Справа № 214/4462/14-ц
У Х В А Л А

іменем України

24 вересня 2014 року Саксаганський
районний суд м.Кривого Рогу

в складі: головуючого-судді Ковтун Н.Г.

при секретарі Троценко О.М.

за участю скаржника ОСОБА_1

державного виконавця районного
відділу ДВС ОСОБА_2В

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Кривому Розі
цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на
дії державного виконавця
Саксаганського відділу державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції ОСОБА_2 , -

Встановив:

14 травня 2014 року ОСОБА_1П звернувся до
суду зі скаргою на постанову
державного виконавця Саксаганського
ДВС від 9 квітня 2014 року про закінчення
виконавчого провадження, просить
винести рішення, яким зобов’язати
скасувати постанову про закінчення
виконавчого провадження, поновити
виконавче провадження, зобов’язати
вчинити дії щодо реалізації
арештованого майна.

В судовому засіданні ОСОБА_1
скаргу підтримала і пояснила, що на
виконанні у Саксаганського ДВС
знаходиться виконавчий лист про
стягнення з ОСОБА_3 на її користь 7654 грн.
9.04.2014 року держ.виконацем ОСОБА_2
незаконно було закінчено провадження
та виконавчий лист направлено до
Дзержинського ДВС для виконання за
місцем роботи боржника. Вважає, цю
постанову незаконною, оскільки
держ.виконавець не вчинив дій щодо
реалізації арештовано 27.03.2012 року
майна боржника, не перевірив відомості
чи працює боржник, оскільки той
звільнився рік потому. Їй ніхто не
пропонував внести оплату за проведення
оцінки арештованого майна. Просить
визнати дії держ.виконавця незаконними
та зобов’язати скасувати постанову
про закінчення провадження, поновити
виконавче провадження та здійснити
дії щодо реалізації майна боржника.
Копію постанови від 9.04.2014 року вона
отримала 13 травня 2014 року.

Державний виконавець Саксаганського
ДВС ОСОБА_2 зі скаргою не погодилась.
Пояснила, що дійсно у неї в провадження
перебував виконавчий лист про
стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
коштів. 9.04.2014 року нею було винесено
постанову про закінчення виконавчого
провадження та направлення
виконавчого листа до Дзержинської
виконавчої служби за місцем роботи
боржника. Оскільки боржник вже
звільнився, то виконавчий лист було
повернуто до Саксаганського ДВС та
виконавче провадження знову відкрите
та перебуває у неї на виконанні. Перед
закриттям провадження вона не
пересвідчилась в тому, що боржник
працює, користувалась старими даними
податкової інспекції. Дійсно при
виконання рішення суду 27.03.2012 року
другим виконавцем було описано майно в
квартирі боржника, але потім його
батьки надали документи про те, що це
майна належить ним, а не боржникові,
крім того, є оцінка майна, за якою
недоцільно проводити його реалізацію,
але ніякого рішення про виключення
майна з акту опису чи зняття арешту з
майна не приймалось. Просить в
задоволенні скарги відмовити.

Заслухавши учасників судового
розгляду, вивчивши матеріали справи,
суд вважає, що скарга підлягає
частковому задоволенню.

Судом встановлено, що Постановою
державного виконавця Саксаганського
районного відділу державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції ОСОБА_2 від
09 квітня 2014 року закінчено виконавче
провадження з примусового виконання
виконавчого листа про стягнення боргу
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 для
направлення виконавчого листа для
звернення стягнення зі заробітної
плати, але при цьому державний
виконавець посилався на те, що за
адресою боржника відсутнє майно, на
яке можливо звернути стягнення.

Суд вважає, що постанова державного
виконавця є незаконною.

Так, судом встановлено, що
27.03.2012 року при виконанні рішення суду
було накладено арешт на майно боржника.
Відповідно до ст.. 60 ЗУ «Про виконавче
провадження» зняття арешту можливо
лише на підставі рішення суду, але таке
рішення відсутнє. Також суд не бере до
уваги пояснення держ.виконавця про те,
що недоцільно проводити реалізацію
майна, оскільки відповідно до ст.. 58 ЗУ
«Про виконавче провадження».
Визначення вартості майна боржника
проводиться державним виконавцем за
ринковими цінами, що діють на день
визначення вартості майна, про що
державний виконавець повідомляє
сторони. Але сторони не були
повідомлені про оцінку майна боржника,
що позбавило можливості стягувача
подати свої заперечення.

З цих підстав суд вважає, що
державний виконавець не пересвідчився
у відсутності майна боржника та
можливості звернути стягнення на це
майно, чим порушив вимоги ст..68 ЗУ «Про
виконавче провадження», за якими
стягнення на заробітну плату, пенсію,
стипендію та інші доходи боржника
звертається у разі відсутності в
боржника коштів на рахунках у банках
чи інших фінансових установах,
відсутності чи недостатності майна
боржника для покриття в повному
обсязі належних до стягнення сум, а
також у разі виконання рішень про
стягнення періодичних платежів та
стягнення на суму, що не перевищує
трьох мінімальних розмірів заробітної
плати.

Крім того, закінчуючи провадження та
направляючи виконавчий лист до
Дзержинської виконавчої служби
державний виконавець Абрамян В..В. не
переконалась в тому, що боржник працює
на ПАТ «Криворіжіндустрой»,
користуючись застарілими відомостями
Податкової служби, тоді як фактично
боржник звільнився 15.05.2013 року.

Тому постанова державного виконавця
від 9. 04.2014 року була винесена
незаконно, без законних на підстав.

Однак на цей час виконавче
провадження поновлено и виконавчий
лист перебуває на примусовому
виконанні, про що мається Постанова про
відкриття виконавчого провадження від
12.08.2014 року.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України за
результатами розгляду скарги суд
постановляє ухвалу. У разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Суд вважає, що скарга підлягає
частковому задоволенню.

Суд задовольняє вимоги скаржника
ОСОБА_1 в частині визнання незаконним
винесення постанови від 9.04.2014 року та
зобов’язання вчити дії щодо
реалізації майна, яке було арештовано
27.03.2-012 року.

В інший частині вимоги не підлягають
задоволенню, оскільки порушене право
стягувача щодо поновлення виконавчого
провадження поновлено.

На підставі викладеного, керуючись ст..
10, 208 -210, 385, 386, 387 ЦПК України суд, ЗУ «Про
виконавче провадження»-

УХВАЛИВ :

Скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії державного
виконавця Саксаганського районного
відділу державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції ОСОБА_5 по примусовому
виконанню рішення Саксаганського суду
м.Кривого Рогу від 14.12.2010 року щодо
стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1П
коштів.

Визнати незаконними дії
державного виконавця Саксаганського
районного відділу державної
виконавчої служби Криворізького
міського управління юстиції ОСОБА_5
щодо винесення постанов від 9.04 2014 року
про закінчення виконавчого
провадження. Зобов’язати державного
виконавця Саксаганського районного
відділу державної виконавчої служби
Криворізького міського управління
юстиції ОСОБА_5В здійснити виконавчі
дії щодо звернення стягнення на
арештоване 27.03.2012 року майно боржника.

В іншій частини вимог скаржника –
відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Саксаганський районний суд м.Кривого
Рогу протягом 5 днів з дня винесення.

Суддя

Ковтун Н.Г.