АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________
Справа № 679/555/14-ц
Провадження № 22-ц/792/1286/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2014 року
м. Хмельницький

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

апеляційного суду Хмельницької
області

в складі: головуючої - судді
Варвус Ю.Д.,

суддів: Заїки
В.М., Пастощука М.М.,

при секретарі: Кошельнику В.М.

розглянула у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Нетішинського міського суду
Хмельницької області від 23 квітня 2014
року за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
стягнення аліментів та додаткових
витрат.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи, ознайомившись з
доводами апеляційної скарги, колегія
суддів

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1, звертаючись в суд із зазначеним
позовом вказувала, що від шлюбу з
ОСОБА_2 має дочку - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1.
Шлюб з відповідачем розірваний та за
рішенням Нетішинського міського суду з
нього стягувались аліменти на
утримання дочки в розмірі 1/4 частини
всіх видів заробітку, але не менше 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку до досягнення нею
повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_2 дочці
виповнилося 18 років. З 01 вересня 2013 року
вона навчається в Рівненському
кооперативному економіко-правовому
коледжі на платній основі. На період
навчання дочка потребує матеріальної
допомоги. Отримувані нею доходи, що
становлять 1350 грн. на місяць, не дають
можливості повністю забезпечити
утримання дочки, а відповідач від
добровільного надання допомоги дочці
ухиляється, хоча має офіційну роботу та
стабільний щомісячний дохід. Вважає, що
відповідач має можливість та повинен
надавати матеріальну допомогу на
утримання дочки з ІНФОРМАЦІЯ_2 до
закінчення нею навчання 30 червня 2016
року.

Із урахуванням заяви про зменшення
позовних вимог ОСОБА_1 просила стягнути
з ОСОБА_2 на її користь на утримання
дочки щомісячно аліменти в розмірі 1/3
частини всіх видів заробітку, але не
менше
________________________________________________________________________
___________________

Головуючий у першій інстанції:
Фурсевич О.В.
Категорія: 48,50

Доповідач: Варвус Ю.Д.

30% прожиткового мінімуму, починаючи з
ІНФОРМАЦІЯ_2 до 30 червня 2016 року; а також
стягнути з ОСОБА_2 на її користь
додаткової витрати на дочку в розмірі
2800 грн. (оплата навчання та гуртожитку)
і передбачувані додаткові витрати на
дитину в розмірі 294 грн.75 коп. щомісячно
починаючи з 10 травня 2014 року і до 10
січня 2016 року.

Рішенням Нетішинського міського суду
від 23 квітня 2014 року позов задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 аліменти на утримання
повнолітньої дочки в розмірі 1/4 частини
зі всіх видів його заробітку (доходу)
щомісячно, на період навчання,
починаючи з 02 січня 2014 року до
закінчення нею навчання, але не довше
ніж до досягнення дочкою 23 років. Право
на утримання припиняється у разі
закінчення навчання.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 в
дохід держави судовий збір в розмір 243
грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не
погоджується з рішенням суду, просить
його скасувати та ухвалити нове
рішення, яким позов задовольнити
повністю. Вважає, що рішення ухвалено
без врахування всіх істотних обставин
справи, з порушенням норм
матеріального та процесуального права.
Суд у своєму рішенні прийшов до
помилкового висновку про те, що
обов'язок батьків утримувати
повнолітніх дітей, передбачений главою
16 СК України, яка не включає в себе
обов'язок батьків нести додаткові
витрати на повнолітніх дітей.

Апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відмовляючи ОСОБА_1 в задоволенні
позову в частині стягнення додаткових
витрат, пов'язаних з навчанням дочки,
суд першої інстанції виходив з того, що
дочка сторін ОСОБА_3 є повнолітньою, за
законом має право на отримання від
відповідача аліментів на період
навчання, а право на стягнення з ОСОБА_2
додаткових витрат на утримання дочки
законом не передбачено.

Проте повністю погодитися із висновком
суду першої інстанції не можна.

Згідно з вимогами ст. 185 СК України той з
батьків, з кого присуджено стягнення
аліментів на дитину, а також той з
батьків, до кого вимога про стягнення
аліментів не була подана, зобов'язані
брати участь у додаткових витратах на
дитину, що викликані особливими
обставинами (розвитком здібностей
дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у
додаткових витратах на дитину в разі
спору визначається за рішенням суду, з
урахуванням обставин, що мають істотне
значення.

Встановлено, що сторони є батьками
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, що
підтверджується свідоцтвом про
народження від 12 січня 1996 року (а.с.3).

08 липня 2013 року між Рівненським
кооперативним економіко-правовим
коледжем та позивачкою було укладено
договір про навчання на денній формі
ОСОБА_3 з 01 вересня 2013 року до 30 червня
2016 року за спеціальністю
„Товарознавство в митній справі".
Вартість навчання становить: за перший
рік - 5600 грн., за другий рік - 5800 грн. за
третій рік - 5990 грн. (а.с.5).

Згідно квитанції №26085178 від 12 серпня 2013
року позивачкою проведена оплата
навчання дочки за перший семестр 2013-2014
навчального року в сумі 2800 грн. (а.с.6) та
по квитанції від 27 серпня 2013 року
сплачено за проживання дочки в
гуртожитку у зв'язку з навчанням в
коледжі 800 грн. (а.с.13). Вказана оплата
здійснена до повноліття ОСОБА_3

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що у зв'язку з
навчанням дочки сторін в 2013 році в
коледжі виникли додаткові витрати, які
полягають в оплаті цього навчання; ці
витрати зумовлені особливими
обставинами, оскільки спрямовані на
розвиток здібностей дитини (її
навчання), тому позов підлягає
частковому задоволенню в частині
стягнення з ОСОБА_2 1/2 понесених
позивачкою витрат за період до
настання повноліття дочки в сумі 1800
грн. і рішення суду першої інстанції в
цій частині підлягає скасуванню з
винесенням нового рішення.

Разом з тим, рішення суду в частині
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
аліментів на утримання повнолітньої
дочки на період навчання в розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку щомісячно
та в частині відмови в стягненні
передбачуваних додаткових витрат,
пов'язаних з навчанням дочки в сумі 294
грн.75 коп. щомісячно за період з 10
травня 2014 року до 10 січня 2016 року є
обґрунтованим, відповідає матеріалам
справи та вимогам ст.ст.6, 182, 199, 200
Сімейного кодексу України.

Підстав для скасування чи зміни
рішення суду першої інстанції в цій
частині колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 307, 309, 316, 319 ЦПК України
колегія суддів,

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Нетішинського міського суду
Хмельницької області від 23 квітня 2014
року в частині відмови в стягненні
додаткових витрат на оплату навчання
ОСОБА_3 скасувати.

Позов ОСОБА_1 в цій частині позовних
вимог задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1800
грн. понесених витрат на навчання
ОСОБА_3 за І семестр 2013-2014 навчального
року.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, проте може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуюча: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: суддя
апеляційного суду
Ю.Д. Варвус