Справа № 555/3307/13-ц
Номер провадження 2/555/84/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2014 року

Березнівський районний суд
Рівненської області в складі:

головуючого судді - Таргонія М. В.

при секретарі Кухарчук Л. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Березне цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ВАТ
Національна акціонерна страхова
компанія "Оранта" про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,
заподіяної внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И В:

В обґрунтування пред'явлених у
зазначеному позові вимог зазначено, що
28 жовтня 2013 р. близько 17 год. 50 хв. на вул.
Корецькій в м. Березне Рівненської
області сталась ДТП за участю
автомобіля ЗІЛ-130 д.н. НОМЕР_1 із
причіпом ГКБ 817 д.н. НОМЕР_2, належних
ОСОБА_2 та під керуванням останнього,
який здійснив наїзд на корову, належну
ОСОБА_1 В результаті ДТП тварина
загинула. Того дня худобу (череду) в т.ч.
й зазначену корову випасала ОСОБА_3

Вважаючи обох відповідачів ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, за вказаних обставин,
учасниками дорожнього руху, як водія та
погонича - відповідно, та вказуючи на
порушення ними Правил дорожнього руху
України (далі - ПДР), що призвело до
загибелі її корови в результаті ДТП,
просила стягнути заподіяну їй
матеріальну та моральну шкоду.

Зазначено, що вага загиблої тварини,
визначена із застосуванням
відповідної методики, склала 615 кг.
Частину м'яса від корови реалізували,
отримавши за нього 2 тис. 500 грн.
Вартість аналогічної корови складає 8
тис. грн., тому розмір матеріальної
шкоди визначила в сумі 5 тис. 500 грн. (8000 -
2500 = 5500). Позивачем також вказується, що
втрата корови призвела й до душевних
страждань, яких вона зазнала у зв'язку
із знищенням її майна, та вимушеного
обмеження у споживанні молока всією
сім'єю (в т.ч. 2 неповнолітніми дітьми),
тому просила стягнути відшкодування
моральної шкоди в розмірі 3 тис. грн.

В подальшому позивач подала заяву в
якій зазначила, що цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_2, як водія
згаданого автомобіля ЗІЛ-130 та причіпа
ГКБ 817, застраховано у ВАТ НАСК "Оранта"
згідно відповідного договору. З
урахуванням подання відповідної заяви
та залучення співвідповідачем
зазначеної страхової компанії, позивач
просила стянути з усіх відповідачів
солідарно 5 тис. 500 грн. матеріальної
шкоди та 3 тис. грн. моральної шкоди, а
також судові витрати.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
її представник ОСОБА_4 пред'явлені
вимоги підтримали, покликаючись на
обставини, викладені у позовній заяві.
Позивач пояснила, що в її господарстві
була трирічна корова "Лиска", тільна
(5-місячн. телям), яку в день ДТП у череді
випасала ОСОБА_3 Ввечері, коли їх корова
не повернулась із випасу, її шукали, але
пізніше по телефону їм повідомили про
те, що тварину збив автомобіль. Із місця
ДТП корову перевезли в двір до їх
будинку. У корови була пробита грудина,
вона стікала кров'ю, стояти не могла,
тому вирішили її дорізати. На даний час
для придбання іншої корови необхідні
кошти. В добровільному порядку спір
вирішити не вдалось.

Представник позивача зазначив також,
що між позивачем та відповідачем
ОСОБА_3 фактично було досягнуто згоди,
як власників великої рогатої худоби,
який грунтується на засадах звичаю
утворювати об'єднання громадян для
випасання худоби. Мешканці вулиць (на
яких вказані особи проживають) в м.
Березне, Рівненької області
об'єдналися для того, щоб спільно
випасати худобу і при цьому
пастухи/погоничі (в даному випадку 28
жовтня 2013 року ОСОБА_3) взяли на себе
персональну відповідальність за
належне виконання обов'язків при
виконанні вказаної роботи, а саме
випасі великої рогатої худоби. Вважає,
що неналежне виконання таких
обов'язків відповідачем ОСОБА_3, а також
невиконання нею вимог п. 7.7 ПДР призвело
до загибелі корови, належної позивачу,
а тому ОСОБА_3 повинна понести
цивільно-правову відповідальність за
шкоду завдану майну позивача. Крім
того, зазначив, що за вказаних обставин
ДТП сталась в м. Березне на частині
вулиці, на яку поширюється дія
дорожного знаку 1.35 "Перегін худоби",
водієм ОСОБА_2 порушено вимоги п. 12.1-12.3
ПДР, що в свою чергу також призвело до
загибелі корови, належної позивачу, а
тому водій ОСОБА_2 повинен нести
цивільно-правову відповідальність за
шкоду завдану майну позивача солідарно
із погоничем ОСОБА_3

