АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7811/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Парфьонов Д. О. Доповідач -
Каратаєва Л.О.Категорія
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Дніпропетровської області в
складі:

головуючого - Каратаєвої Л.О.

суддів: - Козлова С.П.,
Прозорової М.Л.

при секретарі - Кочержинській А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» на рішення
Новомосковського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 23 липня
2014 року по справі за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» до
ОСОБА_4, Товариства з обмеженою
відповідальністю « Кінотеатр
Валентина» про стягнення кредитної
заборгованості, за зустрічним позовом
товариства з обмеженою
відповідальністю «Кінотеатр
Валентина» до ОСОБА_4, Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» про визнання
договору поруки недійсним, -

в с т а н о в и л а:

23 липня 2014 року
Новомосковським міськрайонним судом
Дніпропетровської області ухвалено
рішення про часткове задоволення
позову. Стягнуто солідарно з ОСОБА_4,
ТОВ «Кінотеатр Валентина» на користь
ПАТ «Державний ощадний банк» за
кредитним договором № 773/1 від 26 квітня
2006 року заборгованість у сумі 269007 грн. 09
коп., яка складається з простроченої
заборгованості за кредитним договором
- 202 00,00 грн., 3-х відсотків річних за
несвоєчасне погашення основного боргу
(з 01 травня 2009 року по 05 липня 2013 року) у
сумі 26 809,09 грн., інфляційних витрат за
несвоєчасне погашення основного боргу
у сумі 40 198,00 грн. та вирішено питання
щодо розподілу судових витрат.

Відмовлено у задоволенні
зустрічного позову ТОВ «Кінотеатр
Валентина» до ОСОБА_4, ПАТ «Державний
ощадний банк України» про визнання
договору поруки недійсним.

Не погодившись з рішенням суду, ПАТ
«Державний ощадний банк України» подав
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду скасувати в частині
відмови стягнення пені та постановити
нове, яким стягнути солідарно з ОСОБА_4
та ТОВ «Кінотеатр Валентина» на
користь ПАТ «Державний ощадний банк
України» заборгованість за кредитним
договором № 773/1 від 26.04.2006 р. в сумі 411
926,87 грн. 87 коп., у тому числі прострочену
заборгованість по кредиту 202 000,00 грн.,
пеню за несвоєчасне повернення кредиту
142 919,78 грн. (з 01.05.2009 р. - 31.05.2012 р.), 3% річних
за несвоєчасне погашення основного
боргу 26 809,09 грн. (з 01.05.2009 р. -17.10.2013 р.),
витрати від інфляції за несвоєчасне
погашення основного боргу 40 198,00 грн. (з
01.05.2009 р. - 17.10.2013 р.). Стягнути солідарно з
ОСОБА_4 та ТОВ «Кінотеатр Валентина»
сплачений судовий збір в сумі 3441,00 грн.,
та збір за подачу апеляційної скарги у
сумі 1720,50 грн.

Перевіривши матеріали справи,
законність та обґрунтованість ухвали
суду в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів вважає за
необхідне апеляційну скаргу
задовольнити частково з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення,
котрим суд виконав всі вимоги
цивільного судочинства, вирішив справу
згідно із законом. Обґрунтованим є
рішення, прийняте на підставі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються, як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Статтею 214 ЦПК України передбачено, що
при прийнятті рішення суд вирішує,
зокрема, питання чи мали місце
обставини, якими обґрунтовуються
вимоги та якими доказами це
підтверджується, чи є інші фактичні
дані, що мають значення для вирішення
справи та докази, що їх підтверджують.

Вказані вимоги ЦПК України суд першої
інстанції не врахував.

Відповідно до п.3, 4 ч.1 ст.309 ЦПК
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції ї ухвалення нового
рішення або зміни рішення є
невідповідність висновків суду
обставинам справи та неправильне
застосування норм матеріального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 26
квітня 2006 року між ВАТ «Державний
ощадний банк України» в особі філії -
Дніпропетровське обласне управління
ВАТ «Ощадбанк», найменування якого
було змінено на ВАТ «Ощадбанк» та
ОСОБА_4 укладено кредитний договір №
773/1 від, за умовами якого, позивач надав,
а ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 250 000,00
грн. зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 18,0 % на
рік, строком на 36 місяців з кінцевим
терміном повернення - не пізніше 25
квітня 2009 року.

Факт отримання ОСОБА_4 кредитних коштів
у сумі 250 000,00 грн. підтверджується
заявою на видачу готівки № 9 від 26
квітня 2006 р. та не оспорюється
відповідачкою.

26 квітня 2006 року між ПАТ «Державний
ощадний банк України», ОСОБА_4, ТОВ
«Кінотеатр «Валентина» укладено
договір поруки, за умовами якого ТОВ
«Кінотеатр «Валентина» зобов'язалось
солідарно відповідати перед позивачем
за виконання ОСОБА_4 кредитних
зобов'язань за договором № 773/1 від 26
квітня 2006 року в тому ж розмірі, що і
боржник.

