Номер провадження 2/754/490/14
РІШЕННЯ

Іменем України

05.08.2014 року Деснянський районний суд м.
Києва в складі:

головуючого - судді Зотько
Т.А.

при секретарі - Самойловій
М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
3-особи: ОСОБА_3, ОСОБА_4 про встановлення
батьківства та стягнення аліментів на
утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_2 про встановлення
батьківства та стягнення аліментів,
посилаючись на той факт, що вони з
відповідачем проживали однією сім'єю
без реєстрації шлюбу з березня 2012 року
до листопада 2012 року, були пов'язані
спільним побутом, а наприкінці вересня
2012 року вона дізналась, що вагітна і
відповідач спочатку зрадів даній
інформації бажаючи народження дитини,
однак в подальшому змінив свою думку.
Зазначила, що з 30 грудня 2013 року
відповідач перестав цікавитись
здоров'ям її та їх дитини. ІНФОРМАЦІЯ_1
вона народила спільну з відповідачем
дитину - ОСОБА_5, яка перебуває на її
повному утриманні, і яку відповідач не
визнає своєю дитиною та не надає
матеріальної допомоги на її утримання,
а тому вона вимушена звертатись до суду
з вказаним позовом.

В ході розгляду справи, судом було
залучено до участі у розгляді справи в
якості 3-осіб ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

В судовому засіданні позивач та
її представники - ОСОБА_6 та ОСОБА_7
підтримали у повному обсязі заявлені
позовні вимоги, посилаючись на
обставини, викладені у позовній заяві,
просили суд визнати ОСОБА_2 батьком
неповнолітньої ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
стягнути з відповідача на користь
позивача на утримання неповнолітньої
дитини, аліменти у розмірі 1/4 частини з
усіх видів заробітку (доходу), але не
менше ніж 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, щомісячно, до
досягнення дитиною повноліття,
починаючи з дня звернення позивача до
суду з вказаною позовною заявою.

Представник відповідача - ОСОБА_8
позовні вимоги не визнала у повному
обсязі, просила суд відмовити у
задоволенні позову. При цьому
заперечуючи проти позову зазначила, що
відсутні належні та допустимі докази
щодо кровного споріднення відповідача
та ОСОБА_5. Протягом певного періоду
позивач та відповідач періодично
зустрічались та мали статеві
відносини, позивач могла залишитись
переночувати з відповідачем, однак з
30.03.2013 року та по теперішній час
відповідач перебуває у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4, з якою
до реєстрації шлюбу також мав близькі
відносини та від шлюбу має малолітню
дитину ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2. Крім того,
представник ОСОБА_8 зазначила суду, що у
випадку визнання відповідача батьком
дитини позивача, та при визначенні
розміру аліментів, що будуть
стягуватись за рішенням суду, має бути
враховано той факт, що ОСОБА_2 має на
утриманні інших дітей та осіб, а також
непрацездатних батьків, а саме
неповнолітню доньку ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_3, яка перебуває на обліку у
дільничного психіатра з
нервово-психологічним захворюванням,
доньку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, та дружину,
яка за нею доглядає - ОСОБА_4, дітей
дружини від попереднього шлюбу -
ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_13,
ІНФОРМАЦІЯ_6, які проживають разом з
відповідачем та його дружиною, мають
легку когнітивну недостатність,
порушення комунікаційної поведінки,
РДА, батька ОСОБА_10, який є інвалідом
ІІІ групи з 01.08.2003 року та пенсіонером,
та матір пенсіонерку - ОСОБА_12, а тому
відповідач вважає, що розмір аліментів
має бути визначений у вигляді 1/8
частини.

3-особи: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове
засідання не з'явились, надіслали на
адресу суду письмові заперечення проти
позову з проханням відмовити у його
задоволенні та проводити розгляд
справи у їх відсутності (а.с.172-173, 175-176).

За таких обставин, суд вважав за
можливе проводити розгляд справи у
відсутності 3-осіб: ОСОБА_3 та ОСОБА_4.

Заслухавши пояснення позивача,
представників сторін по справі,
дослідивши письмові докази, суд
приходить до висновку, що позов є
частково обґрунтованим та підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 135
Сімейного кодексу України при
народженні дитини у матері, яка не
перебуває у шлюбі, у випадках, коли
немає спільної заяви батьків, заяви
батька або рішення суду, запис про
батька дитини у Книзі реєстрації
народжень провадиться за прізвищем та
громадянством матері, а ім'я та по
батькові батька дитини записуються за
її вказівкою.

