У х в а л а

іменем україни

24 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Касьяна
О.П.,

Коротуна В.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Центр-Будінвест»
про зобов'язання вчинити певні дії та
визнання права власності, за
касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
апеляційного суду Одеської області від
25 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Центр-Будінвест»
про зобов'язання відповідача передати
йому квартиру АДРЕСА_1, шляхом
оформлення акта прийому-передачі та
визнання за ним право власності на
зазначену квартиру.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 14 березня 2014 року
позов ОСОБА_2 задоволено.

Зобов'язано товариство з обмеженою
відповідальністю «Центр-Будінвест»
передати ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1,
шляхом оформлення акта
прийому-передачі.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на
квартиру АДРЕСА_1.

Рішенням апеляційного суду Одеської
області від 25 червня 2014 року рішення
Приморського районного суду м. Одеси
від 14 березня 2014 року скасовано та
ухвалено нове рішення, яким у
задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції, мотивуючи свою вимогу
порушенням судом норм процесуального
права й неправильним застосуванням
норм матеріального права, та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Частина 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України
встановлюють, що кожна особа має право
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання або
оспорювання. Кожна особа має право
звернутися до суду за захистом свого
особистого немайнового або майнового
права та інтересу.

Згідно зі ст. 1 ЦПК України завданнями
цивільного судочинства є справедливий,
неупереджений та своєчасний розгляд і
вирішення цивільних справ з метою
захисту порушених невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів
фізичних осіб, прав та інтересів
юридичних осіб, інтересів держави.

Апеляційним судом установлено, що 10
січня 2006 року та 27 січня 2012 року між ТОВ
«Центр-Будінвест» та ОСОБА_3 було
укладено два договори про дольову
участь у будівництві житла та один із
них стосується спірної квартири, однак
ОСОБА_3 до участі в розгляді справи
залучений не був.

До ухвалення рішення у цій справі
позивачем і відповідачем вчинялися
спільні дії щодо оформлення права
власності ОСОБА_2 на спірну квартиру в
позасудовому порядку.

26 грудня 2013 року позивачем з метою
представництва інтересів зі всіх
питань, пов'язаних з оформленням прав
власності, видано довіреність на ім'я
представника ОСОБА_4

03 березня 2014 р. між сторонами був
складений акт приймання-передачі до
договору про дольову участь
будівництва житла № 10 від 17
вересня 2005 року.

04 березня 2014 року складений технічний
паспорт на квартиру.

12 березня 2014 року на підставі
замовлення ОСОБА_2 від 06 березня
2014 року № 777 видано довідку з Адресного
реєстру міста Одеси за № 357738/1 про
резервування адреси квартири за
адресою: АДРЕСА_1.

12 березня 2014 року позивач вніс бюджетні
платежі за державну реєстрацію права
власності, отримання витягу з реєстру
прав, а 24 березня 2014 року на ім'я ОСОБА_2
державним реєстратором Реєстраційної
служби Одеського міського управління
юстиції видано свідоцтво про право
власності на нерухоме манно.

Крім цього з 28 березня 2014 року в
провадженні Приморського районного
суду м. Одеси перебуває справа №
522/5248/14-ц за позовом ОСОБА_3 до ТОВ
«Центр-Будінвест», ОСОБА_2 про визнання
недійсним договору, свідоцтва про
право власності, визнання права
власності на квартиру та технічні
приміщення, усунення перешкод у
користуванні ними, та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ТОВ
«Центр-Будінвест» про визнання
договору про дольову участь
будівництва житла недійсним.

Отже, скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
суд апеляційної інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
позовні вимоги ОСОБА_2 задоволенню не
підлягають.

Рішення апеляційного суду Одеської
області від 25 червня 2014 року ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
права і порушення норм процесуального
права при його ухваленні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 відхилити,
рішення апеляційного суду Одеської
області від 25 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
М.В.
Дем'яносов

Судді:
О.П.
Касьян

В.М. Коротун