Номер провадження: 22-ц/785/4612/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Калараш А. А.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Калараш А.А.

суддів - Комаровської Н.В.,
Короткова В.Д.

з участю секретаря - Добряк Н.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором кредиту та
за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» про визнання поруки
припиненою, за апеляційною скаргою
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» на рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 15 квітня 2013
року,-

встановила:

У січні 2012 року ПАТ «УкрСиббанк»
звернулось до суду з позовом про
стягнення заборгованості за договором
кредиту і в обґрунтування позовних
вимог посилалось на те, що 01.07.2005 року
між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Надія»
було укладено договір кредиту №
0 (929-08Ф) , відповідно до умов якого,
позивач надав відповідачу кредит в
національній валюті в сумі 622 000,00 грн.,
зі сплатою відсотків за користування
кредитними коштами, з кінцевим
терміном погашення до 30.06.2011 року.

Відповідно до Додаткової угоди №1 від
14.07.2005 року до договору кредиту №
0 (929-08Ф) від 01.07.2005 року внесено
зміни: розмір кредиту наданого ТОВ
«Надія» збільшився до 928 000,00 грн.

01.07.2005 року у забезпечення виконання
ТОВ «Надія» своїх зобов'язань за
договором кредиту № 0 (929-08Ф) від
01.07.2005 року , між позивачем та
відповідачем було укладено договір
поруки № 927-08 ФП від 01.07.2005 року, за яким
ОСОБА_2 прийняла на себе зобов'язання
відповідати в повному об'ємі за
своєчасне і повне виконання
зобов'язань ТОВ «Надія».

Через невиконання ТОВ «Надія» своїх
зобов'язань по кредитному договору №
0 (929-08Ф) від 01.07.2005 року, станом на
06.01.2012 року, виникла заборгованість у
розмірі 1 168 356,30 грн.

Позивач просив стягнути з ОСОБА_2 на
користь ПАТ «УкрСиббанк»
заборгованість за договором кредиту №
0 (929-08Ф) від 01.07.2005 року у сумі 1 168 356,
30 грн., та судові витрати в розмірі 3219,00
грн.

У червні 2012 року представник
відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 подав
зустрічну позовну заяву, у якій він
просив визнати припиненою поруку за
договором поруки № 927-08 ФП від 01.07.2005
року, укладеною між ПАТ «УкрСиббанк» та
ОСОБА_2 та стягнути з ПАТ «УкрСиббанк»
на користь ОСОБА_2 судові витрати у сумі
107,30 грн.

Представник ОСОБА_2 обґрунтував свої
вимоги тим, що банком був пропущений
строк для звернення до поручителя з
вимогою про виконання основного
зобов'язання.

Термін, протягом якого ПАТ
«УкрСиббанк» міг звернутися з вимогами
до поручителя сплив 30.12.2011 року так як
термін повернення кредиту встановлено,
відповідно до п. 1.2 договору поруки -
30.06.2011 року.

Рішення ухвалено у відсутність сторін.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 15.04.2013 року у задоволенні
позову Публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором № 0 (929-08Ф) від 01.07.2005
року, у сумі 1 168 356, 30 грн. відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
задоволено.

Визнано припиненою поруку за договором
поруки № 927-08 ФП від 01.07.2005 року,
укладеною між ПАТ «УкрСиббанк» та
ОСОБА_2 .

Стягнуто з ПАТ «УкрСиббанк» на користь
ОСОБА_2 судові витрати у сумі 107,30 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ «УкрСиббанк»,
посилаючись на порушення судом норм
процесуального права, неправильне
застосування норм матеріального права,
просить рішення суду скасувати та
ухвалити нове, яким позов ПАТ
«УкрСиббанк» задовольнити, а у
задоволенні позову ОСОБА_2 відмовити.

Заслухавши суддю-доповідача,
дослідивши докази у справі в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга ПАТ «УкрСиббанк»
підлягає задоволенню, а рішення суду
першої інстанції скасуванню з
наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог заявлених
у суді першої інстанції.

Суд першої інстанції відмовляючи у
задоволенні первісного позову та
задовольняючи зустрічний позов
виходив з того,що банком вимога до
поручителя не була пред'явлена
протягом шести місяців з дня
закінчення строку дії договору кредиту
та виникнення права вимоги, тому
порука відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК
України, є припиненою.

Проте погодитися з такими висновками
суду першої інстанції не можна.

Частиною 1 ст. 1054 ЦК України
передбачено, що за кредитним договором
банк або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Статтею 553 ЦК України встановлено, що за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.

У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя (ч. 1 ст. 554
ЦК України).

Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України порука
припиняється після закінчення строку,
встановленого в договорі поруки. У
разі, якщо такий строк не встановлено,
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя. Якщо строк основного
зобов'язання не встановлений або
встановлений моментом пред'явлення
вимоги, порука припиняється, якщо
кредитор не пред'явить позову до
поручителя протягом одного року від
дня укладення договору поруки.

З матеріалів справи вбачається ,що
01.07.2005 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ
«Надія» було укладено договір кредиту
№ 0 (929-08Ф) , відповідно до умов
якого, позивач надав відповідачу
кредит в національній валюті в сумі 622
000,00 грн., зі сплатою відсотків за
користування кредитними коштами, з
кінцевим терміном погашення до 30.06.2011
року (а.с.19-26).

