РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/12049/14-ц

пр. № 2/759/4511/14

13 серпня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва

в складі: головуючого Морозова М.О.

при секретарі Прохоренко
К.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до Київської міської
ради, треті особи: Комунальне
підприємство «Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна», Реєстраційна служба
Головного управління юстиції у м. Києві
про визнання права власності на
квартиру,

в с т а
н о в и в:

Представник ОСОБА_1-ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Київської міської
ради про визнання за ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, права власності на
квартиру АДРЕСА_1 у зв'язку з втратою
оригіналу документу, що посвідчує
право власності, а саме договору
купівлі-продажу від 24.04.1996 року,
зареєстрованого на Київській біржі
нерухомості «Джі-Ай-Пі» за №1-019796.

При цьому, посилається на те, що в 2012 р.
ОСОБА_1 виявив, що правовстановлюючі
документи на квартиру АДРЕСА_1, а саме
договір купівлі-продажу від 24.04.1996 року,
зареєстрований на Київській біржі
нерухомості «Джі-Ай-Пі» за №1-019796 з
відміткою Київського міського бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна», втрачений. Для
відновлення правовстановлюючих
документів 19.10.2012 р. уповноважена за
довіреністю особа позивача-його брат
ОСОБА_4 звернувся до Комунального
підприємства «Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна» та отримав
відповідь, що дійсно вищевказана
квартира зареєстрована за ОСОБА_1 на
підставі договору купівлі-продажу
квартири, зареєстрованого на Київській
біржі нерухомості «Джі-Ай-Пі» 24.04.1996 р.
за №1-019796. 19.10.2012 р. ОСОБА_4 звернувся до
Державного архіву м. Києва з метою
отримати завірену копію договору
купівлі-продажу квартири,
зареєстрованого на Київській біржі
нерухомості «Джі-Ай-Пі» 24.04.1996 р. за
№1-019796, але отримав відповідь про те, що
документи Київської біржи нерухомості
«Джі-Ай-Пі» до Державного архіву м.
Києва не надходили.

В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав.

Представник відповідача Київської
міської ради в судовому засіданні
пояснила, що покладається на розсуд
суду при винесенні рішення суду, яке
повинно бути законним.

Представники притягнутих до участі
всправі в якості третіх осіб
Комунального підприємства «Київське
міське бюро технічної інвентаризації
та реєстрації права власності на
об'єкти нерухомого майна»,
Реєстраційної служби Головного
управління юстиції у м. Києві в судове
засідання не з'явились, належним чином
про час, місце слухання справи треті
особи повідомлялися, тому суд,
враховуючи думку представників сторін,
матеріали та обставини справи, вважає
можливим розглянути справу у
відсутність представників третіх осіб.

Суд, вислухавши пояснення представника
позивача, представника відповідача,
з'ясувавши обставини справи,
дослідивши письмові докази по справі,
прийшов до висновку, що позов підлягає
задоволенню з слідуючих підстав.

Судом встановлено, що 24.04.1996 р. на
Київській біржі нерухомості
«Джі-Ай-Пі» за №1-019796 був
зареєстрований договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1, й
квартира була зареєстрована в
Київському міському бюро технічної
інвентаризації та реєстрації права
власності на об'єкти нерухомого майна.
19.10.2012 р. уповноважена за довіреністю
особа позивача-його брат ОСОБА_4
звернувся до Комунального
підприємства «Київське міське бюро
технічної інвентаризації та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна» та отримав
відповідь, що дійсно вищевказана
квартира зареєстрована за ОСОБА_1 на
підставі договору купівлі-продажу
квартири, зареєстрованого на Київській
біржі нерухомості «Джі-Ай-Пі» 24.04.1996 р.
за №1-019796. 19.10.2012 р. ОСОБА_4 звернувся до
Державного архіву м. Києва з метою
отримати завірену копію договору
купівлі-продажу квартири,
зареєстрованого на Київській біржі
нерухомості «Джі-Ай-Пі» 24.04.1996 р. за
№1-019796, але отримав відповідь про те, що
документи Київської біржи нерухомості
«Джі-Ай-Пі» до Державного архіву м.
Києва не надходили (а.с.5, 6).

Згідно ст.182 ЦК України право власності
на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх
виникнення, перехід і припинення
підлягають державній реєстрації.

Згідно ст.3 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень» держава
гарантує достовірність
зареєстрованих прав на нерухоме майно
та їх обтяжень.

Згідно ст.ст. 391, 392 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряження своїм
майном, може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право не визнається іншою особою, а
також у разі втрати ним документа, який
посвідчує його право власності.

Згідно ст. 19 Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
державна реєстрація права власності
здійснюється на підставі
правовстановлюючих документів.

Згідно ст. 3 ЦПК України усяка
заінтересована особа вправі в порядку,
встановленому законом, звернутись до
суду за захистом порушеного або
оспорюваного права чи охоронюваного
законом інтересу.

Зібраними по справі доказами
законність вимог позивача по справі
підтверджується.

Правовстановлюючий документ на
квартиру, яким є договір
купівлі-продажу, існував у природі, але
був втрачений її власником, право
власності на квартиру зареєстроване за
ОСОБА_1 в Київському міському БТІ та
реєстрації права власності на об'єкти
нерухомого майна, і ця обставина ніким
з сторін не оспорюється, та
підтверджується копією відповіді
Київського міського БТІ та реєстрації
права власності на об'єкти нерухомого
майна від 19.10.2012 р. №38529 (И-2012). Договір
купівлі-продажу квартири, державна
реєстрація права власності на квартиру
не визнавались недійсними, не
скасовувались, є діючими, законними.

Отже, існують правові підстави для
визнання права власності на квартиру
за позивачем по справі.

Заперечень на позов та доказів у їх
підтвердження не поступило і суд діє
відповідно до вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК
України.

Посилання представника позивача на ст.
392 ЦК України, як правове обгрунтування
позовних вимог, є законними, бо вказана
норма закону стосується можливості
власника майна пред'явити позов про
визнання його права власності, зокрема,
у разі втрати документу, який посвідчує
його право власності, що в даному
випадку і було здійснено.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 3, 19 Закону України «Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень», ст.ст. 182, 391, 392 ЦК
України, ст.ст. 3, 10, 60, 212, 214, 215 ЦПК
України, суд

в и р і ш и в:

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на квартиру АДРЕСА_1 у зв'язку
з втратою оригіналу документу, що
посвідчує право власності, а саме
договору купівлі-продажу від 24.04.1996
року, зареєстрованого на Київській
біржі нерухомості «Джі-Ай-Пі» за №1-019796.

Рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду м. Києва через
районний суд шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя