Справа №490/4735/14-ц 28.05.2014 28.05.2014 28.05.2014
Провадження № 22ц/784/1574/14
Суддя першої інстанції Гуденко О.А.
Доповідач апеляційного суду Мурлигіна
У Х В А Л А

28 травня 2014 року
м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючого - Мурлигіної О.Я.,

суддів: Царюк Л.І., Буренкової
К.О.,

при секретарі судового
засідання Яценко Л.В.

за участю:

позивачки ОСОБА_2,

представника позивачки ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали

за апеляційною
скаргою

ОСОБА_2

на ухвалу
судді

Центрального районного суду м.
Миколаєва ввід 22 квітня 2014 року
постановлену за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4 про встановлення факту, що має
юридичне значення,

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернулася з
позовом до ОСОБА_4 про встановлення
факту проживання однією сім'ю як
чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу
з ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, за
його життя.

Ухвалою судді Центрального районного
суду м. Миколаєва від 16 квітня 2014 року
позовна заява була залишена без руху, а
ухвалою судді того ж суду від 22 квітня
2014 року позовна заява визнана
неподаною та повернута позивачці.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати ухвалу від 22 квітня 2014 року, а
матеріали направити до суду першої
інстанції для продовження розгляду. На
думу апелянта, ухвала постановлена з
порушенням вимог ЦПК України.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Постановляючи ухвалу суддя виходила з
того, що ОСОБА_2 звернулася з неналежно
оформленою позовною заявою, оскільки
питання встановлення факту
розглядається в порядку окремого
провадження, а не в позовному. Їй було
запропоновано усунути недоліки заяви
та викласти в ній вимоги, які
розглядаються в порядку окремого
провадження. Так як ці недоліки ОСОБА_2
не усунуті, суддя визнала заяву
неподаною та повернула її позивачці на
підставі ст. 121 ЦПК України.

Проте з висновками в ухвалі погодитися
не можна.

Так, ст. 119 ЦПК України передбачені
вимоги щодо форми та змісту позовної
заяви, яка повинна містити: ім'я
(найменування) позивача відповідача, їх
місце проживання (перебування) або
місцезнаходження; зміст позовних
вимог; ціну позову щодо вимог майнового
характеру. В ній повинні бути викладені
обставини, якими позивач обґрунтовує
свої вимоги; зазначені докази, що
підтверджують кожну обставину;
наявність підстав для звільнення від
доказування.

Також, до позову додаються документи,
що підтверджують сплату судового
збору.

Як вбачається з уточненої позовної
заяви, вона містить відомості про права
та обов'язки сторін. У ній викладено
обставини, якими обґрунтовуються
позовні вимоги та зазначені докази, що
підтверджують кожну обставину, вказані
документи, що додаються до заяви та
сплачено судовий збір.

Також позивачкою вказано зміст
позовних вимог. Вона вважає, що вимоги
про встановлення факту, що має юридичне
значення повинні розглядатися за
правилами цивільного судочинства.
Зокрема ОСОБА_2 зазначала, що вона
тривалий час проживала однієї сім'ю без
реєстрації шлюбу з ОСОБА_5, який помер і
спадкоємцем якого є племінник, з яким у
неї виник спір про право. До нього
позивачка пред'явила позов про
усунення відповідача від спадкування.

Незважаючи на вказані обставини, суддя
повернула позовну заяву. Тоді як
підстав для повернення позовної заяви
з приводу її невідповідності вимогам
ст. 119 ЦПК України, в даному випадку у
зв'язку з тим, що не сформульовані
вимоги, не було.

Також при постановленні ухвали суддею
не взято до уваги, що в провадженні
суду знаходиться справа за позовом
ОСОБА_2, а позовна заява про
встановлення факту, за твердженням
позивачки, містить додаткові вимоги по
вказаному спору.

Разом з тим, суддя дійшовши висновку
про наявність спору про право, не
звернула уваги на зміст заяви ОСОБА_2 в
якій йдеться про встановлення факту
проживання однією сім'ю як чоловіка та
жінки без реєстрації шлюбу та не
з'ясувала у позивачки мети
встановлення факту (для чого необхідно
встановлення факту).

Тоді як встановлення такого факту, та
встановлення проживання спадкоємця зі
спадкодавцем на час відкриття
спадщини тягнуть різні наслідки, є
різними вимогами, та по різному
визначають коло спадкоємців та їх
чергу, а отже впливають на визначення
характеру спору.

Оскільки згадана ухвала не відповідає
вимогам процесуального закону колегія
суддів вважає, що ухвалу відповідно до
п.2 ч.1 ст. 312 ЦПК України необхідно
скасувати, а позовну заяву направити
до суду першої інстанції для вирішення
питання про відкриття провадження у
справі.

Керуючись ст.ст. 303, 312, 315 ЦПК України,
колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Ухвалу судді Центрального районного
суду м. Миколаєва ввід 22 квітня 2014 року
скасувати, а позовну заяву направити до
суду першої інстанції для вирішення
питання про відкриття провадження у
справі.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: