Справа № 149/2085/14-ц
Провадження №2/149/729/14
Номер рядка звіту 38
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11.08.2014 року
м.Хмільник

Хмільницький міськрайонний суд
Вінницької області

в складі головуючого судді Олійника І.
В.

за участі секретаря Янюк А.Й.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Хмільник цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Куманівецької сільської ради, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання права
власності на спадкове майно,-

В С Т А Н О В И В:

24.07.2014 року ОСОБА_1 звернувся до
Хмільницького міськрайонного суду
Вінницької області з позовною заявою
до Куманівецької сільської ради, треті
особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про
визнання права власності на спадкове
майно.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2
помер батько позивача - ОСОБА_5. Після
смерті спадкодавця залишилося
спадкове майно, що складається із
житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами, що
розташований по АДРЕСА_1 та земельної
ділянки площею 2,1315 га., що розташована
на території Куманівецької сільської
ради Хмільницького району, Вінницької
області. Після відкриття спадщини,
позивач вчасно звернувся до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини та отримав
свідоцтво про право на спадщину за
законом на земельну ділянку. Однак,
нотаріус відмовив у видачі свідоцтва
про право власності на житловий
будинок, що розташований по АДРЕСА_1 у
зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів. Проте,
довідкою Куманівецької сільської ради
підтверджено, що вказаний будинок
належав ОСОБА_5

За таких підстав позивач просить
визнати за ним в порядку спадкування
право власності на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
що розташований по АДРЕСА_1 та належав
померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5

Ухвалою Хмільницького міськрайонного
суду від 04.08.2014 року до участі у
цивільній справі в якості
співвідповідачів залучено ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, які являються
спадкоємцями першої черги за законом
за померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5.

У судове засідання позивач,
представник позивача не з'явились,
надали заяви про розгляд справи за їх
відсутності, в яких зазначили, що
підтримують позов повністю, просять
розглянути справу за їх відсутності.

Відповідачі у судове засідання не
з'явились, відповідно до поданих заяв
відповідачі визнають позов в повному
обсязі, просять розглянути справу за їх
відсутності.

Враховуючи подані сторонами заяви, у
відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України,
фіксування судового засідання
технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи,
дійшов висновку, що позов підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1
виданим Куманівецькою сільською радою
Хмільницького району Вінницької
області від 02.08.2013 року підтверджено, що
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.4).

Після смерті ОСОБА_5 залишилось
спадкове майно, серед якого:

- житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами, розташований
по АДРЕСА_1, загальною площею 75,7 кв. м.,
житловою площею 37,8 кв. м., допоміжною
площею 37,9 кв.м., зазначений під літерою
«А».

Вказане підтверджується технічним
паспортом на садибний (індивідуальний)
житловий будинок, виданий АНВП "Візит"
від 02.07.2014 року (а.с.5-9). При цьому суд
враховує, що у технічному паспорті
відсутні відмітки що про те, що дане
нерухоме майно є самочинно
побудованим, наявний запис про
відсутність правовстановлюючих
документів. Як видно з технічного
паспорта житловий будинок та
господарські споруди було збудовано 1960
року, 1988 року.

Витягами з господарської книги №№ 14, 2
за 1980-1982, 2011-2015 роки (а.с.17, 18, 86), а також
довідкою Куманівецької сільської ради
№ 205 від 07.07.2014 року (а.с.15) підтверджено,
що житловий будинок по АДРЕСА_1 належав
померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5. Під
будинком знаходиться земельна ділянка
площею 0,37 га. Рішення про приватизацію
даної земельної ділянки приймалось 14
сесією 21 скликання від 30.03.1994 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1
липня 2004 року N 1952-ІV, права на нерухоме
майно, що виникли до набрання чинності
цим Законом, визнаються дійсними у разі
відсутності їх державної реєстрації,
передбаченої цим Законом, за таких
умов: якщо реєстрація прав була
проведена відповідно до законодавства,
що діяло на момент їх виникнення, або
якщо на момент виникнення прав діяло
законодавство, що не передбачало
обов'язкової реєстрації таких прав.

