Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі :

головуючого судді
Григоренка М.П.,

суддів : Максимчук З.М.,
Рожина Ю.М.,

секретар судового засідання Ковальчук
Л.В., за участю представника позивача
ОСОБА_1, представника відповідача
Прокоповича А.Р. та представника
третьої особи Сибірьова А.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
обслуговуючого кооперативу
„Міськжитлобуд-ХХІ" на рішення
Рівненського міського суду від 26
червня 2014 року в справі за позовом
ОСОБА_4 до обслуговуючого кооперативу
„Міськжитлобуд-ХХІ", третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача приватного
акціонерного товариства „Рівнебуд"
про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В
И Л А :

21 березня 2014 року ОСОБА_4 звернулася в
Рівненський міський суд з позовом до
обслуговуючого кооперативу
„Міськжитлобуд-ХХІ", третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача приватного
акціонерного товариства „Рівнебуд"
про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог
вказувала, що 28.02.2008 року між ОК
„Міськжитлобуд-ХХІ" та членом
кооперативу ОСОБА_5 було укладено
договір доручення №22.

25 березня 2010 року між нею, ОСОБА_5 та ОК
„Міськжитлобуд-ХХІ" укладено договір
відступленя права вимоги (цесії).

25 липня 2013 року між ОК
„Міськжитлобуд-ХХІ" (цедент), ПАТ
„Рівнебуд" (цесіонарій), ОСОБА_4
(боржник) з третьої сторони було
укладено договір уступки вимоги
(цесії), в якому п.2 визначено, що
цесіонарій набуває право вимагати

_______________________________________________________________________

Провадження № 22-ц/787/1676/2014
Головуючий у 1 інстанції :
Рогозін С.В.

Доповідач :
Григоренко М.П.

від боржника належного виконання
зобов'язань по сплаті заборгованості
за договором доручення №22 від 28.02.2008
року, із змінами та доповненнями,
укладеного між цедентом та боржником в
розмірі 8252,10 грн.

25 липня 2013 року ОК „Міськжитлобуд-ХХІ"
було видано на ім'я ОСОБА_4 довідку № 134
про сплату повної вартості квартири
НОМЕР_1 площею 47,5 кв.м. в сумі 146526,10 грн.
До вартості квартири було включено
витрати по введенню будинку в
експлуатацію в сумі 2800 грн. та включено
вартість робіт виконаних власними
силами. Згідно Акта б/н про вартість
самостійно виконаних робіт, загальна
вартість самостійно виконаних робіт
зазначена в сумі 31738,90 грн., що фактично
не відповідало реальній вартості
самостійно виконаних робіт.

Вказує, що ПАТ „Рівнебуд" фактично не
виконував робіт, зазначених в Акті б/н
про вартість самостійно виконаних
робіт. Між позивачем, цесіонарієм та
відповідачем була досягнута усна
домовленість про відсутність будь-яких
фінансових претензій між ними. Позивач
не оскаржував правильність
розрахунків вартості виконаних
власними силами робіт, а відповідач та
цесіонарій не висував претензій по
виконанню договору цесії від 25 липня 2013
року.

Проте, в порушення досягнутої усної
домовленості, 21.10.2013 року ПАТ
„Рівнебуд" подав до суду позовну заяву
про стягнення з позивача
заборгованості в розмірі 8252,10 грн.

Вважає, що у позивача виникла
необхідність перерахунку вартості
самостійно виконаних робіт та
стягнення з відповідача
заборгованості. Фактична вартість
самостійно виконаних робіт становить
54259,30 грн. Тому, заборгованість
відповідача перед позивачем становить
54259,30 грн. - 31738,90 грн. = 22520,40 грн.

В судовому засіданні Рівненського
міського суду представник позивача
подав заяву про збільшення позовних
вимог та просив стягнути з відповідача
на користь позивача 23444,28 грн. та судові
витрати по справі.

Рішенням Рівненського міського суду
від 26 червня 2014 року позовні вимоги
ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ОК „Міськжитлобуд-ХХІ" на
користь ОСОБА_4 8581,90 грн. та судові
витрати по справі в сумі 243,60 грн.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

В поданій на рішення суду апеляційній
скарзі обслуговуючий кооператив
„Міськжитлобуд-ХХІ" покликаються на
його незаконність, через порушення
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права,
а також невідповідність висновків суду
дійсним обставинам справи.

Вказує, що судом першої інстанції
безпідставно вирахована вартість
квартири АДРЕСА_1, виходячи із площі 45,3
кв.м., в той час, коли

відповідно до обмірів КП РМБТІ, акту
прийому-передачі від 23.07.2013 року площа
квартири становить 47,5 кв.м.

Зазначає, що висновки суду першої
інстанції про те, що ОСОБА_4 було
досягнуто домовленість про можливість,
у відповідності до договору доручення
№22 від 28 лютого 2008 року, виконувати
роботи по завершенню будівництва
власними силами, вартість яких повинна
бути врахована при визначенні
загальної вартості квартири не
відповідають обставинам справи,
оскільки такі рішення мають приймати
виключно загальні збори кооперативу,
які з даного питання жодних рішень не
приймали.

