Справа № 283/2561/14-ц
Провадження №2/283/732/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

02 жовтня 2014 року
м. Малин

Малинський районний суд Житомирської
області в складі :

головуючого - судді Міхненка С.Д.

секретаря - Ільніцької С.В.

за участю позивачів, представника
відповідача - Клименка О.Ю.

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до Малинської
об'єднаної державної податкової
інспекції про визнання права власності
на житловий будинок АДРЕСА_1 , а саме за
ОСОБА_2 на 2/3 частки будинку за ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 на 1/6 частку за кожним,-

ВСТАНОВИВ :

29 серпня 2014 року позивачі звернулись
до суду з вимогами до відповідача -
виконавчого комітету Малинської
міської ради.

Судом за клопотанням позивачів
замінено неналежного відповідача -
виконавчий комітет Малинської міської
ради на належного відповідача -
Малинську об'єднану державну податкову
інспекцію.

В судовому засіданні позивачі вимоги
підтримали повністю.

Пояснили, що 28 листопада 1970 року був
зареєстрований шлюб між ОСОБА_2 та
ОСОБА_6

За час проживання у шлюбу подружжя у 1973
році побудували будинок АДРЕСА_1.

Під час шлюбу народилось двоє дітей:
ОСОБА_3 та ОСОБА_4

У відповідності до ст.22 КпШС України
майно нажите подружжям за час шлюбу є
його спільною сумісною власністю.
Відтак ОСОБА_2 разом з чоловіком набула
право власності на даний будинок і
кожному з подружжя належало по ? частці.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер. Після його
смерті відкрилась спадщина на ? частку
будинку належному померлому.
Спадкоємцями є позивачі по справі.

Після смерті ОСОБА_6, позивачі
фактично прийняли спадщину, вступивши
в управління та володіння спадковим
майном , оскільки на час смерті
спадкодавця проживали в будинку.

Оформити спадщину на майно померлого
позивачі не в змозі, оскільки відсутні
правовстановлюючі документи на
будинок.

Представник відповідача Малинської
об'єднаної державної податкової
інспекції ОСОБА_1 позов визнав
повністю.

Заслухавши учасників судового
засідання, дослідивши надані докази в
межах позовних вимог, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Судом встановлено , що 28 листопада 1970
року був укладений шлюб між ОСОБА_6 та
ОСОБА_2

ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , був
батьком ОСОБА_3 та ОСОБА_4. Дані
обставини підтверджуються копією
свідоцтва про смерть ОСОБА_6 та копіями
свідоцтв про народження ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 ( арк.с. 14,18,19).

Порядок прийняття спадщини, що
відкрилась після смерті ОСОБА_6
регулюється ст. 549 ЦК України ( 1963 року ),
яка передбачає, що спадкоємець
прийняв спадщину, якщо він фактично
вступив в управління або володіння
спадковим майном або якщо він подав
заяву про прийняття спадщини в
нотаріальну контору за місцем
відкриття спадщини.

Позивачі зареєстровані у спірному
будинку і на момент смерті ОСОБА_6
проживали у даному будинку, тобто
останні є такими , що прийняли спадщину.

Факт належності будинку спадкодавцю
ніким не оспорюється і підтверджується
дослідженими судом доказами: рішенням
виконкому Малинської міської Ради від
29 червня 1972 року № 13 про виділення
земельної ділянки під забудову площею
600 м-2 по АДРЕСА_2, договором про
безстрокове користування від 20 липня
1972 року та актом відведення земельної
ділянки(а.с.28-29), копією технічного
паспорту (а.с.23-27).

На час набуття спадкодавцем ОСОБА_6
права власності на житловий будинок
державна реєстрація права власності на
житлові будинки, споруди регулювалася
підзаконними нормативними актами,
зокрема такими, як Інструкція про
порядок реєстрації будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу Української РСР,
затверджена заступником Міністра
комунального господарства Української
РСР 31 січня 1966 року, яка втратила
чинність на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу твід 13 грудня 1995
року № 56, Тимчасове положення про
порядок реєстрації прав власності на
нерухоме майно, затверджене наказом
Міністерства юстиції України від 07
лютого 2002 року №7/5 і зареєстроване в
Міністерстві юстиції 18 лютого 2002 року
за № 157/6445 (з подальшими змінами).

Зазначені нормативні акти передбачали
державну реєстрацію будівель, споруд,
державну реєстрацію права власності на
нерухоме майно, проте виникнення права
власності на будинки, споруди не
залежало від державної реєстрації до
часу набрання чинності ЦК та Законом
України від 01 липня 2004 року « Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень ».

Отже, у разі відсутності державної
реєстрації права власності на нерухоме
майно, створене та оформлене в
передбаченому законом порядку до
набрання чинності Законом України від
01 липня 2004 року « Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень »., спадкоємці, які
прийняли спадщину, мають право на
оформлення спадкових прав шляхом
звернення до нотаріальної контори за
видачею свідоцтва про право на
спадщину.

Як роз'яснено у п.23 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008
року « Про судову практику у справах
про спадкування », свідоцтво про
право на спадщину видається за
письмовою заявою спадкоємців, які
прийняли спадщину в порядку,
установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

За положеннями п.3 глави 13 Порядку,
постанова нотаріуса про відмову у
вчиненні нотаріальної дії видається на
вимогу особи, якій відмовлено у
вчиненні нотаріальної дії.

Позивачами надано суду копію постанови
про відмову у вчиненні нотаріальних
дій від 11 серпня 2014 року. ( арк..с.20).

Отже, суд приходить до висновку, що
постанова про відмову у вчиненні
нотаріальних дій , зокрема у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на спірний будинок , свідчить
про втрату позивачами умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтв про право на спадщину.

За тих обставин, коли достовірно
встановлено, що спірний будинок
побудовано у 1973 році, інші спадкоємці
відсутні, суд приходить до висновку
про наявність правових підстав для
задоволення позову про визнання права
власності на спадкове майно.

Оскільки будинок був побудований
подружжям ОСОБА_6 ,то ОСОБА_2 у
відповідності до вимог статті 22 КпШС
УРСР належить ? частка спірного
будинку.

Після смерті ОСОБА_6 позивачі прийняли
спадщину на ? частку будинку належну
спадкодавцеві , а тому за ОСОБА_2 слід
визнати право власності на 2/3 часток
житлового будинку , а за ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 на 1/6 частку за кожним.

Позивачі просять не стягувати судові
витрати з відповідача.

Керуючись ст.ст. 3,10,11,60,88,213,214,215 ЦПК
України, на підставі ст. 549 ЦК України (
1963 року) суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 2/3
частки житлового будинку АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/6
частку житлового будинку АДРЕСА_1.

Визнати за ОСОБА_4 право власності на 1/6
частку житлового будинку АДРЕСА_1.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного
суду Житомирської області через
Малинський районний суд протягом
десяти днів з моменту його
проголошення .

Суддя: С. Д. Міхненко