АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7917/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Резніченко М. С. Доповідач - Кочкова
Н.О. Категорія
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Апеляційний суд
Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді
Кочкової Н.О.,

суддів -
Григорченка Е.І., Каратаєвої Л.О.,

при секретарі -
Сичевській А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до
Державного підприємства
«Придніпровська залізниця» про
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та стягнення моральної шкоди
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення П'ятихатського районного суду
Дніпропетровської області від 29 липня
2014 року, -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2014 року ОСОБА_2 звернувся
до ДП «Придніпровська залізниця» з
вищевказаним позовом. В обґрунтування
своїх вимог посилався на те, що він з 01
грудня 1995 року працював машиністом
залізничної будівельної машини в
П'ятихатській дистанції колії ДП
«Придніпровська залізниця». Наказом №
91/ос від 19 травня 2014 року був звільнений
з роботи по ст. 40 п. 7 КЗпПУ за появу на
роботі в нетверезому стані, що
заперечує, оскільки 08 травня 2014 року
протягом робочого дня не вживав
спиртні напої. О 14.10 год. до нього на
робоче місце прийшли працівники
міліції, запропонували пройти в
П'ятихатський РВ ГУМС України для
з'ясування питань по заяві керівництва
підприємства. Звідти поїхали в
П'ятихатську ЦРЛ для обстеження на стан
сп'яніння. Після обстеження йому усно
повідомили, що у нього присутні ознаки
алкогольного сп'яніння. На
підприємство потрапив по закінченню
робочого дня о 16.05 год. з метою забрати
речі. Від роботи в цей день його ніхто
не відсторонював. З 12 по 16 травня 2014
року він виходив на роботу, працював і
ніхто претензій не пред'являв. Лише 19
травня 2014 року був присутній на
короткій нараді працівників
підприємства і членів профкому, які
прийняли рішення про надання згоди на
його звільнення з роботи. Цього ж дня
йому вручено трудову книжку, а пізніше
і копію наказу про припинення трудових
відносин. Вважає звільнення
незаконним, оскільки акта про появу на
роботі в нетверезому стані в його
присутності ніхто не складав, а при
вирішенні профкомом питання про
надання згоди на звільнення офіційних
документів, які б підтверджували стан
сп'яніння, не було. Йому спричинена
моральна шкода, адже порушення
трудових прав призвело до моральних
страждань, втрати нормальних життєвих
зв'язків (а.с. 1-2, 19-20, 65-66).

Рішенням П'ятихатського районного суду
Дніпропетровської області від 29 липня
2014 року у задоволенні позову про
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та стягнення моральної шкоди -
відмовлено (а.с.138-142).

В апеляційній скарзі позивач,
посилаючись на незаконність та
необґрунтованість рішення суду першої
інстанції, неповне з'ясування обставин,
що мають значення для справи,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, ставить питання про
скасування рішення та ухвалення нового
рішення про задоволення позову (а.с.
174-176).

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення сторін, що
з'явилися, перевіривши матеріали
справи і обговоривши підстави
апеляційної скарги, вважає за
необхідне її відхилити.

Судом першої інстанції встановлено, що
ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах
з ДП «Придніпровська залізниця»,
працюючи з 01 грудня 1995 року машиністом
залізничної будівельної машини 6
розряду в його відокремленому
структурному підрозділі «П'ятихатська
дистанція колії» (а.с. 5, 21).

Наказом начальника П'ятихатської
дистанції колії від 19 травня 2014 р. №
91/ОС ОСОБА_2 звільнений з роботи за
появу на роботі в нетверезому стані на
підставі ст. 40 п. 7 КЗпП України (а.с. 6, 93).

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог, суд першої інстанції виходив з
того, що порушень трудового
законодавства з боку відповідача при
звільненні позивачу не встановлено,
звільнення проведено у відповідності
до вимог п.7 ст. 40 ст. ст, 148, 149 КзпПУ, а
тому відсутні підстави для задоволення
позовних вимог.

Вказані висновки відповідають вимогам
закону і підтверджуються матеріалами
справи.

Так, відповідно п.7 ст. 40 КЗпП України
трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом лише у випадках: появи на
роботі в нетверезому стані, у стані
наркотичного або токсичного сп'яніння.
Згідно із ст.147 КЗпП України за
порушення трудової дисципліни до
працівника може бути застосовано
тільки один з таких заходів стягнення:
догана; звільнення.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними у
пункті 25 постанови Пленуму Верховного
Суду України № 9 від 6 листопада 1992 року
«Про практику розгляду судами трудових
спорів», вирішуючи позови про
поновлення на роботі осіб, трудовий
договір з якими розірвано за п. 7 ст. 40
КзпП України, суди повинні звернути
увагу, що з цих підстав можуть бути
звільнені з роботи працівники за появу
на роботі у нетверезому стані, у стані
наркотичного або токсичного сп'яніння
в будь-який час робочого дня, незалежно
від того, чи були вони відсторонені від
роботи чи продовжували виконувати
трудові обов'язки. Нетверезий стан
працівника або наркотичне чи токсичне
сп'яніння можуть бути підтверджені як
медичним висновком, так і іншими видами
доказів, яким суд має дати відповідну
оцінку.

