Провадження №2/761/4833/2014
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 серпня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді Кравець
Д.І.,

при секретарі
Костюковій М.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Шевченківського районного суду м.
Києва цивільну справу за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Вердикт Фінанс» до
ОСОБА_4 (ОСОБА_4), ОСОБА_2, ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, -

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою
відповідальністю «Вердикт Фінанс»
звернулось до суду з позовом до ОСОБА_4,
ОСОБА_2, ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 22
липня 2008 року між Відкритим
акціонерним товариством «Універсал
Банк Розвитку та Партнерства», повним
правонаступником якого є позивач, та
ОСОБА_4 укладено Кредитний договір № 57М
(надалі - Кредитний договір). Разом з
тим, в забезпечення виконання ОСОБА_4
своїх зобов'язань за Кредитним
договором, 22 липня 2008 року позивачем
укладено з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Договори
поруки № 57М-П1 та № 57М-П2.

Згідно умов Кредитного договору ОСОБА_4
надано кредит в розмірі 10 330 доларів 00
центів США строком до 21 липня 2010 року.
За користування кредитом встановлено
плату в розмірі 23 відсотків річних.
ОСОБА_4 зобов'язаний здійснювати
повернення кредиту та сплачувати
проценти за його користування у
передбаченні Кредитним договором
строки.

Проте, відповідачі свої зобов'язання
перед позивачем не виконують і станом
на 10 жовтня 2013 року мають
заборгованість в гривневому
еквіваленті 80 054 грн. 60 коп., яку позивач
просить стягнути.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про причини
неявки суд не повідомив. Разом з тим, в
матеріалах справи наявна заява
представника позивача, згідно якої він
просить справу розглядати у його
відсутність, позовні вимоги підтримує
в повному обсязі (а.с. 49).

Відповідач ОСОБА_4 та представник
відповідачів ОСОБА_4 і ОСОБА_1 - ОСОБА_5 в
судовому засіданні проти задоволення
позовних вимог заперечували в повному
обсязі та зазначили, що позивачем не
доведено та не надано доказів, які б
підтверджували законність заявлених
позовних вимог. При цьому, представник
просив суд застосувати наслідки спливу
позовної давності, передбачені ст. 267
Цивільного кодексу України (надалі - ЦК
України) та відмовити у задоволенні
позовних вимог.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання
не з'явилась, про час та місце розгляду
справи в розумінні положень ч. 5 ст. 74 та
ч. 8 ст. 76 Цивільного процесуального
кодексу України (надалі - ЦПК України)
повідомлена належним чином, про
причини неявки суд не повідомила.

Враховуючи відсутність підстав для
відкладення розгляду справи,
передбачених ст. 169 ЦПК України,
керуючись положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 169 ЦПК
України, суд постановив ухвалу про
розгляд справи за відсутності
представника позивача та відповідача
ОСОБА_2

Заслухавши пояснення позивача та
представника позивачів, дослідивши
матеріали справи, оцінивши зібрані по
справі докази, судом встановлено
наступні обставини та відповідні їм
правовідносини.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

У судовому засіданні достовірно
встановлено, що 22 липня 2008 року між
Відкритим акціонерним товариством
«Універсальний Банк Розвитку та
Партнерства» та ОСОБА_4 (ОСОБА_4)
укладено Кредитний договір № 57М (а.с.
7-10). Згідно з п.п. 1.1-1.3 Кредитного
договору на підставі заяви відповідача
(а.с. 6) останньому надано у тимчасове
користування на умовах забезпеченості,
повернення, строковості та платності
грошові кошти у сумі 10 330 доларів 00
центів США, а відповідач зобов'язався
повернути отримані кошти до 21 липня 2010
року і сплатити відсотки за
користування кредитом у розмірі 23 %
річних.

Відповідно до п.п. 2.3, 2.4.4 Кредитного
договору ОСОБА_4 повинен повертати
кредит та сплачувати відсотки за його
користування, шляхом внесення
визначеної, згідно Додатку № 2 до цього
Договору, суми грошових коштів, не
пізніше 10-го числа місяця, наступного
за місяцем, вказаним у Графіку
погашення кредиту.

