Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/1611/14-ц

07 серпня 2014 року
м. Надвірна

Надвірнянський районний суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді -
Грещука Р.П.

секретаря -
Госедло Л.І.,

з участю: позивачки -
ОСОБА_1,

її представника -
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до
Ланчинської селищної ради про
визнання права власності на спадкове
майно,-

ВСТАНОВИВ:

08.07.2014 року ОСОБА_1 звернулася в суд з
позовом до Ланчинської селищної ради
про визнання права власності на
спадкове майно.

В судовому засіданні позивачка свої
вимоги підтримала з підстав, наведених
в позовній заяві.

Просить суд постановити рішення, яким
визнати за нею право власності на
спадкове майно по АДРЕСА_1, а саме:
житловий будинок, зазначений літерою
«А», загальною площею 111,1кв.м., житловою
площею 61,3кв.м. та господарські будівлі
і споруди: літню кухню, зазначену
літерою «Д», загальною площею 33,1кв.м.,
сарай, зазначений літерою «Е»,
загальною площею 15,4кв.м., вбиральню,
зазначену літерою «Є», загальною
площею 1,0кв.м., колодязь під №1 5,0 метрів
погонних, ворота під №3 загальною
площею 4,0кв.м., огорожу під №4, загальною
площею 99,3кв.м., ринковою вартістю 189446
гривень.

Представник Ланчинської селищної ради
в судове засідання не прибув,
натомість селищна рада на адресу суду
направила заяву, в якій просить
слухати дану справу у відсутність
свого представника та не заперечує
щодо задоволення позову ОСОБА_1

Заслухавши пояснення позивачки, її
представника, взявши до уваги доводи
заяви Ланчинської селищної ради,
дослідивши докази, надані сторонами на
виконання вимог ст.60 ЦПК України, і які
сторони вважають достатніми для
обгрунтування і заперечення своїх
вимог, та, з'ясувавши фактичні
обставини справи, суд приходить до
висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до
задоволення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_16 в смт.Ланчин
Надвірнянського району
Івано-Франківської області помер
батько позивачки -ОСОБА_3, про що
Ланчинською селищною радою
Надвірнянського району в Книзі
реєстрації смертей 08.02.1982 року зроблено
актовий запис за №6.

Мати позивачки - ОСОБА_4 померла
ІНФОРМАЦІЯ_17 в смт.Ланчин
Надвірнянського району
Івано-Франківської області про що
Ланчинською селищною радою
Надвірнянського району в книзі
реєстрації актів про смерть того ж
дня було зроблено запис за №63.

З'ясовано також, що ще за життя ОСОБА_4
на випадок своєї смерті зробила
розпорядження, згідно якого все своє
майно, де б воно не було і з чого б воно
не складалося, і взагалі все те, що буде
належати їй і на що за законом вона
матиме право, заповіла своїй дочці -
позивачу по справі-ОСОБА_1.

Даний заповіт посвідчено секретарем
виконкому Ланчинської селищної ради
Яремин Н.В. 12.11.1997 року і зареєстровано
в реєстрі за №148.

Таким чином, після смерті матері
позивача ОСОБА_4 відкрилася спадщина
за заповітом на належне їй майно, яке
складається із домоволодіння по
АДРЕСА_1.

Як вбачається із довідки завідуючої
Надвірнянською РДНК Шушкевич С.М. від
28.05.2014 року за вихідним номером
265/2014/02-14/717 в Надвірнянській РДНК після
смерті ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_17, заведена спадкова справа
№265 за 2014 рік.

В довідці також зазначено, що на
підставі п. 4 Прикінцевих та перехідних
положень ЦК України від 16.01.2003 року та
ст.529 ЦК України від 18.07.1963 року,
спадкоємцем спадкового майна після
смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_17
є її донька ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрована АДРЕСА_1.

Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями
за заповітом і за законом можуть бути
фізичні особи, які є живими на час
відкриття спадщини, а також особи, які
були зачаті за життя спадкодавця і
народжені живими після відкриття
спадщини.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що
право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті.

Разом з тим, як видно із повідомлення
від 28.05.2014 року за вихідним №265/2014/02-14/718
завідуючої Надвірнянською РДНК
Шушкевич С.М., позивачу відмовлено у
видачі Свідоцтва про право на спадщину
через відсутність документа про право
власності на домоволодіння
зареєстрованого належним чином на ім'я
ОСОБА_4, що свідчило б про належність
даного майна померлій та було
рекомендовано для узаконення права
власності на дане майно звернутися до
компетентних органів.

Ст. 392 ЦКУкраїни передбачено, що власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

З метою узаконення вказаного
домоволодіння ОСОБА_1 ОКП
«Івано-Франківське ОБТІ» 03.06.2014 року
було виготовлено технічний паспорт на
садибний (індивідуальний) житловий
будинок АДРЕСА_1.