Із протоколу медичного огляду для
встановлення факту вживання
наркотичної речовини та стану
сп'яніння № 33 від 08 травня 2014 року
слідує, що о 15.05 год. 08 травня 2014 року
ОСОБА_2 оглянутий черговим лікарем
П'ятихатської ЦРЛ Байцуренко В.М. і
встановлено, що ОСОБА_2 роздратований,
збуджений, агресивний, хода хитка.
Наявність алкоголю досліджувалась за
допомогою приладу «Алкотест 6510» і
показники алкоголю у видихуваному
повітрі склали 1,63 %0, та о 15.25 год. - 1,64 %0,
тому зроблено висновок, що ОСОБА_2
перебуває у стані алкогольного
сп'яніння (а.с. 63, 73-74).

Відповідно до довідки головного лікаря
П'ятихатської ЦРЛ від 16 травня 2014 року
№ 989/14, за даними
хіміко-токсикологічного аналізу від 08
травня 2014 року № 5388 КЗ
«Дніпропетровський наркологічний
диспансер» ДОР» вміст алкоголю в крові
ОСОБА_2 складає 0,88 %0, що в сукупності
даних методів обстежень дозволило
лікарю П'ятихатської ЦРЛ встановити
заключний діагноз: алкогольне
сп'яніння (а.с. 76, 77).

Згідно зі ст. 46 КЗпП України
відсторонення працівників від роботи
власником або уповноваженим ним
органом допускається у разі: появи на
роботі в нетверезому стані, у стані
наркотичного або токсичного сп'яніння;
відмови або ухилення від обов'язкових
медичних оглядів, навчання,
інструктажу і перевірки знань з
охорони праці та протипожежної
охорони; в інших випадках, передбачених
законодавством.

Наказом начальника П'ятихатської
дистанції колії від 08 травня 2014 року
позивача відсторонено від роботи на
підставі рапорту головного механіка
Желєзняка В.В. у зв'язку із його появою
на робочому місці у стані алкогольного
сп'яніння та з метою проведення
медичного освідчення на стан
алкогольного сп'яніння, від підпису
ОСОБА_2 відмовився, про що було складено
акт та підписано інспектором з кадрів
Магиря І.В., машиніста ДГКУ В.В.
Мірошниченко, машиніста-інструктора
П.М. Савченко та сторожа ОСОБА_10 (а.с.
78,79).

16 травня 2014 року адміністрація
підприємства повторно звернулась до
профкому про надання згоди на
звільнення машиніста машини ПМГ ОСОБА_2
На засідання запрошені і були присутні
члени профкому, керівники
підприємства, колектив механічної
майстерні, ОСОБА_2 Розглянувши подання
адміністрації профком дав згоду на
звільнення ОСОБА_2 за ст. 40 п. 7 КЗпПУ (а.с.
91-92).

Із наказом про звільнення від 19 травня
2014 року ОСОБА_2 був ознайомлений у той
же день. Хоча позивач із цим наказом не
погоджувався, вказаний наказ позивачем
не оскаржується.

За таких обставин доводи позивача про
те, що відповідачем порушено трудове
законодавство при його звільненні -
являються голослівними.

Відмовляючи в задоволенні позовних
вимог щодо відшкодування моральної
шкоди, суд першої інстанції правильно
посилався на те, що моральна шкода
підлягає відшкодуванню у разі
наявності порушення прав працівника у
сфері трудових відносин, однак таких
порушень з боку відповідача не
допущено.

Посилання в апеляційній скарзі на
відсутність доказів знаходження
позивача у нетверезому стані -
спростовується вищезазначеними
матеріалами справи, а посилання на те,
що у рішенні суду не вказано, яким
правовим положенням (документом)
керувався лікар П'ятихатської ЦМЛ при
здійсненні 8 травня 2014 року медичного
огляду ОСОБА_2, - не можуть бути взяті до
уваги, оскільки дії працівників
П'ятихатської ЦМЛ при розгляді даної
справи - не оспорювались.

Доводи апелянта щодо скасування
постанови адміністративної комісії
при виконкомі П'ятихатської міської
ради від 16 червня 2014 року про
притягнення ОСОБА_2 до
адміністративної відповідальності до
ч.1 ст. 179 КУпАП, - не являються підставою
для скасування рішення суду, оскільки
вказані обставини не спростовують
факту знаходження позивача на роботу у
нетверезому стані.

Інші доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються, і не
спростовують правильність висновків
суду 1 інстанції, який у досить повному
обсязі з'ясував права та обов'язки
сторін, обставини справи, дав належну
правову оцінку наданим сторонами
доказам. Неправильного застосування
норм матеріального права або порушень
норм процесуального права, які є
обов'язковою підставою для скасування
рішення - не встановлено, підстав для
виходу за межі апеляційної скарги - не
вбачається, тому рішення слід залишити
без змін.

Керуючись ст. 307, 308 ЦПК України,
апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення П'ятихатського районного
суду Дніпропетровської області від 29
липня 2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуюча:
Кочкова Н.О.

Судді:

Григорченко Е.І.

Каратаєва Л.О.