Справа № 148/1861/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

( Заочне )

03 жовтня 2014 року
Тульчинський районний суд Вінницької
області

В складі :
головуючого судді Робак С. О.

при
секретарі Грох Т.А.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в місті Тульчині,
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 про відшкодування шкоди,
завданої злочином,

В С Т А Н О В
И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовом до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної шкоди,
завданої злочином і просить стягнути з
останніх по 1425 грн. з кожного.

Свій позов обґрунтовує тим, що в
період з 19 квітня по 30 червня 2013 року
ОСОБА_2 та неповнолітній ОСОБА_4 з метою
крадіжки грошей проникли в приміщення
її будинку АДРЕСА_1 і викрали гроші в
сумі 4850 гривень. Вироком Тульчинського
районного суду від 10 жовтня 2013 року
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 визнані винними у
вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185
КК України і їм призначено покарання.

Вироком суду було доведено,
що вищевказані особи вчинили крадіжку
грошей в сумі 4850 грн. Останні пообіцяли
повернути дані кошти добровільно
протягом 6-ти місяців, про що їх матір'ю
ОСОБА_3 була написана розписка. На даний
час відповідачі їй повернули частину
коштів в сумі 2000 грн. Невідшкодованими
залишилось 2850 грн., які вона просить
стягнути з відповідачів.

В судовому засіданні
представник позивача зменшила позовні
вимоги, оскільки відповідачі ще
повернули 400 грн. Просить стягнути з
відповідачів відповідно по 1225 грн.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в
судове засідання не з'явились, хоча
належним чином повідомлені про час і
місце розгляду справи. Суд вважає
можливим розглянути справу в їх
відсутність на підставі наявних
доказів з постановленням заочного
рішення, так як проти цього не
заперечує представник позивача.

Суд, вислухавши пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи, вивчивши та оцінивши
докази по справі та співставивши їх у
відповідності до норм чинного
законодавства, вважає, що позов
підлягає задоволенню виходячи з
наступного.

Вироком Тульчинського
районного суду Вінницької області від
10 жовтня 2013 року ОСОБА_2 та ОСОБА_4
визнані винними і засуджені за
вчинення ними кримінального
правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185
КК України за те, що в період часу з
19.04.2013 року по 30.06.2013 року вони шляхом
проникнення в житловий будинок
АДРЕСА_1, викрали гроші в сумі 4850 грн.,
які належали ОСОБА_1. Даний вирок суду
набрав законної сили 11 листопада 2013
року.

У відповідності до ч.4 ст. 61 ЦПК
України вирок у кримінальному
провадженні, що набрав законної сили,
або постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкові для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено вирок
або постанову суду, з питань, чи мали
місце ці дії та вчинені вони цією
особою.

Таким чином, доведено, що
своїми діями ОСОБА_2 та ОСОБА_4
причинили позивачу майнову шкоду на
суму 4850 грн..

Оскільки засуджені частково
відшкодували завдану шкоду в розмірі
2400 грн., то позивач просить стягнути на
її користь 2450 грн. невідшкодованої
шкоди.

Відповідно до ст.1177 ЦК України
шкода, завдана фізичній особі, яка
потерпіла від кримінального
правопорушення відшкодовується
відповідно до закону.

А згідно вимог ст.1166 ЦК України
майнова шкода, завдана майну фізичної
обо юридичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.

Таким чином, шкоду завдану ОСОБА_1
повинні відшкодовувати ОСОБА_2 та
ОСОБА_4, як особи які її задали.

Однак, ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
тобто являється неповнолітнім.

Відповідно до ст.1180 ЦК
України шкода, завдана неповнолітньою
особою після набуття нею повної
цивільної дієздатності,
відшкодовується цією особою
самостійно на загальних підставах. А у
разі відсутності у неповнолітньої
особи, яка набула повної цивільної
дієздатності, майна, достатнього для
відшкодування завданої нею шкоди, ця
шкода відшкодовується в частці, якої не
вистачає, або в повному обсязі її
батьками. Обов'язок цих осіб
відшкодовувати шкоду припиняється з
досягненням особою, яка завдала шкоду,
повноліття.

Оскільки ОСОБА_4 являється
неповнолітнім, який досяг повної
цивільної дієздатності, але в
останнього відсутнє майно для
відшкодування завданої ним шкоди, в
зв'язку з цим, завдану ним шкоду повинна
відшкодувати його мати ОСОБА_3-
відповідач по даній справі.

Згідно вимог ст. ст.57-60 ЦПК
України засобами доказування в
цивільній справі є пояснення сторін,
третіх осіб, показання свідків,
письмові докази, речові докази і
висновки експертів. Суд приймає до
розгляду лише ті докази, які мають
значення для справи. Обставини, які за
законом повинні бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватися ніякими
іншими засобами доказування. Кожна
сторона має довести ті обставини, на
які посилається як на підставу своїх
вимог і заперечень.

За таких обставин, оцінюючи
зібрані докази по справі, суд дійшов
висновку, що представник позивача
довела ті обставини, на які посилалась,
як на підставу позовних вимог.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
стороні на користь якої постановлено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати.

Таким чином, суд вважає, що з
відповідачів на користь позивача
ОСОБА_1 підлягає стягненню по 1225 грн. з
кожного завданої майнової шкоди, а
також понесені по справі судові
витрати по 275 грн. з кожного за надання
правової допомоги адвокатом, що
підтверджується квитанцією від 05
червня 2014 року( а.с. 7а ).

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст., 57, 59, 60, 88, 212-215 ЦПК
України. ст.ст. 22, 1166, 1177, 1180 ЦК України,
суд,-

В И
Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 1225 ( одну тисячу двісті двадцять
п'ять ) грн. майнової шкоди і 275 грн.
судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 1225( одну тисячу двісті двадцять
п'ять ) грн. майнової шкоди і 275 грн.
судових витрат.

Заяву про перегляд заочного
рішення може бути подано протягом
десяти днів з дня отримання копії
рішення до Тульчинського районного
суду.

Суддя: