Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
№ 22-ц778/2505/14
Головуючий у 1 інстанції:
Суддя-доповідач: Стрелець
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2014 р.
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Запорізькій області у складі:

головуючого Савченко О.В.,

суддів
Стрелець Л.Г.,

Гончар М. С.

при секретарі:
Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Якимівського районного суду
Запорізької області від 27 лютого 2014
року у справі за позовом ОСОБА_4, в
інтересах якої діє ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про
визнання правочину недійсним та
стягнення з відповідача грошових
коштів за недійсним правочином,

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року ОСОБА_5, який діє в
інтересах ОСОБА_4 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_3 про визнання
правочину недійсним та стягнення з
відповідача грошових коштів за
недійсним правочином.

В обґрунтування позову зазначав, що
ОСОБА_4 є власником земельної ділянки
цільовим призначенням для
обслуговування житлового будинку, яка
розташована по АДРЕСА_1

Зазначена земельна ділянка
знаходиться в районі новозбудованих
житлових будинків, у зв'язку з чим на
деяких земельних ділянках, зокрема і на
ділянці ОСОБА_4, відсутні інженерні
комунікації, відсутня система
електропостачання.

Споживання електричної енергії
позивачем на належній їй ділянці
можливо шляхом підключення до
електричної мережі, яка розташована
вздовж вулиці Лазурної та яка
представляє собою лінію
електропередач, змонтованої за
допомогою стовпів та проводу,
зазначена електрична мережа
підключена до понижуючого
трансформатора ТП -51/1, який розташовано
по вул. Лазурній та від якого йде
живлення до будинків вулиць Лазурної
та Волокова.

Зазначає, що громадянами, які є
власниками земельних ділянок на вул.
Волкова, було створено товариство "Юг"
мета якого було вирішення питань щодо
створення дороги на вулиці, її
освітлення, проведення інженерних
комунікацій тощо, головою зазначеного
товариства є відповідач.

З метою під'єднання належної своєї
земельної ділянки для використання
електричної енергії ОСОБА_4 звернулась
до відповідача з питанням які дії
потрібно їй вчинити щоб стати
споживачем електричної енергії на що
відповідач повідомив, що за надання
дозволу на підключення до електричної
мережі їй потрібно заплатити 10 000 грн.,
таку оплату приймає він, як голова
товариства "Юг".

10 листопада 2011 року ОСОБА_4 передала
останньому грошову суму в 10 000 грн., на
підтвердження отримання грошей
відповідач передав розписку згідно
змісту якої він отримав від ОСОБА_4
зазначені гроші …за разрешение на
подключение к сети электропередач…

Після отримання зазначеного "дозволу"
ОСОБА_4 звернулась до
енергопостачальної організації - ВАТ
"Запоріжжяобленерго" в особі
Якимівського РЕМ для підключення її
земельної ділянки до електричної
мережі. Але в зазначеній установі
стосовно підключення до електромережі
їй було відмовлено з наступного: 1-
виготовлення технічної документації
для приєднання до електричних мереж,
яке передує самому підключенню,
надання дозволу для підключення
споживача до мережі електропостачання,
саме підключення є виключним правом
енергопостачальної організації, тобто
ВАТ "Запоріжжяобленерго"; 2- під"єднання
позивача як споживача до електричних
мереж неможливе в зв"язку з відсутністю
у неї правовстановлюючого документу на
будинок, оскільки споживання
електричної енергії можливе лише за
умови існування нерухомого майна; 3 -
навіть за умови усунення зазначених
перешкод підключення неможливе в
зв"язку з тим, що існуючий силовий
трансформатор на 250 кВА в ТП-51/1 ( позивач
зазначала, що від цього трансформатора
іде живлення електромережі ) не має
достатнього резерву потужності для
приєднання.

Після з"ясування зазначених обставин
вона звернулася до відповідача з
вимогою вирішити питання щодо
підключення її земельної ділянки до
енергопостачання, а у випадку
неможливості - повернути їй гроші.

Проте, відповідач відмовляється
вчинити як першу вимогу так і другу.

Зазначає, що відповідач не має права
надавати дозвіл на підключення ОСОБА_4
до системи електромережі, правочин,
який було укладено між позивачем та
відповідачем шляхом передачі 10.11.2011
року грошової суми в 10 000 грн. та
написання розписки відповідачем не
відповідає вимогам актам цивільного
законодавства, зокрема, зазначений
правочин не було направлено на
настання правових наслідків, який він
передбачає, ОСОБА_4 була введена
відповідачем в оману відносно
обставин, які мають суттєве значення
для правочину, відповідач не повідомив,
що після передачі йому грошей вона
повинна пройти процедуру з надання
дозволу на підключення електричної
енергій з іншою особою - ВАТ
"Запоріжжяобленерго", тобто правочин,
який було вчинено між позивачем та
відповідачем є недійсним.

Посилаючись на зазначені обставини
просив суд правочин від 10 листопада 2011
року, укладений між ОСОБА_4 та
відповідачем відносно надання дозволу
на підключення земельної ділянки, яка
належить ОСОБА_4 до системи
електропостачання визнати недійсним,
стягнути з відповідача на користь
ОСОБА_4 грошову суму в 10 000 гривень, яку
він отримав внаслідок недійсного
правочину від 10 листопада 2011 року та
стягнути судові витрати по справі.

Рішенням Якимівського районного суду
Запорізької області від 27 лютого 2014
року позовні вимоги задоволені.

