Номер провадження 2/754/3818/14
Справа №754/6953/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

01.10.2014 року Деснянський районний суд м.
Києва в складі:

головуючого судді Таран Н.Г.

при секретарі судового засідання
Величко Л.П., Чернишовій А.М.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в місті
Києві справу за позовом Приватного
акціонерного товариства "Лізинг
інформаційних технологій" до ОСОБА_1,
про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

ПАТ «Лізинг інформаційних технологій»
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
договором № 120308061 від 15.03.2011 року в
розмірі 8858,76 грн. та судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що
15.03.2011 року між ЗАТ «Лізинг
інформаційних технологій»,
правонаступником якого є позивач, та
ОСОБА_1 укладено договір №120308061 про
надання в оренду на умовах фінансового
лізингу обладнання, відповідно до умов
якого відповідач приймає участь в
системі LeaseIT, зокрема отримує
обладнання та інші товари від
постачальників - учасників, а також
отримує послуги на умовах, визначених
обраним клієнтом пакетом, а оператор
зобов'язався на підставі заявки
клієнта забезпечити передання клієнту
товарів, обраних клієнтом, за умови
виконання клієнтом вимог, передбачених
пакетом LeaseIT. На виконання договору
позивач передав відповідачу в оренду
на умовах фінансового лізингу
обладнання відповідно до акту
приймання-передачі майна № 120308061 від
15.03.2011 року 1.253,43 грн. Внаслідок несплати
відповідачем лізингових платежів
виникла заборгованість, розмір якої
разом з іншими нарахуваннями
відповідно до умов договору станом на
07.05.2014 року становить 8858,76 грн., з яких
1002,75 грн. - компенсація вартості
наданого обладнання, 7856,01- плата за
прострочення щомісячних платежів.

Вказану суму заборгованості позивач
просить стягнути з відповідача.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримала.

Відповідач проти позову заперечував,
посилаючись на те, що дійсно вказаний
договір було укладено між позивачем та
відповідачем 15.03.2014 року. Проте позивач
розумів, що отримав товар, фактично, у
розстрочку, про що запевняли
працівники позивача під час укладення
договору і що вбачається з тексту
договору. Ні про які штрафні санкції
під час підписання договору не йшлося і
жодного документу з цього приводу не
підписував. До подання позовної заяви
сплатив лізингових платежів на
загальну суму 2255,34 грн., тобто вважає, що
сума основної заборгованості на момент
подання позов є не обґрунтованою. Крім
того, відповідач вказав на пропуск
позивачем строку позовної давності та
просив застосувати до вказаних
відносин позовну давність.

Заслухавши пояснення представника
позивача, відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
висновку, що позов задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15.03.2014 року між
ЗАТ «Лізинг інформаційних технологій»
(правонаступником якого є ПАТ «Лізинг
інформаційних технологій) (оператор) та
ОСОБА_1 (клієнт) укладено договір №120308061
(далі Договір) про отримання ІТ
обладнання та інших товарів та послуг в
системі LeaseIT, відповідно до положень
п.1.1 якого клієнт приймає участь в
системі, зокрема отримує обладнання та
інші товари від постачальників -
учасників системи LeaseIT, а також отримує
послуги, на умовах, визначених обраним
клієнтом пакетом, а оператор
зобов'язується на підставі заявки
забезпечити передання клієнту товарів
обраних клієнтом постачальників та
надання клієнту послуг, за умови
виконання клієнтом вимог, передбачених
пакетом LeaseIt.

Пунктом 1.2 Договору визначено, що
порядок отримання ІТ-обладнання, інших
товарів та послуг клієнтом
визначається Правилами отримання
обладнання (далі Правила), які є
невід'ємною частиною договору.

Згідно п. 2.1. Договору умови, за яким
ІТ-обладнання, інші товари та послуги
надаються Клієнту, визначаються
Пакетом LeaseІT. Відповідачем обрано
Пакет LeaseІT Десятка.

Умовами пакету LeaseІT є:

- платіж при отриманні обладнання
(загальної суми платежів): 10 %;

- вид договору - фінансовий лізинг;

- кількість місячних лізингових
платежів (крім першого) - 9;

- розмір місячних платежів - щомісяця
рівними частинами;

- перехід права власності - виплата
повної вартості обладнання.

