Номер провадження 2/754/4232/14
Справа №754/9430/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

10.09.2014 року Деснянський районний суд м.
Києва у складі:

головуючого - судді Галась І.А.

при секретарі - Самойловій М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Приватного підприємства
«Бест-Буд», 3-я особа: ОСОБА_3 про
розірвання договору, стягнення суми,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до
Приватного підприємства «Бест-Буд» про
розірвання договору, стягнення суми, в
якому просила суд розірвати Договір
№11904 від 19.04.2011 року, укладений між нею
та відповідачем; стягнути з
відповідача на свою користь 119875
гривень заборгованості за договором;
стягнути з відповідача на її користь
11164,38 гривень втрат інфляції грошових
коштів, 10680,37 гривень 3 проценти річних
та пеню в сумі 52644,83 гривень; стягнути з
відповідача на її користь 20000 гривень
моральної шкоди; звільнити її від
сплати судового збору відповідно до ч.3
ст.22 Закону України «Про захист прав
споживачів» та покласти судові витрати
на відповідача. Оскільки відповідач
порушив умови договору та не виконав у
визначенні строки вказаний договір,
вона змушена звертатись до суду з
вказаним позовом.

В судове засідання позивач не
з"явилась, про час та місце розгляду
справи повідомлялась належним чином, в
наданій суду заяві просила суд
розглядати справу за її відсутності,
проти винесення заочного рішення не
заперечувала.

Представник відповідача Приватного
підприємства «Бест-Буд» в судові
засідання 01.07.2014 року, 25.07.2014 року та
10.09.2014 року не з'являвся, про час та
місце розгляду справи повідомлялись
належним чином, поважності причин
неявки не повідомляли.

3-тя особа ОСОБА_3 в судові засідання
01.07.2014 року, 25.07.2014 року та 10.09.2014 року не
з'являвся, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином,
поважності причин неявки не
повідомляв.

Суд вважає, за можливим вирішити справу
на підставі наявних у ній матеріалів та
постановити заочне рішення, проти чого
не заперечує позивач та його
представник, що відповідає положенням
ст. 224 ЦПК України.

Всебічно проаналізувавши
обставини справи в їх сукупності,
оцінивши за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
повному і об'єктивному розгляді справи,
зібрані по справі докази, керуючись
законом, суд дійшов висновку, що позов
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що згідно Договору
№ 11904 від 19.04.2011 року замовник ОСОБА_1
від свого імені та за свій рахунок
доручила виконавцю ПП «Бест-Буд»
організувати виконання будівельних
робіт (а саме купівлі та поставки
матеріалів, оренди будівельної техніки
та інструментів, залучення підрядних
організацій та осіб для організації та
виконання робіт). Пунктом 2.1 договору
передбачено, що замовник доручає, а
виконавець зобов'язується
організувати замовнику виконання
будівельних робіт по об'єкту: житловий
будинок площею 84 м.кв. (згідно проектної
та кошторисної документації) на
відведеній замовнику земельній
ділянці площею 0,15 га, що знаходиться в
смт. Димер Вишгородського району. При
укладанні договору виконавець
гарантував організацію виконання
будівельних робіт відповідно до
проектної та кошторисної документації,
що є невід»ємною частиною даного
договору (пункт 3.1); виконавець при
організації робіт зобов'язався суворо
дотримуватись вимог проектної
документації, що є невід»ємною
частиною даного договору (пункт 3.2);
виконавець зобов'язався негайно
інформувати замовника в тому випадку,
якщо дотримання вимог проектної
документації загрожує придатності або
міцності об'єкту (пункт 3.3 договору).

Договірна ціна була визначена розділом
5 договору, а саме: договірна ціна по
даному договору визначена у
відповідності з затвердженою
замовником кошторисною документацією
та складала на момент підписання
даного договору 379525 гривень, при цьому
було визначено, що договірна ціна
складається з вартості матеріалів та
робіт згідно кошторисної документації,
що є невід»ємною частиною даного
договору (пункт 5.1).