Відповідно до розрахунку
заборгованості, станом на 05 липня 2013 р.
у ОСОБА_4 наявна заборгованість у сумі
820781,59 грн., яка складається з: 202 000,00 грн.
- заборгованість по кредиту; 142919,78 грн. -
пеня за несвоєчасне повернення кредиту
за період з 01 травня 2009 р. по 31 травня 2009
р.; 26809,09 грн. - 3% річних за несвоєчасне
погашення основного бору за період з 01
травня 2009 р. по 05 липня 2013 р.; 449052,72 грн. -
інфляційних втрат за період з 01 травня
2009 р. по 05 липня 2013 р.

З матеріалів справи вбачається, що 07
червня 2013 р. за вихідним № 19/19-195/195 на
адреси боржника та ТОВ «Кінотеатр
«Валентина», ПАТ «Державний ощадний
банк України» направлено вимогу про
усунення порушення, в якій також
зазначалось про укладений між банком,
ОСОБА_4 та ТОВ «Кінотеатр «Валентина»
договір поруки від 26 квітня 2006 року, яку
отримано боржником 12 червня 2013 року та
ТОВ «Кінотеатр «Валентина» 10 червня 2013
року /а.с.46-49/. З даної вимоги про
усунення порушення зобов'язань
вбачається, що банк повідомляв
відповідачів за первісним позовом про
наявну у сумі 202 000,00 грн. заборгованість
за кредитним договором, яку вимагав
погасити.

Правовідносини, які виникли між
сторонами урегульовані нормами ЦК
України та умовами укладених між
сторонами договорів.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено,
що за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

За умовами укладеного між сторонами
договору позивач зобов'язався надати
відповідачу у кредит грошові кошти.
Відповідач, в свою чергу має перед
позивачем зобов'язання щодо
своєчасного погашення кредиту та
відсотків за користування кредитом.
Також, умовами укладеного кредитного
договору передбачено відповідальність
перед позивачем у вигляді сплати пені
та штрафних санкцій у відповідних
випадках порушення зобов'язань,
передбачених умовами даного договору.

Відповідно до договору поруки від 26
квітня 2006 року у випадку невиконання
боржником своїх зобов'язань за
кредитним договором, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники.

Згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу.

Частиною 1 ст. 527 ЦК України
передбачено, що боржник зобов'язаний
виконати свій обов'язок, а кредитор -
прийняти виконання особисто, якщо інше
не встановлено договором або законом,
не випливає із суті зобов'язання.

За змістом ст. 610 ЦК України порушенням
зобов'язання є його невиконання або
виконання з порушенням умов,
визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено,
що боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно ст. 257 ЦК України строк загальної
позовної давності становить 3 роки.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна
давність в один рік застосовується до
вимог про стягнення неустойки (штрафу,
пені).

Виходячи з наведеного, суд першої
інстанції частково задовольнив
позовні вимоги ПАТ «Державний ощадний
банк України» до ОСОБА_4, ТОВ «Кінотеатр
«Валентина» та стягнув солідарно з
відповідачів за первісним позовом, як
позичальника та поручителя на користь
банку заборгованості за кредитним
договором № 773/1 від 26 квітня 2006 року у
сумі 269 007,09 грн. та відмовив банку у
задоволенні вимог до відповідачів щодо
солідарного стягнення 142919,78 грн. пені
за несвоєчасне повернення кредиту,
оскільки строк виконання кредитних
зобов'язань за кредитним договором №
773/1 від 26 квітня 2006 року настав 25 квітня
2009 року, а з вимогою щодо стягнення пені
банк звернувся лише у 2013 році.

Проте, колегія суддів не погоджується
із рішенням суду першої інстанції в цій
частині, оскільки згідно ч. 3, ч. 4 ст. 267
ЦК України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення. Сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові.

Матеріали справи не містять заяви
відповідачів про застосування строку
позовної давності, тому відмова у
задоволенні позовних вимог в цій
частині з підстав пропуску строку
позовної давності є необґрунтованою.

Колегія судді вважає, що рішення суду
першої інстанції в цій частині
підлягає скасуванню з ухвалення нового
про стягнення з відповідачів на
користь банку пені в сумі 142919,78 грн.

Враховуючи стягнення на користь банку
пені, колегія суддів вважає за
необхідне стягнути з відповідачів на
користь позивача судовий збір в
розмірі 714,5 грн. з кожного.

В решті рішення підлягає залишенню без
змін.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 303, 309, 316 ЦПК України, колегія
суддів, -

В И Р І Ш И Л
А :

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» задовольнити
частково.

Рішення Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 23 липня 2014 року в частині
відмов у задоволені позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» про
стягнення пені скасувати та стягнути з
ОСОБА_4, Товариства з обмеженою
відповідальністю «Кінотеатр
Валентина» солідарно на користь
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» пеню
в розмірі 142919,78 грн.

Стягнути з ОСОБА_4 та з Товариства з
обмеженою відповідальністю «Кінотеатр
Валентина»» з кожного на користь
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України
судовий збір в розмірі 714,5 грн.

В решті рішення залишити без змін.

Рішення апеляційного суду чинне з
моменту проголошення, але може бути
оскаржене в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Головуючий
Каратаєва Л.О.

Судді:
Козлов С.П.

Прозорова М.Л.