Судом встановлено, що згідно
наданих суду копій свідоцтва про
народження, Актового запису та повного
витягу з Державного реєстру актів
цивільного стану громадян щодо
актового запису про народження ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, запис у графі «батько»
було здійснено відповідно до ч. 1 ст. 135
СК України, зі слів матері - ОСОБА_1 -
позивача по справі (а.с.8, 57, 58-59).

Відповідно до ст. 128 СК України
за відсутності заяви, право на подання
якої встановлено статтею 126 цього
Кодексу, батьківство щодо
дитини може бути визнане за рішенням
суду. Підставою для визнання
батьківства є будь-які відомості,
що засвідчують походження дитини від
певної особи, зібрані відповідно до
Цивільного процесуального кодексу.

Відповідно до вимог ч.3 ст.10, ч.ч.1, 4 ст.60
ЦПК України, кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх
позовних вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених ст.61 цього
Кодексу.

Сторонам роз'яснювалось, що
відповідно до вимог ст.ст.27, 31 ЦПК
України, позивач, відповідач, третя
особа для підтвердження своїх вимог та
заперечень, зобов'язані надати суду всі
наявні докази, або повідомити про них
суд до або під час попереднього
судового засідання.

Доказування не може ґрунтуватися
на припущеннях.

У відповідності до вимог ст.143 ЦПК
України для з'ясування обставин, що
мають значення для справи і потребують
спеціальних знань суд призначає
експертизу за заявою осіб, які беруть
участь у справі.

Згідно з висновком експерта №528
від 27.02.2014 року, "Молекулярно-генетичним
дослідженням встановлено:
вірогідність підтвердження
біологічного батьківства ОСОБА_2
відносно ОСОБА_5 складає величину не
менш ніж 99,9%. Таким чином, згідно Hummel K at
all "Biostatistische Abstammugsbegutachung mit blutgruppen befunden"
Stuttgart, 1971., біологічне батьківство
ОСОБА_2 відносно ОСОБА_5 практично
доведено" (а.с.80-83).

За таких обставин, суд приходить
до висновку, що вимоги позивача в
частині визнання ОСОБА_2 батьком
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 є доведеними у
повному обсязі та підлягають
задоволенню судом.

Відповідно до ч.2 ст.150 СК України
батьки зобов'язані піклуватись про
здоров'я дитини, її фізичний, духовний
та моральний розвиток.

Згідно вимог ч.1, 2 ст.155 СК України,
здійснення батьками своїх прав та
виконання обов'язків мають
ґрунтуватися на повазі до прав дитини
та її людської гідності. Батьківські
права не можуть здійснюватися всупереч
інтересам дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дітей до
досягнення ними повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при
визначенні розміру аліментів суд
враховує стан здоров'я та матеріальне
становище дитини, стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів, наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина,
інші обставини, що мають істотне
значення.

Як зазначила позивач в судовому
засіданні відповідач матеріальну
допомогу на утримання дитини не надає,
тому вона має намір вирішити питання
про стягнення аліментів в судовому
порядку та просила суд стягувати з
відповідача аліменти на утримання
доньки у розмірі 1/4 частини з усіх видів
заробітку (доходу), але не менше ніж 30%
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, щомісячно, з дня
подачі позову до суду і до досягнення
дитиною повноліття.

Як вбачається з довідки від 08.04.2014 року,
виданої ТОВ Медичним центром "Інститут
сімейної медицини Плюс", ОСОБА_2 працює
в ТОВ Медичний центр "Інститут сімейної
медицини Плюс" з 01.07.2013 р. обіймає посаду
головного лікаря, також за внутрішнім
сумісництвом з 28.11.2013 року займає
посаду директора та з 08.01.2014 року займає
посаду лікаря-сексопатолога, його
дохід за період з 01.10.2013 року по 31.03.2014
року склав 21.902 грн. 40 коп. (а.с.125).

Крім того, згідно відповіді ДПІ у
Голосіївському районі ГУ Міндоходів у
м.Києві ОСОБА_2 в період з 01.01.2013 року по
31.12.2013 року було отримано доходи, як
фізичною особою підприємцем (а.с.164), та
згідно відповіді ДПІ в Оболонському
районі ГУ Міндоходів у м.Києві,
загальний обсяг доходу ТОВ Медичний
центр "Інститут сімейної медицини
Плюс", одним із засновників якого є
ОСОБА_2 за 2013 рік склав 298.365,00 грн. (а.с.166),
а тому суд вважає, що він спроможний
сплачувати позивачці аліменти на
утримання дитини.