Термін оплати і порядок розрахунків по
договору був визначений наступним
чином: протягом трьох днів з моменту
підписання договору замовник мала
сплатити аванс в розмірі 119875 гривень,
частина, що залишилась мала бути
сплачена замовником згідно графіку
фінансування, що мав бути невід»ємною
частиною даного договору. Грошові
кошти замовник мала вносити в
національній валюті України готівкою в
касу виконавця (п.п.6.1.1, 6.1.2, 6.2 договору).

Відповідно до п. 7.1 Договору датою
початку надання послуг вважається дата
підписання проектної документації і
внесення авансу замовником згідно п.6.1.1
даного договору; сторони дійшли згоди
про термін завершення надання послуг
не пізніше 15 червня 2011 року (п.7.2
договору).

На виконання своїх зобов'язань по
Договору замовник - позивач в день
підписання договору внесла готівкою
аванс в розмірі 119875 гривень, що
підтверджується кватинцією до
прибуткового касового ордера № 11901 від
19 квітня 2011 року. (а.с.15)

Згідно до вимог ч.3 ст. 10, ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК
України, кожна сторона повинна до вести
ті обставини, на які вона посилається,
як на підставу своїх позовних вимог або
заперечень, крім випадків,
встановлених ст.61 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чи ном відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законо давства.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у
зобов'язанні встановлений строк
(термін) йо го виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог ст.ст.610 - 612 ЦК
України, порушенням зобов'язання є йо
го невиконання або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені догово
ром або законом, зокрема: припинення
зобов'язання внаслідок односторонньої
відмови від зобов'язання, якщо це
встановлено договором або законом, або
розірвання догово ру; зміна умов
зобов'язання; сплата неустойки;
відшкодування збитків та моральної
шкоди.

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконан ня зобов'язання, або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір
може бути змінено або розірвано за
рішен ням суду на вимогу однієї зі
сторін у разі істотного порушення
договору другою сторо ною.

Частиною 1 статті 10 Закону України «Про
захист прав споживачів» передбачено,
що у разі порушення умов договору про
виконання робіт (надання послуг)
споживачу надано право відмовитися від
договору про виконання робіт (надання
послуг) і вимагати відшкодування
збитків, якщо виконавець своєчасно не
приступив до виконання зобов'язань за
договором або виконує роботу так
повільно, що закінчити її у визначений
строк стає неможливим.

Частиною 5 ст. 10 Закону України «Про
захист прав споживачів» визначено, що у
разі, коли виконавець не може виконати
(прострочує виконання) роботу (надання
послуги) згідно з договором, за кожний
день (годину, якщо тривалість виконання
визначено у годинах) прострочення
споживачеві сплачується пеня у розмірі
трьох відсотків вартості роботи
(послуги), якщо інше не передбачено
законодавством.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

Відповідно до розрахунку втрати
інфляції за весь час прострочення за
період з 15 червня 2011 року по травень 2014
року становлять 11164,38 гривень, три
проценти річних від простроченої суми
становить: 10680, 37 гривень (119875 грн. *3% :365
днів *1084 (з 15 червня 2011р. по 30 травня
2014р.).

Відповідно до п. 12.2.1 Договору за
необґрунтоване перевищення
передбаченого п.7.2 даного договору
терміну організації робіт, при умові
відсутності в цьому перешкод зі
сторони замовника, виконавець сплачує
замовнику пеню в розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від вартості
ненаданих послуг за кожен день
прострочення.

Згідно розрахунку розмір нарахованої
пені, яка підлягає до сплати за період з
15 червня 2011 року по 30 травня 2014 року
становить 52644,83 гривень.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить
до висновку про те, що невиконання
відповідачем ПП «Бест-Буд» взятих на
себе зобов'язань щодо організації
замовнику виконання будівельних робіт
по об'єкту: житловий будинок площею 84
м.кв. (згідно проектної та кошторисної
документації) на відведеній замовнику
земельній ділянці площею 0,15 га, що
знаходиться в смт. Димер
Вишгородського району в термін до 15
червня 2011 року, та не вчинення жодних
дій щодо відновлення порушених прав
замовника за договором - позивача по
справі ОСОБА_1 є істотним порушенням
договору відповіда чем ПП «Бест-Буд», а
відтак позовні вимоги позивача є
законними, обгрун тованими і такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі, оскільки відповідач ПП
«Бест-Буд» не виконав покладені на
нього зобов'язання за Договором № 11904
від 19.04.2011 року, чим істотно порушив
умови договору.