Як встановлено в судовому засіданні,
Відкрите акціонерне товариство
«Універсальний Банк Розвитку та
Партнерства» свої зобов'язання за
Кредитним договором виконав належним
чином. Однак, ОСОБА_4 після отримання
кредитних коштів не виконано
зобов'язань, визначених Кредитним
договором, порушено умови щодо
погашення кредиту та нарахованих
відсотків за його користування.

Разом з тим, 15 липня 2010 року між
Відкритим акціонерним товариством «БГ
Банк», який є правонаступником
Відкритого акціонерного товариства
«Універсальний Банк Розвитку та
Партнерства», та Товариством з
обмеженою відповідальністю «Вердикт
Фінанс» було укладено Договір
відступлення права вимоги, згідно з
яким первісний кредитор передав
позивачу право вимоги всіх грошових
зобов'язань за Кредитним договором №
57М до відповідача - ОСОБА_4 (а.с. 15-20).

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК
України одностороння відмова від
зобов'язання або одностороння зміна
його умов не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Як встановлено в судовому засіданні, в
забезпечення виконання ОСОБА_4 своїх
зобов'язань за Кредитним договором, 22
липня 2008 року позивачем укладено
Договори поруки № 57М-П1 з ОСОБА_2 та №
57М-П2 з ОСОБА_1 (а.с. 13, 14).

Згідно ст.ст. 553, 554 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники, якщо договором поруки не
встановлено додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

При цьому, положеннями ч. 2 ст. 625 ЦК
України визначено, що боржник, який
прострочив виконання грошового
зобов'язання, на вимогу кредитора
зобов'язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

У зв'язку з порушенням відповідачами
зобов'язань за Кредитним договором,
станом на 10 жовтня 2013 року сума
заборгованості з боку відповідачів в
гривневому еквіваленті становила 80 054
грн. 60 коп. та складається з:
заборгованості по кредиту - 70 382 грн. 17
коп.; заборгованості по процентах - 7 560
грн. 94 коп.; трьох відсотків річних від
простроченої суми заборгованості - 2 111
грн. 49 коп., що підтверджується наданими
позивачем розрахунками (а.с. 5),
перевіреними у судовому засіданні.

Разом з тим, згідно вимог ч. 4 ст. 267 ЦК
України сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ст. 257, ч. 5 ст. 261 ЦК України
загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.
За зобов'язаннями з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Згідно вимог ст. 262 ЦК України заміна
сторін у зобов'язанні не змінює порядку
обчислення та перебігу позовної
давності.

При цьому, у відповідності до вимог ст.
266 ЦК України зі спливом позовної
давності до основної вимоги
вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги
(стягнення неустойки, накладення
стягнення на заставлене майно тощо).

Як встановлено в судовому засіданні, а
саме з п.п. 1.3 Кредитного договору,
сторони дійшли згоди, що позичальник -
ОСОБА_4 зобов'язується повернути банку
кредит, нараховані проценти та комісію
не пізніше 21 липня 2010 року. Таким чином,
не отримавши відповідні кошти в строк
визначений вказаним Кредитним
договором позивач з того часу мав право
звернутися до суду з даним позовом
протягом трьох років, проте звернувся -
лише у січні 2014 року, тобто строк, у
межах якого позивач міг звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права, сплинув.

У позовній заяві позивач не
обґрунтував поважності причин
пропущення строку позовної давності,
не встановлено наявності таких причин
і в судовому засіданні.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що
у задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю «Вердикт
Фінанс» до ОСОБА_4 (ОСОБА_4), ОСОБА_2,
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором, слід відмовити у
зв'язку зі сплив позовної давності.

Враховуючи наведене, на підставі ст.ст.
253, 256, 257, 260-263, 266, 267, 525, 526, 553, 554, 625, 1054 ЦК
України та керуючись ст.ст. 10, 11, 57-60, 64, 74,
76, 169, 179, 208, 209, 212-215, 218, 294, 296 ЦПК України,
суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Товариства з
обмеженою відповідальністю «Вердикт
Фінанс» до ОСОБА_4 (ОСОБА_4), ОСОБА_2,
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва через
Шевченківський районний суд м. Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасували, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

СУДДЯ:

(підп.