Відповідно до Додаткової угоди №1 від
14.07.2005 року до договору кредиту №
0 (929-08Ф) від 01.07.2005 року внесено
зміни: розмір кредиту наданого ТОВ
«Надія» збільшився до 928 000,00 грн.(а.с.27).

01.07.2005 року у забезпечення виконання
ТОВ «Надія» своїх зобов'язань за
договором кредиту № 0 (929-08Ф) від
01.07.2005 року , між позивачем та
відповідачем було укладено договір
поруки № 927-08 ФП від 01.07.2005 року, за яким
ОСОБА_2 прийняла на себе зобов'язання
відповідати в повному об'ємі за
своєчасне і повне виконання
зобов'язань ТОВ «Надія» (а.с.35-37).

14.07.2005 року між сторонами була укладена
додаткова угода № 1 до договору поруки
№ 927-08 ВП ,відповідно до якої п.1.2.
договору поруки був викладений у новій
редакції з врахуванням збільшення суми
договору кредиту (а.с.38).

Через невиконання ТОВ «Надія» своїх
зобов'язань по кредитному договору №
0 (929-08Ф) від 01.07.2005 року, станом на
06.01.2012 року, виникла заборгованість у
розмірі 1 168 356,30 грн.,що складається з
заборгованості за договором кредиту у
розмірі 365 257 грн. 74 коп., заборгованості
по процентам у розмірі 356 472 грн. 16 коп.,
пені за несвоєчасне погашення
заборгованості за кредитом у розмірі
251 725 грн. 88 коп., пені за несвоєчасне
погашення заборгованості по
процентам у розмірі 194 900 грн. 52 коп.

11.10.2011 року Банком була направлена
вимога до відповідача про повернення
боргу ,проте через зміну відповідачем
місця свого проживання і не
повідомлення про це позивача , вимога
Банка не була отримана відповідачем
ОСОБА_2 (а.с.104,105).

Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних відносин» відповідно до
частини четвертої статті 559 ЦК порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя.
Пред'явлення вимоги до поручителя є як
направлення вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору) ,так і пред'явлення до нього
позову. При цьому у разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

Відповідно до п. 1.4 договору поруки від
01.07.2005 року , відповідальність
поручителя та позивача є солідарною.

Право та порядок пред'явлення вимоги
Банком, у разі порушення боржником
своїх зобов'язань за договором кредиту
, поручителю сторони визначили в п.2.2.
договору поруки від 01.07.2005 р. ( а.с.35).

За таких підстав оскільки ,позивач
використав своє право та 11.10.2011року
направив вимогу до відповідача про
погашення заборгованості за договором
кредиту ,тобто звернувся з вимогою до
відповідача у шестимісячний строк з
дня закінчення строку дії договору
кредиту від 01.07.2005 року ,тому підстав
для застосування вимог ч.4 ст. 559 ЦК
України не має.

Суд першої інстанції не встановив в
повному обсязі обставини справи та не
з'ясувавши у позивача те ,що вимога
Банку про погашення заборгованості
була направлена відповідачу в
шестимісячний строк з дня закінчення
строку виконання зобов'язання (
30.06.2011р.) передчасно та помилково
визнав поруку ОСОБА_2 припиненою та у
задоволенні первісного позову
помилково відмовив.

За таких підстав, відповідно до
ст.ст. 1054, 554 ЦК України у позивача
виникло право звернення з вимогою про
стягнення заборгованості в зв'язку із
невиконанням ТОВ «Надія» взятих за
договором кредиту зобов'язань, а
відповідач повинен відповідати за
порушення зобов'язання.

Заборгованість за договором кредиту
підтверджується розрахунком
заборгованості , який узгоджується з
умовами договору кредиту (а.с.5-18).

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь позивача
підлягають стягненню судові витрати у
розмірі 3219 грн. судового збору
сплаченого позивачем при зверненні з
позовом до суду та 1827 грн. судового
збору сплаченого позивачем при
зверненні з апеляційною скаргою.

За таких підстав, відповідно до п.4 ч.1
ст. 309 ЦПК України, апеляційна скарга
ПАТ «УкрСиббанк», підлягає
задоволенню, а рішення суду першої
інстанції скасуванню.

Керуючись ст.ст. 303, п.4 ч.1 ст.309, 316, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

вирішила:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
задовольнити .

Рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 15 квітня 2013 року скасувати.

Позов Публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за договором
кредиту задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«УкрСиббанк» заборгованість за
договором кредиту № 0 (929-08Ф) від
01.07.2005 року у сумі 1 168 356, 30 грн., що
складається з заборгованості за
договором кредиту у розмірі 365 257 грн. 74
коп., заборгованості по процентам у
розмірі 356 472 грн. 16 коп., пені за
несвоєчасне погашення заборгованості
за кредитом у розмірі 251 725 грн. 88 коп.,
пені за несвоєчасне погашення
заборгованості по процентам у розмірі
194 900 грн. 52 коп.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 до Публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк» про визнання
поруки припиненою відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«УкрСиббанк» судові витрати у розмірі
5046 грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено у касаційному порядку
безпосередньо до суду касаційної
інстанції протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області
А.А. Калараш

Н.В.Комаровська

В.Д. Коротков