пр. № 2/759/5672/14
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року Суддя Святошинського
районного суду міста Києва Лук'яненко
Л.М., розглянувши заяву представника
позивача ОСОБА_1 про забезпечення
позову по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору
іпотеки недійсним, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2014 року представник
позивача ОСОБА_2 звернувся до суду в
порядку цивільного судочинства з
позовом до ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання
договору іпотеки недійсним.

Разом з поданням позовної заяви
представником позивача подано до суду
заяву про забезпечення позову, в якій
він просить суд накласти арешт на
квартиру АДРЕСА_1, що належить на праві
власності ОСОБА_3.

Ухвалою від 30 вересня 2014 року
відкрито провадження у вказаній
справі.

Предметом спору у цій справі є
договір іпотеки квартири АДРЕСА_1.

Дослідивши матеріали справи, суддя
вважає, що заява представника позивача
про забезпечення позову підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.151 ЦПК
України суд за заявою осіб, які беруть
участь у справі, може вжити,
передбачені цим Кодексом, заходи
забезпечення позову. Забезпечення
позову допускається на будь-якій
стадії розгляду справи, якщо невжиття
заходів забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Ч.2 ст.152 ЦПК України
передбачено, що у заяві про
забезпечення позову повинно бути
зазначено причини, у зв'язку з якими
потрібно забезпечити позов; вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності; інші відомості, потрібні
для забезпечення позову.

Відповідно до абз.1 ч.4
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 22.12.2006 року №9 "Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову"
суд (суддя), розглядаючи заяву про
забезпечення позову, має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Як вбачається з матеріалів
позовної заяви та доданих до неї
документів, квартира АДРЕСА_1 належить
на праві власності ОСОБА_3, а тому
остання може вчинити дії щодо
відчуження зазначеної частки квартири
на користь третіх осіб. Отже, у випадку
невжиття заходів забезпечення позову
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову, а
тому приходить до висновку про
необхідність задовольнити заяву про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на квартиру АДРЕСА_1 належить на
праві власності ОСОБА_3.

Враховуючи
вищевикладене, керуючись ст.ст.151, 152, 153
ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в:

Заяву представника позивача
позивача ОСОБА_1 про забезпечення
позову по справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання договору
іпотеки недійсним - задовольнити.

Накласти арешт на
двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 належить
на праві власності ОСОБА_3, ПН НОМЕР_1,
зареєстрована в АДРЕСА_1

Копію ухвали надіслати для
виконання Реєстраційній службі
Головного управління юстиції у м.
Києві.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду міста Києва через
суд першої інстанції шляхом подання
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня отримання копії ухвали.

Ухвала підлягає
негайному виконанню.

Дана ухвала відповідно до
Закону України „Про виконавче
провадження" є виконавчим документом
та може бути пред'явлена до виконання
протягом одного року з дня її
постановлення.

Оскарження ухвали не
зупиняє її виконання, а також не
перешкоджає подальшому розгляду
справи.

Суддя

Лук'яненко Л.М.