Вимога позову про стягнення з
відповідача на користь позивача
моральної шкоди підлягає задоволенню з
огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст. 23 ЦК
України особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає: у фізичному
болю та стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.Моральна шкода
відшкодовується грішми, іншим майном
або в інший спосіб. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується
одноразово, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 1167 ЦК
України, моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини,
крім випадків, встановлених частиною
другою цієї статті.

Відповідно до постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 року
№ 4 "Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди" під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній чи юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб. Відповідно до чинного
законодавства моральна шкода може
полягати, зокрема: у приниженні честі,
гідності, престижу або ділової
репутації, моральних переживаннях у
зв'язку з ушкодженням здоров'я, у
порушенні права власності (в тому числі
інтелектуальної), прав, наданих
споживачам, інших цивільних прав, у
зв'язку з незаконним перебуванням під
слідством і судом, у порушенні
нормальних життєвих зв'язків через
неможливість продовження активного
громадського життя, порушенні
стосунків з оточуючими людьми, при
настанні інших негативних наслідків.
Під немайновою шкодою, заподіяною
юридичній особі, слід розуміти втрати
немайнового характеру, що настали у
зв'язку з приниженням її ділової
репутації, посяганням на фірмове
найменування, товарний знак, виробничу
марку, розголошенням комерційної
таємниці, а також вчиненням дій,
спрямованих на зниження престижу чи
підрив довіри до її діяльності......
Розмір відшкодування моральної
(немайнової) шкоди суд визначає залежно
від характеру та обсягу страждань
(фізичних, душевних, психічних тощо),
яких зазнав позивач, характеру
немайнових втрат (їх тривалості,
можливості відновлення тощо) та з
урахуванням інших обставин. Зокрема,
враховуються стан здоров'я
потерпілого, тяжкість вимушених змін у
його життєвих і виробничих стосунках,
ступінь зниження престижу, ділової
репутації, час та зусилля, необхідні
для відновлення попереднього стану,
добровільне - за власною ініціативою
чи за зверненням потерпілого -
спростування інформації редакцією
засобу масової інформації. При цьому
суд має виходити із засад розумності,
виваженості та справедливості.

Позивач перенесла моральні страждання
з приводу невиконання відповідачем
договору та порушення відповідачем її
прав, розмір яких суд оцією з
урахуванням принципів розумності та
справедливості у сумі 20000 гривень.

Згідно ст.88 ЦПК України якщо позивача,
на користь якого ухвалено рішення,
звільнено від сплати судового збору,
він стягується з відповідача в дохід
держави пропорційно до задоволеної чи
відхиленої частини вимог, а саме у
розмірі 3654 гривень.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 169, 212-215, 224 ЦПК
України, ст.ст. 23, 526, 530, 610 - 612, 625, 651, 1167 ЦК
України, ст. 10 Закону України «Захист
прав споживачів», суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Приватного
підприємства «Бест-Буд», 3-я особа:
ОСОБА_3 про розірвання договору,
стягнення суми.

Розірвати Договір № 11904 від 19 квітня 2011
року, укладений між ОСОБА_1 та Приватним
підприємством «Бест-Буд».

Стягнути з Приватного підприємства
«Бест-Буд» на користь ОСОБА_1 119875
гривень.

Стягнути з Приватного підприємства
«Бест-Буд» на користь ОСОБА_1 11164,38
гривень втрат від інфляції грошових
коштів, 10680,37 гривень три проценти
річних, 52644,83 гривень пені.

Стягнути з Приватного підприємства
«Бест-Буд» на користь ОСОБА_1 на
відшкодування моральної шкоди 20000
гривень.

Стягнути з Приватного підприємства
«Бест-Буд» на користь держави судовий
збір в розмірі 3654 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

У разі залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення заочне рішення може бути
оскаржене відповідачем в апеляційному
порядку. У цьому разі строк на
апеляційне оскарження рішення починає
відраховуватися з дати постановлення
ухвали про залишення заяви про
перегляд заочного рішення без
задоволення.

Суддя