Як вбачається із технічного паспорта
домоволодіння АДРЕСА_1 складається із
житлового будинку, зазначеного літерою
«А», загальною площею 111,1кв.м., житловою
площею 61,3кв.м., літньої кухні,
зазначеної літерою «Д», загальною
площею 33,1кв.м., сараю, зазначеного
літерою «Е», загальною площею 15,4кв.м.,
вбиральні, зазначеної літерою «Є»,
загальною площею 1,0кв.м., колодязя під
№1 5,0 метрів погонних, воріт під №3
загальною площею 4,0кв.м., огорожі під №4,
загальною площею 99,3кв.м.

Згідно довідки ОКП «Івано-Франківське
ОБТІ» від 03.06.2014 року за №246
будинковолодіння по АДРЕСА_1 має
наступні технічні
характеристики:станом на 03.06.2014 року (на
момент здійснення обстеження) до
складу будинковолодіння входили:
житловий будинок, зазначений літерою
«А», загальною площею 111,1кв.м., житловою
площею 61,3кв.м., літня кухня, зазначена
літерою «Д», загальною площею 33,1кв.м.,
сарай, зазначений літерою «Е»,
загальною площею 15,4кв.м., вбиральня,
зазначена літерою «Є», загальною
площею 1,0кв.м., колодязь під №1 5,0 метрів
погонних, ворота під №3 загальною
площею 4,0кв.м., огорожа під №4, загальною
площею 99,3кв.м.

Реєстрація права власності на
домоволодіння по АДРЕСА_1, як
достовірно доведено в судовому
засіданні - не проводилась.

Державна реєстрація права власності на
житлові будинки, споруди на час
закінчення будівництва спадкового
домоволодіння (1988 рік) регулювалася
підзаконними нормативними актами,
зокрема, такими як Інструкція про
порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу Української РСР,
затверджена заступником Міністра
комунального господарства Української
РСР 31.01.1966 року і яка втратила чинність
на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56.

Тому при вирішенні спору про визнання
права власності на спадкове майно слід
керуватися законодавством, яке
регулювало виникнення права власності
у самого спадкодавця на момент
закінчення будівництва будинків, а
також положенням ЦК Української РСР 1963
року, Законом України «Про власність»,
Законом України «Про місцеві Ради
народних депутатів та місцеве і
регіональне самоврядування в Україні»,
постановою Кабінету Міністрів
Української РСР від 11.03.1985 року №105 «Про
порядок обліку житлового фонду в
Українській РСР».

За змістом п.62 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій державними
нотаріальними конторами Української
РСР, затвердженої наказом Міністра
юстиції УРСР №455 від 31.10.1975 року, п.45
Інструкції про порядок вчинення
нотаріальних дій виконавчими
комітетами міських, селищних,
сільських Рад депутатів трудящих,
затвердженої наказом Міністра юстиції
Української РСР №1/5 від 19.01.1976 року,
підтвердженням належності будинку,
може служити відповідна довідка
виконавчого комітету сільської Ради
депутатів трудящих, в якій, крім
підтвердження належності жилого
будинку (частини будинку) відчужувану
на підставі запису в погосподарській
книзі, повинно бути також зазначено:
дані про склад будинку, розмір
загальної площі і розмір земельної
ділянки.

Виходячи із наведеного, підтвердженням
належності жилого будинку (його
частини) певній особі є запис в
погосподарських книгах, ведення яких
на той час передбачалось наказами
Центрального статистичного управління
СРСР і було обов'язковим. Виникнення
права власності на жилі будинки,
споруди не залежало від державної
реєстрації цього права чи від
прийняття його до експлуатації.

Як вбачається із копії довідки
виконкому Ланчинської селищної ради
Надвірнянського району
Івано-Франківської області від 22.04.2010
року за №332/02-24, долученої до позовної
заяви, ОСОБА_3, який помер ІНФОРМАЦІЯ_16,
був зареєстрований та проживав за
адресою: АДРЕСА_1.

На момент його смерті в будинку
АДРЕСА_1 були зареєстровані та
проживали: дружина - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1,донька - ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2,зять - ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_7,онука - ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_8.

Заповіт від імені ОСОБА_3 в Ланчинській
селищній раді не посвідчувався.Похорон
ОСОБА_3 проводила його дружина -ОСОБА_4,
яка і вступила в володіння майном.
Заборгованості по страхових платежах
немає. Арешт та заборона на будинок та
майно по АДРЕСА_1 виконкомом
Ланчинської селищної ради не
накладались.

