Справа № 404/3162/14-ц
Номер провадження 2/404/1643/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2014 року Кіровський
районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого-судді - Іванової
Н.Ю.

при секретарі - Гуйван
О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування шкоди, завданої
злочином, суд,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до
відповідача, по якому просить стягнути
на свою користь з ОСОБА_2 завдану його
злочинними діями матеріальну шкоду в
сумі 2 925 грн. 20 коп. та моральну шкоду в
сумі 20 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог
посилається на те, що 27 травня 2006 року
близько 13 годин, він з сином їхав на
автомобілі марка Москвич, по провулку
Училищному в м. Кіровограді, коли їх
почав підрізати та сигналити
автомобіль Міцубісі Ланцер зеленого
кольору, державний номер НОМЕР_1, яким
керував ОСОБА_2.

Зупинившись для з»ясування обставин,
між водіями виникла сварка, в
результаті якої ОСОБА_2 наніс ОСОБА_1
один удар дерев»яною битою в область
потилиці, один удар в область правої
скроні. Від ударів позивач впав на
землю після чого отримав ще один удар
по спині. З місця вчинення злочину
ОСОБА_2 зник.

Внаслідок отриманих ударів ОСОБА_1
отримав середньої тяжкості тілесні
ушкодження. Вважає, що злочинними діями
відповідача йому було завдано
матеріальної шкоди на суму 2 925 грн. 20
коп., що підтверджує письмовими
доказами.

Крім того вказує, що дії відповідача
призвели до втрати ним можливості
адекватно сприймати оточення,
усвідомлюючи те, що міг отримати більш
важкі тілесні ушкодження, і те що ці
насильницькі дії бачив його син, він
отримав сильне душевне потрясіння,
психічний стрес, наслідків якого не
може позбутися до цього часу.

За таких обставин вважає, що
відповідач повинен сплатити йому
моральну шкоду за скоєння злочину, яку
оцінює в 20000 грн., цей розмір моральної
шкоди вважає розумним і справедливим.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав у повному обсязі,
посилаючись на обставини, викладені у
позовній заяві, просив задовольнити.

Відповідач та представник
відповідача в судовому засіданні
позовні вимоги не визнали посилаючись
на незаконність вимог позивача, їх
необґрунтованість, відсутність у
позивача права на звернення до суду.

Суд, в межах наданих доказів,
заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, приходить
до висновку щодо часткового
задоволення позовних вимог, виходячи з
наступного.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України,
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого або
майнового права та інтересу.

Відповідно до ст.ст. 10, 11, 60 ЦПК України,
суд розглядає справу не інакше як за
заявою осіб, в межах заявлених вимог і
на підставі наданих сторонами доказів,
тобто кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що ухвалою
Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 28 березня 2014 року
ОСОБА_2 звільнено від відбування
покарання за ч. 1 ст. 122 КК України за
закінченням строків давності
притягнення до відповідальності
передбачених ст. 49 КК України,
провадження за № 0001333 закрито /а.с.
4/.

Як вбачається з тексту ухвали,
27.05.2006 року о 13 год. ОСОБА_2 на автомобілі
«Міцубиши» рухався по пр. Правди м.
Кіровограда, та під час руху виникла
аварійна ситуація з автомобілем
«Москвич» під керуванням ОСОБА_3
Зупинившись для з'ясування відносин з
водієм автомобіля «Москвич» з приводу
на думку ОСОБА_2 Аварійної обстановки,
між ним та ОСОБА_1 напроти буд. 14 по вул.
Ж.Революції виникла сварка, під час
якої ОСОБА_2 умисно з метою нанесення
тілесних ушкоджень наніс удар
дерев'яною битою яку тримав в руках, та
перед цим взяв її зі свого автомобілю, в
область потилиці потерпілому, та ще
удар в область правої скроневої
ділянки голови. Від ударів ОСОБА_1 впав
на землю, а ОСОБА_2 наніс ще удар палкою
по спині, та зник з місця пригоди.

В наслідок побиття ОСОБА_2 спричинив
потерпілому ОСОБА_1 тілесні ушкодження:
забійної рани лобної ділянки зліва,
перелом стінки правої очної ямки,
синців на обличчі, садна обличчя з
забоєм головного мозку, синець в районі
грудної клітини, саден кінцівок, яки за
сукупністю є середнього ступень
тяжкості тілесними ушкодженнями, що не
були небезпечними для життя, але
викликали тривалий розлад здоров'я.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини. Вирок у
кримінальному провадженні, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою

З урахуванням вищенаведеного суд
дійшов висновку, що факт вчинення
ОСОБА_2 злочину, передбаченому ч. 1 ст. 122
КК України та вина відповідача у його
вчиненні є доведеною та доказуванню у
теперішньому судовому засіданні не
підлягають.

Особа, яка не пред'явила цивільного
позову в кримінальному провадженні, а
також особа, цивільний позов якої
залишено без розгляду, має право
пред'явити його в порядку цивільного
судочинства ( ч. 7 ст. 128 КПК України ).