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2
пред'явлені до нього позовні вимоги не
визнав. Пояснив, що він дійсно 28 жовтня
2013 р. близько 17 год. 50 хв. на вул.
Корецькій в м. Березне Рівненської
області керував власним автомобілем
ЗІЛ-130 д.н. НОМЕР_1 із причіпом ГКБ 817 д.н.
НОМЕР_2, завантаженими цеглою. На дорогу
із-за кущів через зустрічну смугу руху
раптово вибігли дві корови, одна з яких
потрапила під машину. Вчасно
загальмувати він не встиг. В результаті
зіткнення автомобіль зазнав
механічних ушкоджень, корова була
сильно травмована в грудину з правого
боку. Близько 20 год. 30 хв. на місце ДТП
приїхав чоловік позивачки та забрав
для перевезення збиту корову, яка на
той час була ще жива. В подальшому
передав позивачці 1 тис. грн. за вказану
корову. Крім того, пояснив, що відразу
після ДТП він викликав працівників ДАІ
та повідомив по телефону про ДТП
страхового агента із яким укладав
договір страхування цивільно-правової
відповідальності по зазнечених ТЗ.
Зранку наступного дня після ДТП
звертався у Березнівське районне
представництво НАСК "Оранта" із
повідомленням про ДТП, письмову заяву у
нього працівника страхової компанії не
відбирали, пояснивши, що у цьому немає
необхідності, оскільки відносно нього,
як водія, не складався протокол про
адміністративне правопорушення по
факту зазначеної ДТП. Вказуючи на
відсутність його вини у вчиненні
вказаної ДТП, вважає, що відшкодовувати
заподіяну позивачу шкоду він не
зобов'язаний.

Представник відповідача ОСОБА_2 -
адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні
вказав на відсутність у діях ОСОБА_2, як
водія, порушення Правил дорожнього
руху України, та відповідно й вини у
вчиненні згаданого ДТП, що, на його
думку виключає можливість стягнення
моральної шкоди у даній справі, з
урахуванням конкретних обставин. Щодо
матеріальної шкоди зазначив також про
страхування його (ОСОБА_2)
цивільно-правової відповідальності
перед третіми особами у ВАТ НАСК
"Оранта" згідно відповідного
страхового полісу. Просив відмовити в
позові до ОСОБА_2

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_3
пред'явлені до неї вимоги не визнала.
Пояснила, що 28 жовтня 2013 р. вона
випасала череду корів. Ввечері того
дня, корову належну ОСОБА_1 збив
вантажний автомобіль. Згадана корова
могла відбитись від череди,
повертаючись із випасу та залишившись
у чагарнику поблизу дороги. Заперечила
свою вину в тому, сталась вказана ДТП.

Представник відповідача ОСОБА_3 -
адвокат ОСОБА_6 в судовому засіданні
вказала на відсутність у діях ОСОБА_3
порушення Правил дорожнього руху
України, та відповідно й вини у
вчиненні згаданого ДТП, що, на її думку
виключає можливість стягнення шкоди
із ОСОБА_3 у даній справі. Вказала на
необгрунтованість позиції
представника позивача про договірні
відносини між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 щодо
випасу великої рогатої худоби, та
відповідно - на безпідставність
виникнення в останньої зобов'язань
сплачувати відшкодування. Просила
відмовити в позові до ОСОБА_3

Представник відповідача ВАТ НАСК
"Оранта" в судове засідання не зявився,
про час та місце розгляду справи
повідомлено належним чином.

Подано до суду заперечення щодо вимог,
які пред'явлено до страхової компанії,
та заяву про розгляд справи у
відсутності представника відповідача.

У письмових запереченнях страхова
компанія не спростовує дійсності
договорів № АС/5675703 від 16 вересня 2013
року та № АС/2717638 від 9 червня 2013 року
страхування у ВАТ НАСК "Оранта"
цивільно-правової відповідальністі
ОСОБА_2, забезпечені ТЗ - ЗИЛ-130, д.н.
НОМЕР_1, та причіп ГКБ 817 д.н. НОМЕР_2.

Відповідач вважає, що підстави для
виплати страхового відшкодування
відсутні. Із покликанням на висновок із
ВДАІ Березнівського РВ УМВСУ в
Рівненській області, вказується про
відсутність за вказаних обставин ДТП в
діях водія ОСОБА_2 та погонича ОСОБА_3
порушень ПДР, до відповідальності за
вказану ДТП вони (водій та погонич) не
притягались. Також вказано на
невиконання водієм ОСОБА_2 обов'язку
письмового надання страховику (ВАТ
НАСК "Оранта") повідомлення про
зазначену ДТП. Із покликанням на ст. 26-1
ЗУ "Про обовязкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", вказано й на безпідставність
вимоги про відшкодування моральної
шкоди, оскільки шкоду завдано майну, а
не здоров'ю фізичної особи. Просили
відмовити в позові до ВАТ НАСК "Оранта".

Заслухавши пояснення сторін, та їх
представників, покази свідків ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9, дослідивши письмові
докази по справі, суд вважає, що позов
слід задовольнити частково.

Встановлено, що згідно паспорту
великої рогатої худоби серії LA № 746120,
виданого 23 серпня 2012 року ДП "Агенство з
ідентифікації та реєстрації тварин"
ОСОБА_1 вказана власником корови
української чорно-рябої молочної
породи, 08 січня 2010 р. дати народження.

28 жовтня 2013 р. близько 17 год. 50 хв. на вул.
Корецькій в м. Березне Рівненської
області сталась ДТП за участю
автомобіля ЗІЛ-130 д.н. НОМЕР_1 із
причіпом ГКБ 817 д.н. НОМЕР_2, належних
ОСОБА_2 та під керуванням останнього,
який здійснив наїзд на корову, належну
ОСОБА_1 В результаті ДТП тварина
загинула. Того дня худобу (череду) в т.ч.
й зазначену корову випасала ОСОБА_3

Зазначені обставини сторонами не
заперечуються, та об'єктивно
підтверджуються зі згаданого паспорту
ВРХ та висновку старшого
державтоінспектора ВДАІ
Березнівського РВ УМВСУ в Рівненській
області від 24 листопада 2013 року № 2647 за
результатами перевірки повідомлення
про вказану ДТП та із доданих до такого
висновку матеріалів (в т.ч. схема ДТП,
фототаблиця). Також у зазначеному
висновку вказано, що за наведених
обставин ДТП в діях водія ОСОБА_2 та
погонича ОСОБА_3 порушень ПДР не
вбачається.

Доводи представника позивача про
наявність в діях вказаних осіб (водія
та погонича) порушень ПДР суд вважає
недостатньо обгрунтованими. При цьому
враховується як вказаний висновок від
24 листопада 2013 року № 2647 так і
відсутність постанов/вироків про
притягнення вказаних осіб до
адміністртивної/кримінальної
відповідальності за вчинення вказаної
ДТП.

Відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода,
завдана особі чи майну фізичної або
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її завдала. Обов'язок відшкодувати
завдану шкоду виникає у її завдавача за
умови, що дії останнього були
неправомірними, між ними і шкодою є
безпосередній причинний зв'язок та є
вина зазначеної особи, а коли це було
наслідком дії джерела підвищеної
небезпеки, - незалежно від наявності
вини.

Особою, яка зобов'язана відшкодувати
шкоду, завдану джерелом підвищеної
небезпеки, є фізична або юридична
особа, що на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди, позички
тощо) володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Із свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу НОМЕР_3 від 06
грудня 2008 року вбачається, що ОСОБА_2 є
власником вантажного автомобіля ЗІЛ-130
д.н. НОМЕР_1, та згідно договору (полісу)
№ АС/5675703 від 16 вересня 2013 року
застраховано у ВАТ НАСК "Оранта"
цивільно-правову відповідальність
ОСОБА_2 щодо вказаного вантажного
автомобіля. Із свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_4 від 17 березня 2009 року
вбачається, що ОСОБА_2 є власником
причіпа ГКБ 817 д.н. НОМЕР_2, та згідно
договору (полісу) № АС/2717638 від 9 червня
2013 року застраховано у ВАТ НАСК "Оранта"
цивільно-правову відповідальність
ОСОБА_2 щодо вказаного причіпа.
Зазначені обставини сторонами не
заперечуються, та об'єктивно
підтверджуються із вказаних свідоцтв
про реєстрацію ТЗ та договорів
(полісів).

Оскільки відповідно до статті 3 Закону
№ 1961-IV обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
здійснюється як з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та/або майну потерпілих
унаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, так і захисту майнових
інтересів страхувальників, враховуючи
положення статті 1194 ЦК, питання про
відшкодування шкоди самою особою,
відповідальність якої застрахована,
вирішується залежно від висловленої
нею згоди на таке відшкодування та
виконання чи невиконання нею
передбаченого статтею 33 Закону № 1961-IV
обов'язку щодо письмового надання
страховику, з яким укладено
відповідний договір, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду
встановленого зразка. У разі
відсутності такої згоди завдана
потерпілому шкода підлягає
відшкодуванню страховиком у межах
передбаченого договором страхування
страхового відшкодування.

