Справа № 243/2014/14
Провадження № 2/243/1068/2014
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Слов'янський міськрайонний суд
Донецької області у складі:
головуючої - судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Слов'янська
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
осіб такими, що втратили право
користування житловим приміщенням, -
14 березня 2014 року ОСОБА_1 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання осіб такими, що втратили право
користування житловим приміщенням. В
обґрунтування своїх вимог зазначила,
що вона та її неповнолітня онучка -
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в рівних частках
володіють житловим будинком,
розташованим за адресою: АДРЕСА_1. В 2008
році позивачка за проханням своєї
дочки зареєструвала в житловому
будинку ОСОБА_2, з яким дочка перебувала
у фактичних шлюбних відносинах, та його
мати - ОСОБА_3. В подальшому дочка
позивачки припинила фактичні шлюбні
відносили, та в 2008 році відповідачі
залишили будинок позивачки, однак
продовжують бути зареєстрованими в
ньому. В даний час позивачка бажає
розпорядитися своєю часткою житлового
будинку, однак для цього їй необхідно
зняти з реєстрації ОСОБА_2 та ОСОБА_3 У
зв'язку з цим просить визнати ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 такими, що втратили право
користування житловим приміщенням.
Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явилася, подала до суду заяву про
розгляд справи у її відсутності.
Позовні вимоги підтримала, просила їх
задовольнити. Проти винесення заочного
рішення не заперечувала.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове
засідання не з'явилися, про причини
неявки суду не повідомили, хоча були
належним чином повідомлені про час та
місце розгляду справи, заяву про
розгляд справи за його відсутності
суду не подавав. З огляду на викладене,
суд приходить до висновку, що оскільки
від відповідача не надійшло клопотання
про відкладення розгляду справи, як то
передбачає ст. 169 ЦПК України, з причин,
які б могли бути визнані судом
поважними, у суду відсутні підстави для
відкладення розгляду справи, а тому,
суд зі згоди позивача вирішує справу на
підставі наявних у справі доказів у
відповідності до ст. 224-228 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи,
всебічно та в повному обсязі
проаналізувавши всі обставини справи,
належність та допустимість доказів,
вважає, що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні з достовірністю
встановлено, що у відповідності до
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 14 листопада 2002 року, право
власності на будинок, розташований по
АДРЕСА_1 має позивачка ОСОБА_1 та її
онука - ОСОБА_4 (а.с.10)

У відповідності до домової книги,
сторони зареєстровані за адресою:
АДРЕСА_1 (а.с.11-12 ).

У відповідності до акту обстеження
житлового приміщення, виданого
депутатом Рай-Олександрівської
селищної ради від 20 серпня 2012 року, за
адресою: АДРЕСА_1, відповідачі ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 не проживають з 2008 року та
особистих речей не мають (а.с. 8).

Як достовірно встановлено у судовому
засіданні позивач також є опікуном
неповнолітньої ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
яка є співвласником будинку АДРЕСА_1. На
підтвердження цієї обставини суду
надано рішення Слов'янського
виконавчого комітету № 55/4 від 20 лютого
2002 року.

На момент проживання спільно з
позивачем відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3
були членами сім"ї, зазначене
відповідає приписам ч.2 ст.64 ЖК УРСР,
в якій зазначено, що до членів сім'ї
наймача належать чоловік наймача, їх
діти і батьки. Членами сім'ї наймача
може бути визнано й інших осіб, якщо
вони постійно проживають разом з
наймачем і ведуть з ним спільне
господарство, також ст.. 3 СК
України,зазначено, що сім'ю складають
особи, які спільно проживають,
пов'язані спільним побутом, мають
взаємні права та обов'язки.
Оскільки відповідачі проживали разом з
позивачкою та були членами сім"ї, то
згідно ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї
власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку, що слід визнати ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 такими, що втратили право
користування житловим приміщенням, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
оскільки дані особи не проживають у
будинку, який належить на праві
власності позивачці та її онуці, понад
один рік.

Керуючись ст.ст 10, 11, 15, 62, 64, 88, 209, 212-215,
224-228 ЦПК України, ст.. 405 ЦК України, ст. 64
ЖК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНН
НОМЕР_1, та ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, ІНН
невідомий, зареєстроване місце
проживання: АДРЕСА_1, такими, що
втратили право користування житловим
приміщенням з господарськими
побудовами та спорудами, що
знаходиться за адресою: Донецька
область, АДРЕСА_1.

Заочне рішення суду може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача про
перегляд заочного рішення, яка може
бути подана до суду протягом десяти
днів з дня отримання його копії.

На рішення суду може бути
подана апеляційна скарга до Донецького
апеляційного суду через Слов'янський
міськрайонний суд протягом десяти
днів з дня його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні в судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення складено у нарадчій кімнаті у
єдиному екземплярі.

Повний текст рішення суду виготовлений
05 серпня 2014 року.

Головуюча-суддя:

О.В.Ільяшевич