Справа №490/8373/14-ц 25.09.2014 25.09.2014 25.09.2014
Провадження №22-ц/784/2551/14 Суддя
по 1 інстанції - Чулуп О.С.
Доповідач апеляційного суду - Шолох
Рішення

Іменем України

25 вересня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Шолох З.Л.,

суддів - Данилової О.О., Коломієць
В.В.,

при секретарі судового засідання -
Свіщук О.В.,

за участю позивачки ОСОБА_2 та
представника відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою

представника ОСОБА_2

на рішення Центрального районного
суду м. Миколаєва від 7 серпня 2014 року у
справі за

позовом

ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
аліментів на малолітню дитину,

встановила:

1 липня 2014 року ОСОБА_2 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3 про
стягнення аліментів на малолітню
доньку ОСОБА_5 у розмірі ?
частки від усіх видів його заробітку
(доходу).

Позивачка зазначала, що після
припинення шлюбних відносин донька
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, батьком якої є
відповідач, перебуває лише на її
утриманні.

Посилаючись на викладене, просила про
задоволення позову.

Заперечуючи проти такого розміру
аліментів, відповідач просив стягнути
аліменти у розмірі 1/10 частки від його
заробітку, посилаючись на наявність
інших утриманців.

Рішенням Центрального районного суду
м. Миколаєва від 7 серпня 2014 року позов
задоволено частково. Стягнуто з
відповідача на користь позивачки
аліменти на утримання доньки у розмірі
1/8 частки від усіх його видів
заробітку (доходу) щомісячно, але не
менше ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи стягнення з 1 липня 2014 року і
до досягнення дитиною повноліття.
Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

В апеляційній скарзі представник
позивачки, посилаючись на
необґрунтованість рішення суду,
просив його змінити, визначивши
аліменти у розмірі ? частки.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які брали участь у справі,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню, виходячи з такого.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_2,
суд першої інстанції обґрунтовано
виходив з того, що відповідно до вимог
ст. 180 СК України відповідач
зобов'язаний утримувати своїх
неповнолітніх дітей.

Так, у відповідності до ст. 180 СК України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття. Способи
виконання цього обов'язку
визначаються за домовленістю між ними.

За відсутності домовленості, кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються за рішенням суду у
частці від доходу матері, батька або у
твердій грошовій формі (ч. 3 ст. 181 СК
України).

Відповідно до ст. 183 СК України частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на
дитину, визначається судом.

При визначенні розміру аліментів,
згідно із ч. 1 ст. 182 СК України, суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини і платника аліментів,
наявність у платника аліментів інших
дітей та непрацездатних осіб, а також
інші обставини, що мають істотне
значення.

Як вбачається із матеріалів справи,
позивачка та відповідач перебувають у
зареєстрованому шлюбі з 11 грудня 2003
року. Від шлюбних відносин мають доньку
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка після
припинення сімейних стосунків
проживає з позивачкою та знаходиться
на її утриманні.

Дитина перебуває на обліку у лікаря
окуліста та згідно із довідкою лікарні
потребує лікування двічі на рік (а.с. 7).

Із матеріалів справи також вбачається,
що відповідач має постійне місце
роботи, працюючи старшим інженером -
електроніком філії «Дельта Лоцман» ДП
АМПУ, його середній заробіток
становить не менше 12 000 грн. (а.с.20). На
його утриманні знаходиться
повнолітній син ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2,
на якого за рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від 21 липня 2014
року він виплачує аліменти у розмірі 1/8
частки від усіх видів його заробітку
(доходу) до закінчення навчання, але не
більше ніж до досягнення 23 років
(а.с.30-33).

Враховуючи вищезазначені вимоги
закону та конкретні обставини цієї
справи, виходячи із принципів
справедливості та розумності, колегія
суддів вважає, що аліменти на
неповнолітню дитину необхідно
визначити у розмірі 1/6 частки від
заробітку (доходів) відповідача.

З урахуванням викладеного, колегія
вважає, що рішення районного суду
підлягає зміні на підставі п. 1 ч.1 ст. 309
ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 303, 309, 316 ЦПК України,
колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Центрального районного
суду м. Миколаєва від 7 серпня 2014 року
змінити в частині вирішення
позовних вимог про стягнення
аліментів.

Стягувати аліменти із ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця м. Миколаєва
(ІН НОМЕР_1) на користь ОСОБА_2 на
утримання доньки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
у розмірі 1/6 частини з усіх видів його
заробітку (доходу) щомісячно, але не
менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку,
починаючи з 1 липня 2014 року і
до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині розподілу
судових витрат залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
з цього часу протягом двадцяти днів
може бути оскаржене у касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:
Судді