На час виникнення спірних
правовідносин діяла Інструкція про
порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу Української РСР,
затверджена Міністерством
комунального господарства Української
РСР від 31 січня 1966 року, згідно із ст. 1,
ст. 6 якої встановлено, що реєстрацію
будинків з обслуговуючими їх будівлями
і спорудами та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР
проводять бюро технічної
інвентаризації виконкомів місцевих
Рад депутатів трудящих. Не підлягають
реєстрації будинки і домоволодіння, що
розташовані в сільських населених
пунктах, які адміністративно
підпорядковані містам або селищам
міського типу, але до них не приєднані.

Відповідно до пп. 6-7 Вказівок по веденню
погосподарського обліку в сільських
радах народних депутатів, затверджених
ЦСУ СРСР 12.05.1985 року № 5-24/26, дані
погосподарських книг були звітом про
житлові будинки, що знаходяться на
праві власності громадян.

Судом встановлено, а також доведено
належними та допустимими доказами факт
належності вищевказаного об'єкта
нерухомості ОСОБА_5. Здобуті докази
свідчать про те, що за життя він
володів, користувався та розпоряджався
вищевказаним будинковолодінням, яке
перебувало у його власності,
відповідно до вимог діючого на той
момент законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України право
на спадкування мають особи, визначені у
заповіті. У разі відсутності заповіту,
визнання його недійсним, неприйняття
спадщини або відмови від її прийняття
спадкоємцями за заповітом, а також у
разі неохоплення заповітом усієї
спадщини право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у
статтях 1261-1265 ЦК України.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України,
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її. Спадкоємець, який постійно
проживав разом із спадкодавцем на час
відкриття спадщини, вважається таким,
що прийняв спадщину, якщо протягом
строку, встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

У відповідності до ч. 1 ст. 1269 ЦК України,
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини.

Довідками Куманівецької сільської
ради Хмільницького району Вінницької
області №№297, 298 від 08.08.2013 року(а.с.13, 14)
підтверджено, що ОСОБА_5 на день смерті
проживав та був зареєстрований в
будинку по АДРЕСА_1. Разом з ним
проживали та були зареєстровані:
дружина - ОСОБА_2, син - ОСОБА_1.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах не
заборонених законом.

Як встановлено з копії спадкової
справи за № 20/2013, після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 з заявою про
прийняття спадщини за законом
звернувся ОСОБА_1, який отримав
свідоцтво про право на спадщину за
законом 22.07.2014 року на земельну ділянку
розташовану на території
Куманівецької сільської ради
Хмільницького району Вінницької
області, яка належала померлому на
підставі державного акту на право
власності на землю серії ЯЖ № 786963. При
цьому інші спадкоємці, а саме ОСОБА_2,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подали до
нотаріальної контори заяви про відмову
від прийняття спадщини за померлим
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5.

За таких обставин суд вважає можливим
задовольнити позовні вимоги, оскільки
як встановлено судом ОСОБА_5 за життя на
праві приватної власності належав
житловий будинок з господарськими
спорудами по АДРЕСА_1. Також
встановлено, що ОСОБА_1 як спадкоємець
за законом прийняв спадщину після
смерті ОСОБА_5, оскільки у встановлений
законом строк звернувся до
нотаріальної контори з заявою про
прийняття спадщини, а інші спадкоємці І
черги звернулись до нотаріальної
контори із заявами про відмову від
прийняття спадщини. Окрім цього,
відповідачі визнають позов,
задоволення позову не суперечить
вимогам та законним інтересам сторін
та відповідає чинному законодавству
України, не порушує прав та інтересів
третіх осіб, а тому перешкод в
прийнятті позивачем спадщини суд не
вбачає.

Судові витрати залишити за сторонами.

Керуючись ст.ст. 1218, 1220, 1222-1223, 1258, 1261, 1268,
1270 ЦК України, ст. ст. 5, 8, 10, 11, 57, 60, 174, 209,
212- 215, 223, 294 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
порядку спадкування за законом право
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
що знаходиться по АДРЕСА_1, що належав
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судові витрати залишити за сторонами.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку на апеляційне
оскарження.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Вінницької області
через Хмільницький міськрайонний суд
протягом десяти днів з дня його
оголошення, а особами які не приймали
участь у судовому засіданні протягом
цього ж строку з дня отримання копії
рішення.

Суддя
Олійник І. В.