Доводи відповідача ВАТ НАСК "Оранта"
про відсутність підстав для
відшкодування страховиком завданої
потерпілому шкоди, у зв'язку із
відсутністю письмового повідомлення
про ДТП від водія ОСОБА_2, суд вважає
недостатньо обгрунтованими. При цьому
враховуються такожі пояснення свідка
ОСОБА_9, працюючого начальником
Березнівського районного відділення
Рівненської обласної дирекції НАСК
"Оранта", який підтвердив звернення
ОСОБА_2 28 жовтня 2013 р. відразу після ДТП
із повідомленням до страхового агента
ОСОБА_10 та наступного дня у
Березнівське районне відділення НАСК
"Оранта" щодо згаданої ДТП з участю
забезпеченого транспортного засобу.
Письмове повідомлення від водія про
зазначену ДТП не відібрано, оскільки із
наявних відомостей вбачалась
відсутність вини у його (водія) діях,
також вважав, що в письмовому зверненні
ОСОБА_2 необхідності немає.

Необхідною умовою виникнення обов'язку
страховика за договором обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності осіб, які на
відповідній правовій підставі
володіють транспортними засобами, є
настання страхового випадку (події,
внаслідок якої завдано шкоди третім
особам під час дорожньо-транспортної
пригоди, що сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу і
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
цивільно-правова відповідальність
якої застрахована за договором).

Із письмових заперечень страхової
компанії не вбачається, що відсутність
письмового повідомлення водієм про ДТП
унеможливлює встановлення страховою
компанією страхового випадку.
Дійсність згаданих договорів (полісів)
страхуання, участь забезпечених ТЗ у
згаданому ДТП 28 жовтня 2013 р. та настання
страхового випадку відповідачем ВАТ
НАСК "Оранта" не оспорюється, та не
заперечується.

Також суд погоджується із розмір
завданої матеріальної шкоди заявленої
позивачем, виходячи із того, що вага
тварини складала 615 кг. Згідно довідки,
виданої Березнівським
райкоопзаготпромом, станом на 10 липня
2014 року вартість живої ваги ВРХ вищої
вгодованості становить 13,50 грн/кг. При
цьому суд враховує повідомлене
позивачем про те, що частину м'яса від
корови реалізували, отримавши за нього
2 тис. 500 грн., вартість аналогічної
корови складає 8 тис. грн. Відповідно до
запропонованого позивачем розрахунку,
розмір матеріальної шкоди визначено в
сумі 5 тис. 500 грн. (8000 - 2500 = 5500), що також
не перевищує межі передбаченого
договором страхування страхового
відшкодування. Наведене
підтверджується показаннями свідків
ОСОБА_7, ОСОБА_8 Доводи відповідачів
зазначені обставини не спроставують,
належних доказів у заперечення
вказаного не надано.

З урахування наведеного у сукупності,
суд вважає обгрунтованими позовні
вимоги в частині відшкодування
позивачу завданої їй матеріальної
шкоди внаслідок ДТП в сумі 5 тис. 500 грн.
та їх стягнення із відповідача ВАТ НАСК
"Оранта".

Згідно положень ст. 1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини. Моральна шкода
відшкодовується незалежно від вини
особи, яка її завдала, якщо шкоди
завдано смертю фізичної особи
внаслідок дії джерела підвищеної
небезпеки.

З урахуванням того, що позивачем не
доведено вини відповідачів у
неправомірних діях, не надано в
підтвердження вказаного належних
доказів, а також і враховуючи, що
внаслідок ДТП завдано шкоду майну
позивача, у задоволенні вимог про
стягнення моральної шкоди слід
відмовити - за безпідставністю.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України
стягненню з відповідача на користь
позивача підлягають судові витрати по
справі.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 61, 88, 209, 212-214 ЦПК
України, ст.ст. 16, 23, 1166, 1167, 1187, 1194 ЦК
України, ст.ст. 6, 22, 23, 26 Закону № 1961-IV
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів»,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ВАТ
Національна акціонерна страхова
компанія "Оранта" про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди,
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди -
задовольнити частково.

Стягнути з ВАТ Національна акціонерна
страхова компанія "Оранта" на користь
ОСОБА_1 відшкодування матеріальної
шкоди в розмірі 5 тис. 500 грн., а також
судові витрати: судовий збір в розмірі
229 (двісті двадцять дев'ять) грн. 40 коп.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити за необгрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Рівненської області через
Березнівський районний Рівненської
області суд шляхом подачі апеляційної
скарги в десяти денний строк з дня
проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано. У разі подання апеляційної
скарги рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя: Таргоній М. В.