Рішення загальних зборів членів ОК
„Міськжитлобуд-ХХІ" про зарахування в
рахунок сплати пайових внесків коштів
витрачених ОСОБА_4 згідно з актом
самостійно виконаних робіт не
приймалося.

Вважає, що відсутні підстави для
виникнення будь-якої заборгованості з
боку ОК „Міськжитлобуд-ХХІ" перед
ОСОБА_4

Просить оскаржуване рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог.

В ході апеляційного розгляду справи
представники відповідача та третьої
особи підтримали апеляційну скаргу та
просили її задовольнити.

Представник позивача просив
оскаржуване рішення залишити без змін,
а апеляційну скаргу відхилити.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, перевіривши доводи апеляційної
скарги та вивчивши матеріали справи,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Частково задовольняючи позовні вимоги
позивача та стягуючи із відповідача на
його користь 8581,90 грн., суд першої
інстанції виходив із того, що ОСОБА_4
має право вимагати компенсації
різниці вартості виконаних робіт за
договором доручення № 22 від 28 лютого 2008
року, яка вираховується шляхом
віднімання від вартості квартири
передбаченої договором, фактичної її
вартості визначеної довідкою про
сплату повної вартості квартири НОМЕР_1
від 25 липня 2013 року № 134, так як
відповідачем не було повністю
зараховано у вартість вказаної
квартири вартість робіт, які позивач
виконала власними силами, на суму 44259
грн. 30 коп.

При цьому, суд першої інстанції дійшов
висновку, що рішення Рівненського
міського суду по справі № -ц не
має преюдиційного значення для
розгляду даної цивільної справи,
оскільки ОСОБА_4 тепер посилається на
докази, які не були предметом
дослідження під час вирішення
вищевказаної цивільної справи і
стосувались предмету її розгляду.

Проте, на розсуд колегії суддів,
оскаржуване рішення підлягає
скасуванню, як

незаконне, з ухваленням у справі нового
рішення.

Із змісту рішення Рівненського
міського суду від 26 березня 2014 року по
справі № -ц за позовом ПАТ
„Рівнебуд" до ОСОБА_4, третя особа, яка
не заявляє самостійних вимог щодо
предмету спору на стороні позивача -
обслуговуючий кооператив
„Міськжитлобуд -ХХІ" (а.с. 27) про
стягнення заборгованості, вбачається,
що під час судового розгляду даної
цивільної справи судом була
встановлена та обставина, що вартість
самостійно виконаних робіт ОСОБА_4 по
будівництву квартири АДРЕСА_1, складала
31738 грн. 10 коп.

Ухвалою апеляційного суду Рівненської
області від 07 травня 2012 року дане
рішення суду першої інстанції було
залишено без змін (а.с. 56).

Частиною 3 статті 61 ЦПК України
передбачено, що обставини, встановлені
судовим рішенням у цивільній,
господарській або адміністративній
справі, що набрало законної сили, не
доказуються при розгляді інших справ,
у яких беруть участь ті самі особи або
особа, щодо якої встановлено ці
обставини.

З огляду на те, що рішенням рішення
Рівненського міського суду від 26
березня 2014 року по справі № -ц за
позовом ПАТ „Рівнебуд" до ОСОБА_4, третя
особа, яка не заявляє самостійних вимог
щодо предмету спору на стороні
позивача - обслуговуючий кооператив
„Міськжитлобуд -ХХІ" (а.с. 27) про
стягнення заборгованості, вже було
встановлено вартість самостійно
виконаних робіт ОСОБА_4 по будівництву
квартири АДРЕСА_1, в розмірі 31738 грн. 10
коп., і цим же рішенням фактично було
підтверджено відсутність у
обслуговуючого кооперативу
„Міськжитлобуд-ХХІ" будь-якої
заборгованості перед позивачем ОСОБА_4
за договором доручення № 22 від 28 лютого
2008 року, тому в задоволенні позову
останній має бути відмовлено, за
безпідставністю.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 313-314, 315 ЦПК України,
колегія суддів

В И Р І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу обслуговуючого
кооперативу „Міськжитлобуд-ХХІ"
задовольнити.

Рішення Рівненського міського суду від
26 червня 2014 року скасувати та ухвалити
нове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_4 до
обслуговуючого кооперативу
„Міськжитлобуд-ХХІ", третьої особи без
самостійних вимог на предмет спору на
стороні відповідача приватного
акціонерного товариства „Рівнебуд"
про стягнення заборгованості
відмовити.

Стягнути із ОСОБА_4 на користь
обслуговуючого кооперативу
„Міськжитлобуд-ХХІ" 121 грн. 80 коп., в
рахунок відшкодування судових витрат,
пов'язаних із сплатою відповідачем
судового збору за подачу апеляційної
скарги.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий
Григоренко М.П.

Судді :
Максимчук З.М.

Рожин Ю.М.