Також п. 6.2. Правил визначено, що строк,
протягом якого Клієнт повинен
сплачувати платежі, починається з дня
передачі обладнання Клієнту, і
закінчується в останній день
останнього календарного місяця
встановленого Пакетом LeaseІT строку.

Відповідно до п.14.2 Правил отримання
ІТ-обладнання, інших товарів та послуг
у системі LeaseIT - у разі несвоєчасної
оплати клієнтом нарахованого платежу
клієнт сплачує на користь Оператора
LeaseIT плату за прострочення платежу: в
розмірі п'яти відсотків від погашеної
суми платежу, якщо прострочення
платежу здійснюється у розрахунковому
періоді, на який припадає дата оплати
за договором; в розмірі десяти
відсотків від суми простроченого, якщо
погашення здійснюється після
закінчення розрахункового періоду, на
який припадає дата оплати за договором.
Сплата плати за прострочення платежу
не звільняє клієнта від від обов'язку в
повному обсязі оплатити платежі,
передбачені пакетом LeaseIT.

Позивач виконав свої зобов'язання за
договором, внаслідок чого відповідач
отримав обладнання, первісною вартістю
1253,43 грн., що підтверджується Актом
приймання -передачі майна № 120308061 від
15.03.2011 року.

Відповідно до ст. 806 ЦК України за
договором лізингу одна сторона
(лізингодавець) передає або
зобов'язується передати другій стороні
(лізингоодержувачеві) у користування
майно, що належить лізингодавцю на
праві власності і було набуте ним без
попередньої домовленості із
лізингоодержувачем (прямий лізинг), або
майно, спеціально придбане
лізингодавцем у продавця
(постачальника) відповідно до
встановлених лізингоодержувачем
специфікацій та умов (непрямий
лізинг), на певний строк і за
встановлену плату (лізингові платежі).
До договору лізингу застосовуються
загальні положення про найм (оренду) з
урахуванням особливостей,
встановлених цим параграфом та
законом. До відносин, пов'язаних з
лізингом, застосовуються загальні
положення про купівлю-продаж та
положення про договір поставки, якщо
інше не встановлено законом.
Особливості окремих видів і форм
лізингу встановлюються законом.

Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України,
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином і в установлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

Відповідно до п.9.2.4 Правил клієнт
зобов'язаний своєчасно та у повному
обсязі сплачувати платежі, передбачені
Пакетом LeaseІT.

Пунктом 14.5 Правил визначено, що у
випадку несплати клієнтом платежу
протягом 30 календарних днів, клієнт
зобов'язаний за першою вимогою
оператора протягом 10 календарних днів
з моменту отримання вимоги одноразово
сплатити платіж, який розраховується
як сума всіх платежів, що підлягають
оплаті на користь оператора з місяця
останнього платежу до закінчення
строку сплати всіх платежів,
встановлених пакетом LeaseІT.

Як вбачається з матеріалів справи,
пояснень відповідача, відповідач
несвоєчасно сплачував лізингові
платежі, внаслідок чого утворилась
заборгованість.

Відповідно до п.п. 16.5, 16.7 Правил
укладений сторонами договір може бути
розірваний за згодою сторін, крім того,
оператор має право вимагати
дострокового припинення договору, та
сплати всіх встановлених Правилами
штрафів, пені та відшкодування збитків
у зв'язку з невиконанням клієнтом своїх
обов'язків виплати платежів.

Згідно п.9.2.8 Правил у разі закінчення
строку користування обладнанням, а
також у разі дострокового розірвання
договору та в інших випадках
дострокового повернення обладнання
клієнт зобов'язаний повернути
обладнання у стані, в якому його було
прийнято у користування, з урахуванням
нормального зносу.

З письмових пояснень представника
позивача і роз'яснення до Структури
грошових нарахувань та надходжень щодо
клієнта ОСОБА_1 вбачається, що
відповідач сплатив 2255,34 грн., з яких
2.004,66 грн. на погашення плати за
прострочення щомісячних платежів, 250,68
грн. на погашення місячних орендних
платежів та має непогашену
заборгованість, яка становить 8858,76 грн.,
з яких 1002,75 грн. компенсація втрат
наданого обладнання, 7856,01 грн. плата за
прострочення щомісячних платежів.