У зв'язку з отриманим тілесними
ушкодженнями потерпілий від злочину
ОСОБА_1 знаходився на лікуванні у
відділенні нейрохірургії
Кіровоградської обласної лікарні з 27
травня 2006 року по 06 червня 2006 року з
діагнозом черепно-мозкова травма,
забій головного мозку, множинні забої,
садна, синці обличчя, волосистої
частини голови, рук в області правого
колінного суглоба Чужорідне тіло чола.
Гострий двосторонній тубоотит.
Травматичний неврит 2-ий гілки
трійчастого нерва справа. Гематома
орбітальної області справа, перелом
виличної кістки справа без зміщення
(клінічно). Перелом основи черепа,
малого крила виличної кістки, що
підтверджується копіями епікризів /а.с.
53-54/.

Згодом з 06 червня 2006 року по 30 червня 2006
року та з 16.01.2007 року по 31.01.2007 року
ОСОБА_1 знаходився на лікуванні у НО
ГБСМП у зв»язку з наслідками
перенесеної закритої черепно-мозкової
травми /а.с. 55/.

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними діями
особистим немайновим правам та майну
фізичної особи, відшкодовується в
повному обсязі особою, яка її завдала.
Особа, яка завдала шкоди, звільняється
від її відшкодування, якщо доведе, що
шкоди завдано не з її вини. Згідно із
ст.1195 ЦК України фізична особа, яка
завдала шкоди каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я фізичній особі,
зобов'язана відшкодувати додаткові
витрати, викликані необхідністю
посиленого харчування, придбання
ліків.

Позивачем витрачались кошти на
лікування, що підтверджується копіями
чеків та платіжних квитанцій, що
містяться у матеріалах цивільної
справи на загальну суму 2925 грн. 20 коп.
/а.с. 5-9, 42-48/.

Суд вважає за можливе частково
задовольнити позовну вимогу про
стягнення матеріальної шкоди, не
врахувавши в суму матеріальної шкоди
витрати, які датовані раніше ніж 27
травня 2006 року, тобто витрати, які поніс
позивач до вчинення ОСОБА_2 відносно
нього протиправних дій.

Так, перевіркою розрахунку
витрат на лікування, наданого
позивачем, суд вважає за необхідне
стягнути з відповідача кошти,
витрачені на лікування, а в іншій
частині понесених витрат, а саме
відповідно до чеку від 06.06.2006 року на
придбання соку на суму 5,9 грн., за об»яву
в газету на суму 12 грн. та витрати на
добровільне пожертвування на суму 15
грн., слід відмовити за недоведеністю
тощо, що позивач поніс вказані витрати
внаслідок неправомірних дій
відповідача.

Вимога ОСОБА_1 про стягнення на його
користь з ОСОБА_2 1 000 грн. витрат на
послуги адвоката за ведення
кримінальної справи, які помилково
включені позивачем до суми
матеріальної шкоди, задоволенню не
підлягає, тому що чинним
законодавством не передбачено
стягнення вказаних витрат з
відповідача в порядку цивільного
судочинства.

На підставі вищевикладеного, сума
матеріальної шкоди, яка підлягає
стягненню з відповідача складає 1 852
грн. 25 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України,
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Моральна шкода
полягає: 1) у фізичному болю та
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим
ушкодженням здоров'я; 2) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна; 4) у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи. Моральна шкода
відшкодовується грішми, іншим майном
або в інший спосіб. Розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.
Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.
Моральна шкода відшкодовується
одноразово, якщо інше не встановлено
договором або законом.

У відповідності до п. 3 Постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» від 31.03.1995 року, під моральною
шкодою слід розуміти витрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань або
інших негативних страждань, заподіяних
фізичній або юридичній особі
незаконними діями або бездіяльністю
інших осіб.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК, моральна шкода,
завдана фізичній або юридичній особі
неправомірними рішеннями, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

При вирішенні питання про належний
розмір моральної шкоди, який підлягає
стягненню з відповідача на користь
позивача, суд вважає, що визначений
останнім її розмір в 20 000 грн. є дещо
завищеним. Виходячи з характеру і
тривалості, завданих йому моральних
страждань, що виразилися в перенесених
ним хвилювань внаслідок нанесення
тілесних ушкоджень, ступеня вини
відповідача, обґрунтованості даних
вимог, суд приходить до висновку щодо
стягнення із відповідача на користь
позивача в рахунок відшкодування
моральної шкоди 12 000 грн., що буде
відповідати засадам виваженості і
справедливості та вимогам чинного
цивільного та цивільно-процесуального
законодавства.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові
витрати покладаються на відповідача.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. ст. 22, 23, 1166, 1167 ЦК України,
ст. ст. 3, 10, 11, 60, 61, 88, 208, 212-218 ЦПК України,
суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
1 852 грн. 25 коп. у відшкодування
матеріальної шкоди та 12 000 грн. у
відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 1 385 грн. 22 коп.
судового збору на користь держави.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя Кіровського
Н. Ю. Іванова

районного суду

м.Кіровограда