Відповідно до вимог ст. 183 СК України,
частка заробітку (доходу) матері,
батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом,
який вважає за необхідне стягнути з
відповідача на користь позивачки
аліменти щомісячно в розмірі 1/7 частини
з усіх видів заробітку на утримання
неповнолітньої доньки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

При цьому, суд приймає до уваги, що
відповідач ОСОБА_2 має на утриманні
інших дітей та осіб, а саме
неповнолітню доньку ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_3, яка перебуває на обліку у
дільничного психіатра з
нервово-психологічним захворюванням,
та на яку ним у добровільному порядку
за погодженням з матір'ю дитини
надається матеріальна допомога, а
також доньку ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_2, та
дружину, яка за нею доглядає - ОСОБА_4,
дітей дружини від попереднього шлюбу -
ОСОБА_11, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_13,
ІНФОРМАЦІЯ_6, які проживають разом з
відповідачем та його дружиною, мають
легку когнітивну недостатність,
порушення комунікаційної поведінки,
РДА (а.с.99-110).

За таких обставин, приймаючи рішення
про часткове задоволення позову в
даній частині, суд керується виключено
інтересами малолітньої дитини, яка
потребує регулярної батьківської
матеріальної допомоги, а відповідач
працює та має сталий дохід.

При цьому, суд не приймає як доказ,
твердження представника відповідача
щодо перебування у ОСОБА_2 на утриманні
також батька ОСОБА_10, який є інвалідом
ІІІ групи з 01.08.2003 року та пенсіонером,
та матері пенсіонерки - ОСОБА_12, з тих
підстав, що як вбачається з копії
паспортів зазначених осіб, вони
постійно проживають разом, отримують
пенсію. Доказів того, що розмір
пенсійного забезпечення батьків
відповідача є меншим, а ніж
встановлений Законом України "Про
державний бюджет на 2014 рік" розмір
прожиткового мінімуму для осіб, які
втратили працездатність (з 1 січня 2014
року - 949 грн.), суду не надано.

Крім того, мати відповідача -
ОСОБА_12 є власником нерухомого майна -
приватного будинку АДРЕСА_1, загальною
площею 205,7 м.кв..

Також, суд не приймає як доказ, щодо
підстав для стягнення з відповідача
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини сторін у розмірі 1/8 частини,
твердження представника відповідача
про те, що відповідач в повному обсязі
матеріально утримує дітей дружини
ОСОБА_4 від попереднього шлюбу - ОСОБА_11,
ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_13, ІНФОРМАЦІЯ_6,
які проживають разом з ними, з тих
підстав, що суду не надано належних
доказів, щодо звільнення біологічного
батька неповнолітніх позбавлений від
покладених батьківських обов'язків
щодо утримання дітей, у відповідності
до ст.180 СК України, а також що 3-особа
ОСОБА_4 позбавлена можливості
звернутись з відповідним позовом щодо
стягнення з біологічного батька дітей
аліментів в судовому порядку.

Відповідно до вимог ст.367 ч.1 п.1 ЦПК
України суд допускає негайне виконання
рішення суду в частині стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини у межах суми платежу за один
місяць.

Підлягає стягненню з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 витрати по сплаті
судового збору 114 грн. 71 коп. та на
користь держави судовий збір у розмірі
243 грн. 60 коп., відповідно до вимог ст.88
ЦПК України.

За таких обставин, керуючись
вимогами ст.ст. 10, 11, 27, 31, 57-60‚ 88, 169, 212-214
ЦПК України, ст.ст.135, 150, 155, 180-183 СК
України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити
частково.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1,
батьком ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий
запис №1923 від 09.07.2013 року, складений
Відділом державної реєстрації актів
цивільного стану Деснянського
районного управління юстиції у
м.Києві).

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
уродженця м.Козятин Вінницької
області, РНОКПП НОМЕР_1, на користь
ОСОБА_1, РНОКПП НОМЕР_2, аліменти на
утримання неповнолітньої доньки
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/7 частини
з усіх видів заробітку (доходу), але не
менше ніж 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, щомісячно, до
досягнення дитиною повноліття,
починаючи з 04.09.2013 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
витрати по сплаті судового збору 114 грн.
71 коп..

В задоволенні інших вимог позову -
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп..

Допустити негайне виконання рішення
суду в частині стягнення аліментів в
межах суми платежу за один місяць.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м.Києва через
Деснянський районний суд м.Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення шляхом подачі
апеляційної скарги.

Суддя Деснянського

районного суду м. Києва
Т.А.Зотько