Правочин від 10 листопада 2011 року,
укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_3
відносно надання дозволу на
підключення земельної ділянки, яка
належить ОСОБА_4 до системи
електропостачання визнано недійсним.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
грошову суму в розмірі 10 000 гривень, яку
він отримав внаслідок недійсного
правочину від 10 листопада 2011 року, який
було укладено між ОСОБА_4 та ОСОБА_3
відносно надання дозволу на
підключення земельної ділянки, яка
належить ОСОБА_4 до системи
електропостачання.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4
понесені судові витрати в розмірі 244
грн. 00 коп. судового збору та витрати на
отримання правової допомоги в розмірі 3
410 грн. 40 коп., а всього суму в розмірі 3 654
грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 зазначає,
що рішення ухвалено з порушенням норм
матеріального та процесуального права,
тому просить його скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду суддю-доповідача, пояснення
учасників апеляційного розгляду,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлдягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Відповідно до ч.5 ст. 203 ЦПК України
правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

Відповідно до ст. 215 ЦПК України
підставою недійсності правочину є
неодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу. Недійсним є правочин.
якщо його недійсність встановлена
законом (нікчемний правочин). У цьому
разі визнання такого правочину
недійсним судом не вимагається. У
випадках, встановлених цим Кодексом,
нікчемний правочин може бути визнаний
судом дійсним. Якщо недійсність
правочину прямо не встановлена
законом, але одна із сторін або інша
заінтересована особа заперечує його
дійсність на підставах, встановлених
законом, такий правочин може бути
визнаний судом недійсним (оспорюваний
правочин).

Задовольнивши позов, суд першої
інстанції вірно посилався на положення
статей 203, 215 ЦК України, якими визначено
загальні вимоги, додержання яких є
необхідним для чинності правочину та
підстави визнання правочину недійсним.

Судом встановлено, що позивач є
власником земельної ділянки цільовим
призначенням для обслуговування
житлового будинку, яка розташована по
АДРЕСА_1 (а.с.6).

Для підключення до електричної мережі,
яка розташована вздовж вулиці Лазурної
та яка представляє собою лінію
електропередач, змонтованої за
допомогою стовпів та проводу,
зазначена електрична мережа
підключена до понижуючого
трансформатора ТГІ -51/1, який
розташовано по вул. Лазурній та від
якого йде живлення до будинків вулиць
Лазурної та Волкова ( а.с.7- 8).

10 листопада 2011 року позивач передала
відповідачу ОСОБА_3 грошову суму в 10 000
гривен, на підтвердження отримання
грошей відповідач передав позивачу
розписку за змістом якої він отримав
від позивача вказану грошову суму за
дозвіл на підключення до мережі
електропостачання вул. Волкова. вул.
Чуйко (а.с.9).

Після отримання зазначеного "дозволу"
позивач звернулася до
енергопостачальної організації - ВАТ
"Запоріжжяобленерго" в особі
Якимівського РЕМ для підключення її
земельної ділянки до електричної
мережі. Але в підключенні до
електромережі позивачу було
відмовлено (а.с.8) з причини того, що
існуючий силовий трансформатор на 250
кВА в ТП-51/1 не має достатнього резерву
потужності для приєднання, а тому
підключення неможливе.

Доводи апелянта про те, гроші позивача
направлені для встановлення вуличного
освітлення по вулицях Лазурній та
Волкова смт. Кирилівка, а розписка від
10.11.2011 року є згодою товариства "ЮГ" для
Якимівського РЕМ на підключення
земельної ділянки позивача до
енергопостачання суд правильно не
прийняв до уваги, оскільки вони не
відповідають закону.

Відповідно до нормативних документів,
якими керується енергопостачальна
організація, отримання дозволу від
товариства "ЮГ" енергопостачальною
установою не передбачено, а
трансформатор ТП-51/1 з 2009 року перебуває
на балансі Якимівського РЕМ. Таким
чином ні які установи, підприємства,
громадяни тощо не мають право надавати
дозвіл енергопостачальній організації
на підключення абонентів.

Посилання представника відповідача на
той факт, що вони є власниками
трансформатора ТГІ -51/1 та лінії
електропередач (ЛЕП) по вул. Волкова
документально не підтверджується, а
надані відповідачем докази (а.с. 16-23 )
свідчать про те. що створене товариство
«ЮГ» легалізовано рішенням
виконавчого комітету Кирилівської
селищної ради 29.07.2007 та лише проводило
фінансування зазначеного майна.

Відповідач на підтвердження своїх
заперечень проти позову суду першої
інстанції доказів не надав, не надано
таких доказів і до суду апеляційної
інстанції, які б колегія суддів могла
дослідити в порядку ч. 2 ст. 303 ЦПК
України.

Суд дійшов вірного висновку, що угода
між позивачем і відповідачем не була
спрямована на реальне настання
правових наслідків, а тому з огляду на
положення до ч. 5 ст. 203, ст. 215 ЦК України
визнав такий правочин недійсним.

Такі висновки суду першої інстанції
відповідають обставинам справи,
належним чином оціненим доказам, а
також узгоджуються з нормами
матеріального права, які судом
правильно застосовані.

Доводи апеляційної скарги про невірне
дослідження і оцінку доказів
спростовані під час апеляційного
розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги про
порушення норм процесуального права і
неправильне застосування норм
матеріального права не знайшли свого
підтвердження.

Інші доводи апеляційної скарги
базуються лише на викладі фабули
справи та не мають правового значення
для суті спору.

За таких обставин, колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції відповідає
обставинам справи, ухвалене з
додержанням норм матеріального і
процесуального права і не може бути
скасоване з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

Керуючись ст.ст. 303,307,308,313-315,317,319 ЦПК
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Якимівського районного суду
Запорізької області від 27 лютого 2014
року в цій справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте вона може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: