінцевим терміном
повернення 18.08.2023 року (а.с. 7-11).

Згідно кредитних договорів, в них
міститься інформація про предмет
договору, умови забезпечення кредиту,
обов'язки та права банку та
позичальника, відповідальність сторін,
гарантії, порядок договірного
списання, порядок дострокового
повернення кредиту, що в свою чергу
свідчить, що договір містить всі
передбачені чинним законодавством
відомості.

Крім того, відповідно до п. 9.13.
кредитного договору № 0 від 25.10.2006
року, підписання даного договору
позичальником свідчить про те, що всі
умови даного договору йому цілком
зрозумілі і він вважає їх
справедливими по відношенню до нього, а
також перед підписанням договору
позичальником отримано інформаційний
лист.

Відповідно до п. 10.13. кредитного
договору № 0 від 20.08.2008 року,
підписання даного договору
позичальником свідчить про те, що всі
умови даного договору йому цілком
зрозумілі і він вважає їх
справедливими по відношенню до нього, а
також перед підписанням договору
позичальником отримано інформаційний
лист.

Таким чином, підписавши кредитні
договори позивач посвідчив свою
обізнаність та згоду з умовами
кредитного договору, що в свою чергу
спростовує твердження позивача, щодо
неотримання ним, перед укладенням
договору, інформації про умови
кредитування та можливі наслідки
укладення кредитних договорів.

Доводи позивача, стосовно
неповідомлення банком про можливі
наслідки, що є небезпечні для майна
позивача, у зв'язку з настанням певних
умов (криза, різкі скачки курсу валют),
судом до уваги не приймаються з
наступних підстав.

Відповідно до умов кредитних
договорів, відповідачем надано
позивальнику кредитні кошти в
іноземній валюті та визначено, що
повернення кредитних коштів повинно
здійснюватись також в іноземній
валюті.

Таким чином, погоджуючись на умови
кредитних договорів позивач при
належній завбачливості міг, виходячи з
динаміки зміни курсів валют із моменту
введення в обіг національної валюти та
її девальвації, передбачити в момент
укладення договору можливість зміни
курсу гривні України до іноземної
валюти.

Окремо суд зазначає, що сама по собі
порушення відповідачем вимог ч. 2 ст. 11
З.У. «Про захист прав споживачів», в
редакції чинній на день укладення
кредитних договорів, не є підставою для
визнання таких договорів недійсними, а
призводить до правових наслідків,
передбачених цим Законом у вигляді
відшкодування збитків та накладення
штрафів.

Враховуючи вищевикладене, оскільки
права та обов'язки позивача, як
споживача відповідачем при укладені
кредитних договорів порушені не були,
суд вважає позовні вимоги
необґрунтованими та такими, що не
підлягають задоволенню.

На підставі вищенаведеного, керуючись
ст. 11 З.У. «Про захист прав споживачів»,
ст.ст. 626, 627, 638, 1054 ЦК України, ст. ст. 3, 10,
60, 88, 212, 214-215 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
"УкрСиббанк" про визнання недійсними
договорів про надання споживчого
кредиту - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Червонозаводський районний суд м.
Харкова шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час оголошення судового
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 23.09.2014
року.

Суддя
Д.О.
Чудовський