Разом з тим, суд вважає, що розмір
заборгованості значно завищений,
виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 6.5. Правил отримання
ІТ-обладнання, інших товарів та послуг
у системі LeaseIT оператор LeaseIT щомісячно
формує та надсилає рахунки Клієнту для
інформування Клієнта про розмір сум
належних до слати у відповідному
місяці. Неотримання рахунку не
звільняє Клієнта від зобов'язань щодо
своєчасної оплати платежів.

Відповідно до п.14.2 Правил отримання
ІТ-обладнання, інших товарів та послуг
у системі LeaseIT - у разі несвоєчасної
оплати клієнтом нарахованого платежу
клієнт сплачує на користь Оператора
LeaseIT плату за прострочення платежу: в
розмірі п'яти відсотків від погашеної
суми платежу, якщо прострочення
платежу здійснюється у розрахунковому
періоді, на який припадає дата оплати
за договором; в розмірі десяти
відсотків від суми простроченого, якщо
погашення здійснюється після
закінчення розрахункового періоду,на
який припадає дата оплати за договором.
Сплата плати за прострочення платежу
не звільняє клієнта від від обов'язку в
повному обсязі оплатити платежі,
передбачені пакетом LeaseIT.

Як вбачається з наданого роз'яснення до
Структури грошових нарахувань та
надходжень щодо клієнта ОСОБА_1,
методика нарахування заборгованості
здійснена неправомірно, зокрема пеня
нарахована не на прострочену суму
платежу та на обов'язковий щомісячний
платіж, а на нараховану пеню починаючи
після 9 платежу, що не ґрунтується на
вимогах п.14.2 Правил отримання
ІТ-обладнання, інших товарів та послуг
у системі LeaseI та положеннях ч.3 ст. 549
ЦК України. Крім того, вказаним пунктом
14.2 Правил отримання ІТ-обладнання,
інших товарів та послуг у системі LeaseI
не передбачено право щомісячного
нарахування вказаного штрафу.

Аналізуючи вищевикладене у суду немає
підстав стягувати з відповідача суму
заборгованості в розмірі 8858,76 грн.
оскільки останнім здійснено погашення
боргу на суму 2255,34 грн., кредит
відповідачем був взятий з метою
купівлі мобільного телефону та
розрахунок суми штрафних санкцій на
переконання суду свідчить про
намагання позивача отримати
надприбутки від кредитування та не
відповідає реальним збиткам позивача,
завданим внаслідок невиконання
відповідачем договірних зобов'язань.

Відповідачем заявлено клопотання про
застосування наслідків пропуску
строку позовної давності.

Згідно ст. 257 ЦК України, загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Згідно ч. 3, 4, ст. 267 ЦК України, позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленою до
винесення ним рішення. Сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

Відповідно до ст. 264 ЦК України перебіг
позовної давності переривається
вчиненням особою дії, що свідчить про
визнання нею свого боргу або іншого
обов'язку.

Слід вважати, що клопотання
відповідача про застосування
наслідків пропуску строку позовної
давності не підлягає задоволенню
оскільки перебіг позовної давності
було перервано в грудні 2011 року, так як
відповідачем було вчинено дії, які
свідчать про часткове погашення боргу,
а саме сплачено в рахунок
заборгованості 500,00 грн. Крім цього як
вбачається з роз'яснення до Структури
грошових нарахувань та надходжень,
відповідач частково виконував умови
договору та виплачував щомісячні
платежі.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог або заперечень.

Аналізуючи зібрані докази в їх
сукупності, виходячи з вищенаведеного,
враховуючи обставини справи, а також
виходячи із засад розумності,
виваженості та справедливості, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги необґрунтовані, безпідставні та
такі, що не підлягають задоволенню,
оскільки позивач не довів суду
наявність суми заборгованості.

Керуючись ст.ст. 257, 264, 267, 526, 527, 530, 806 ЦК
України, ст. ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

В задоволені позовних вимог Приватного
акціонерного товариства "Лізинг
інформаційних технологій" до ОСОБА_1,
про стягнення заборгованості -
відмовити.

Повний текст рішення виготовлено 03.10.2014
року.

Суддя:
Н.Г.Таран