Як вбачається із довідки виконкому
Ланчинської селищної ради
Надвірнянського району
Івано-Франківської області від 22.04.2010
року за №331/02-24, долученої до матеріалів
справи, ОСОБА_4, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_17, була зареєстрована та
проживала за адресою: АДРЕСА_1.

На день її смерті в будинку АДРЕСА_1
були зареєстровані та проживали:
донька - ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, зять -
ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7,онука - ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_8,онук - ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_3,онука - ОСОБА_11,
ІНФОРМАЦІЯ_12.

Заповіт від імені ОСОБА_4 в Ланчинській
селищній раді, який посвідчувався
12.11.1997 року, зареєстрований в реєстрі за
№148, не скасовувався і не
відмінявся.Похорон ОСОБА_4 проводила її
донька ОСОБА_1, яка і вступила в
володіння майном.

В даний час в будинку по АДРЕСА_1 в
смт.Ланчин зареєстровані та
проживають: донька - ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2,зять - ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_7,онука - ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_8, онук - ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_3, онука - ОСОБА_11,
ІНФОРМАЦІЯ_12, правнук - ОСОБА_12,
ІНФОРМАЦІЯ_14,онука -
ОСОБА_7,ІНФОРМАЦІЯ_15

Заборгованості по страхових платежах
немає.Арешт та заборона на будинок та
майно по АДРЕСА_1 виконкомом
Ланчинської селищної ради не
накладались.

Виходячи із наведеного є підстави
вважати, що батькові позивача
-ОСОБА_3на праві власності належало
домоволодіння АДРЕСА_1, відповідно до
існуючих на той час нормативних актів,
якими регулювалося виникнення права
власності на домоволодіння.

Зі змісту ст. 549 ЦК УРСР вбачається, що
спадкоємець прийняв спадщину, якщо він
фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном, або якщо
він подав державній нотаріальній
конторі за місцем відкриття спадщини
заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до вимог вказаної статті,
ОСОБА_4- мати позивачки може бути
визнана такою, що прийняла спадщину,
яка складалася із домоволодіння
АДРЕСА_1, що належало спадкодавцю
ОСОБА_3, фактично вступивши в
управління та володіння спадковим
майном.

В свою чергу ОСОБА_4 заповіла належне їй
на праві власності домоволодіння по
АДРЕСА_1 - ОСОБА_1

Вступивши у володіння та розпорядження
спадковим домоволодінням ОСОБА_1 є
такою, що прийняла спадщину після
смерті спадкодавця.

Як вбачається із довідки Ланчинської
селищної ради Надвірнянського району
Івано-Франківської області від 18.06.2014
року за №332/02-23 за господарством по
АДРЕСА_1 обліковано земельну ділянку
площею 0,5535, в тому числі: для
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд
площею 0,0728га.

Ділянка для обслуговування жилого
будинку, господарських будівель та
споруд у власність не передавалась.

Як видно з відповіді на адвокатський
запит від 18.06.2014 року за №333/02-23 у
випадку визнання за ОСОБА_1, права
власності на житловий будинок,
передача у власність земельної ділянки
буде розглядатися на сесії Ланчинської
селищної ради.

В даний час позивачка бажає оформити
право власності на спадкове майно -
домоволодіння АДРЕСА_1.

Відповідач- Ланчинська селищна рада
не заперечує щодо задоволення позовних
вимог ОСОБА_1

За таких обставин позов ОСОБА_1
підлягає до задоволення, спір про
спадкове майно відсутній, позивач
може бути власниками житлового будинку
та господарських споруд, а згідно ст.328
ЦК України право власності
набувається на підставах, що не
заборонені законом.

Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

На підставі ст.ст. 548,549 ЦК УРСР в
редакції 18.07.1963р , ст.328,331, 1261,1267,1269 ЦК
України, керуючись ст.ст.3, 15, 208, 209, 212-215,
218, 223 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, ід.код
НОМЕР_1 право власності на спадкове
майно по АДРЕСА_1, а саме: житловий
будинок, зазначений літерою «А»,
загальною площею 111,1кв.м., житловою
площею 61,3кв.м. та господарські будівлі
і споруди: літню кухню, зазначену
літерою «Д», загальною площею 33,1кв.м.,
сарай, зазначений літерою «Е»,
загальною площею 15,4кв.м., вбиральню,
зазначену літерою «Є», загальною
площею 1,0кв.м., колодязь під №1 5,0 метрів
погонних, ворота під №3 загальною
площею 4,0кв.м., огорожу під №4, загальною
площею 99,3кв.м., ринковою вартістю 189446
гривень.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення до апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Надвірнянський районний суд.

Суддя
Грещук Р.П.

Повний текст рішення виготовлено
11.08.2014 року