Справа № 2-72/2011
Провадження № 22-ц/779/1733/2014
Головуючий у 1 інстанції Боднарук М.В.
Суддя-доповідач Девляшевський В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого
Девляшевського В.А.,

суддів:
Малєєва А.Ю., Меленко О.Є.,

секретаря
Драганчук У.М.,

з участю:
представника відділу ДВС Снятинського

районного управління юстиції -
Бодаковського І.М.,

представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою відділу державної виконавчої
служби Снятинського районного
управління юстиції на ухвалу
Косівського районного суду від 23
червня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду із скаргою про визнання
незаконними дій відділу ДВС
Снятинського районного управління
юстиції, визнання незаконною та
скасування постанови ВДВС
Снятинського районного управління
юстиції від 14.05.2014 року про стягнення з
нього виконавчого збору. В скарзі
зазначав, що у державного виконавця не
було правових підстав для неприйняття
мирової угоди, укладеної між ним і
ОСОБА_5 з приводу сплати визначеного
судовим рішенням боргу за договором
позики грошей, і для стягнення з нього
виконавчого збору. Вважаючи дії ВДВС
та оскаржувану постанову незаконними,
просив скаргу задовольнити.

Ухвалою Косівського районного суду від
23 червня 2014 року скаргу ОСОБА_3
задоволено у повному об'ємі.

Не погоджуючись із даною ухвалою,
відділом ДВС Снятинського районного
управління юстиції подано апеляційну
скаргу, у якій міститься посилання на
порушення судом норм матеріального
права. Судом, на думку апелянта, не було
враховано того, що державним
виконавцем було дотримано вимоги ЗУ
«Про виконавче провадження», оскільки
укладена мирова угода від 24.04.2014 року
була пред'явлена до ВДВС Снятинського
РУЮ 30.05.2014 року, а 02.06.2014 року дана мирова
угода була направлена до суду для її
затвердження. Апелянт вказує на те, що
оскільки станом на 02.07.2014 року із суду
на адресу ВДВС Снятинського РУЮ не
надходила ухвала про затвердження
мирової угоди, то, на його думку,
державний виконавець вправі був
винести постанову про стягнення з
ОСОБА_3 виконавчого збору. Посилаючись
на вищенаведене, апелянт просить
оскаржену ухвалу суду скасувати та
постановити нову ухвалу, якою
відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_3

ОСОБА_5 та ОСОБА_3 в засідання
апеляційного суду не з'явились з
невідомих причин, хоч судові
повідомлення їм було направлено
завчасно. Отже, є правові підстави для
розгляду справи у їх відсутності.

Представник відділу ДВС Снятинського
районного управління юстиції
апеляційну скаргу з наведених підстав
підтримав. Пояснив, що він особисто
відкрив виконавче провадження щодо
виконання судового рішення про
стягнення в користь ОСОБА_5 коштів,
однак ніяких виконавчих дій у цьому
провадженні не проводилось. Зазначив,
що оскільки у встановлений строк
ОСОБА_3 добровільно не виконав вимогу
про погашення заборгованості перед
стягувачем, то він вважав необхідним
стягнути з нього виконавчий збір.
Пояснив, що отримавши заяви сторін
виконавчого провадження про
досягнення ними мирової угоди, не знав
про свій обов'язок передати матеріали в
суд на затвердження їх мирової угоди.
Однак, постанову від 14.05.2014 року вважає
правомірною, тому просить апеляційну
скаргу задовольнити.

Представник ОСОБА_3 доводи апеляційної
скарги заперечив, вважаючи ухвалу суду
першої інстанції законною і
обґрунтованою.

Вислухавши суддю-доповідача, пояснення
представників сторін, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку про відхилення
апеляційної скарги з таких підстав.

Задовольняючи скаргу ОСОБА_3, суд
першої інстанції прийшов до висновку,
що державний виконавець, ухвалюючи
постанову про стягнення з боржника
виконавчого збору, не врахував, що
боржник своєчасно подав заяву про
досягнення із стягувачем мирової угоди
щодо порядку виконання судового
рішення, яка повинна була бути прийнята
відділом ДВС та направлена до суду. З
таким висновком погоджується і колегія
суддів.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням Снятинського районного суду
від 27.01.2011року, яке набуло законної
сили, з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_5
стягнуто 456000 грн боргу та 1820 грн
судових витрат.

У виконання названого судового рішення
15.04.2014 року державним виконавцем ВДВС
Снятинського районного управління
юстиції було винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження та
надано боржнику 7-денний строк для
добровільного виконання рішення.
Однак, встановлено, що сторони
виконавчого провадження до спливу
7-денного строку з часу отримання копії
про відкриття виконавчого провадження
подали державному виконавцю заяви про
досягнення ними мирової угоди з
приводу порядку виконання судового
рішення (а.с.37; 38). Отже, державний
виконавець був зобов'язаний направити
в суд подання про затвердження мирової
угоди. Оскільки своєчасно цього
виконано не було, то ухвала суду з
питання затвердження мирової угоди
сторін виконавчого провадження щодо
порядку і строків добровільного
виконання судового рішення про
стягнення з ОСОБА_3 457820 грн боргу та 1820
грн судових витрат була постановлена
тільки 23.06.2014 року (а.с.92).

Встановлено, що у зв'язку із наведеними
обставинами примусове виконання
судового рішення державним виконавцем
не розпочиналось.

За змістом ч.2 ст.25 та ст. 28 Закону
України "Про виконавче провадження"
державним виконавцем приймається
постанова про стягнення з боржника
виконавчого збору у разі, коли ним
розпочато примусове виконання
судового рішення, яке у встановлений
законом 7-денний строк не було виконано
боржником. Оскільки примусове
виконання рішення у зв'язку із мировою
угодою сторін не було розпочато, то суд
першої інстанції правильно визнав
постанову державного виконавця від
14.05.2014 року про стягнення виконавчого
збору з ОСОБА_3 неправомірною.

Колегія суддів вважає, що ухвала суду
першої інстанції в даній справі є
законною і обґрунтованою. Доводи
апелянта висновків суду не
спростовують. Тому підстав для
скасування оскарженої ухвали немає.

На підставі наведеного та керуючись ст.
ст. 218; 307, 312-315 ЦПК України, колегія
суддів -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу відділу державної
виконавчої служби Снятинського
районного управління юстиції
відхилити, а ухвалу Снятинського
районного суду від 23 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, і оскарженню в
касаційному порядку не підлягає.

Головуючий:
В.А. Девляшевський

Судді:
А.Ю. Малєєв

О.Є. Меленко