Справа № 577/4752/14-ц
Провадження № 6/577/321/14
У Х В А Л А

"25" вересня 2014 р.

м.Конотоп

Конотопський міськрайонний суд
Сумської області

в складі головуючого судді
Ярмак О.М.,

за участі
секретаря           Цуканової
О.В.,

державного виконавця
Передери Г.В. ,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Конотопі
подання старшого державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Конотопського
міськрайонного управління юстиції
Сумської області ОСОБА_1 про тимчасове
обмеження боржника ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України,-

В С Т А Н О В И В:

Старший державний
виконавець відділу ДВС Конотопського
міськрайонного управління юстиції
Сумської області ОСОБА_1 звернулася до
суду з поданням, яке погоджене з
начальником відділу ДВС Конотопського
міськрайонного управління юстиції, про
тимчасове обмеження боржника ОСОБА_2,
який є громадянином України, у праві
виїзду за межі України без вилучення
паспортного документу до виконання ним
зобов»язань за рішенням суду. Своє
подання обґрунтовує тим, що на
виконанні у відділі ДВС Конотопського
міськрайонного управління юстиції
знаходиться виконавчий лист, виданий
Конотопським міськрайонним судом
Сумської області 5 серпня 2013 року по
справі № 2/577/1069/13, з метою виконання
рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 аліментів на утримання
малолітньої доньки Діани, яка
народилася 31 серпня 2009 року, в розмірі ?
частини щомісячного заробітку (доходу)
відповідача, але не менше 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, до досягнення
дитиною повноліття. Постановою
державного виконавця від 6 вересня 2013
року за вказаним виконавчим листом
було відкрите виконавче провадження.
Боржник ОСОБА_2 рішення суду не виконує,
аліменти сплачує нерегулярно, станом
на 1 серпня 2014 року його заборгованість
по сплаті аліментів становить 2 537 грн. 15
коп., у нього відсутнє майно, на яке може
бути звернуте стягнення, на виклики
державного виконавця Холодьон М.М. не
з»являється. Тому відповідно до ст. 6
Закону України «Про порядок виїзду з
України та в»їзду в Україну громадян
України», ст. 377-1 ЦПК України, прохає
тимчасово обмежити ОСОБА_2 у праві
виїзду за межі України до виконання ним
зобов»язань за вказаним рішенням суду.

В судовому засіданні старший державний
виконавець відділу ДВС Конотопського
міськрайонного управління юстиції
ОСОБА_1 подання підтримала.

Суд, вислухавши пояснення державного
виконавця, дослідивши матеріали
справи та матеріали виконавчого
провадження № 39639841, вважає, що подання
не підлягає задоволенню.

Встановлено, що рішенням Конотопського
міськрайонного суду Сумської області
від 23 липня 2013 року з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 на утримання доньки Діани, яка
народилася 31 серпня 2009 року, стягнуті
аліменти в розмірі ? частини його
щомісячного заробітку (доходу), але не
менше 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, починаючи з 15
липня 2013 року до досягнення дитиною
повноліття (а.с. 2)

З метою виконання вищевказаного
рішення суду 5 серпня 2013 року
Конотопським міськрайонним судом
Сумської області по справі № 577/3684/13-ц
(2/577/1069/13) був виданий виконавчий лист
(а.с. 2 ).

Постановою старшого державного
виконавця відділу ДВС Конотопського
міськрайонного управління юстиції
ОСОБА_1 від 6 вересня 2013 року за
виконавчим листом, виданим
Конотопським міськрайонним судом 5
серпня 2013 року по справі № 577/3684/13-ц
(2/577/1069/13) було відкрите виконавче
провадження № 39639841 (а.с. 3).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов»язаний вживати
передбачених цим законом заходів
виконання рішення, неупереджено,
своєчасно і в повному обсязі вчиняти
виконавчі дії.

Пунктом 18 ч. 3 ст. 11 вищевказаного
закону передбачено, що у разі ухилення
боржника від виконання зобов»язань,
покладених на нього рішенням державний
виконавець звертається до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов»язання за рішенням.

Частиною 1 ст. 377-1 ЦПК України визначено,
що питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до
Конвенції про захист прав людини та
основоположних свобод, ратифікованої
Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997,
кожен, хто законно перебуває на
території будь-якої держави, має право
вільно пересуватися і вільно вибирати
місце проживання в межах цієї
території. Кожен є вільним залишати
будь-яку країну, включно зі своєю
власною. На здійснення цих прав не
можуть бути встановлені жодні
обмеження, крім тих, що передбачені
законом і є необхідними в
демократичному суспільстві в
інтересах національної чи громадської
безпеки, для підтримання публічного
порядку, запобігання злочину, для
захисту здоров»я чи моралі або з метою
захисту прав і свобод інших осіб. Права,
викладені в пункті 1, також можуть у
певних місцевостях підлягати
обмеженням, що встановлені згідно із
законом і виправдані суспільними
інтересами в демократичному
суспільстві.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Конституції
України кожному, хто на законних
підставах перебуває на території
України, гарантується свобода
пересування, вільний вибір місця
проживання, право вільно залишати
територію України, за винятком
обмежень, які встановлюються законом.

Аналіз наведених норм закону дає
підстави для висновку, що суд має право
встановити щодо боржника тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України за поданням державного
виконавця за умови доведення та
документального підтвердження факту
ухилення боржника від виконання
зобов»язань, покладених рішенням суду
чи іншого органу (посадової особи).
Застосування таких обмежень може мати
місце тільки у виключних випадках і
повинно використовуватися лише як
крайній захід після реалізації усіх
можливих та передбачених законом
засобів примусового виконання
судового рішення, оскільки стосується
гарантованого ст. 33 Конституції
України та ст. 313 ЦК України особистого
немайнового права особи вільно
залишати територію України та права на
свободу пересування, передчасне і
безпідставне обмеження яких є
неприпустимим.

В судовому засіданні старший державний
виконавець відділу ДВС Конотопського
міськрайонного управління юстиції
ОСОБА_1 пояснила, що боржник ОСОБА_2.
ухиляється від виконання рішення про
стягнення з нього на користь ОСОБА_3
аліментів на утримання малолітньої
доньки тим, що він не працює, сплачує
аліменти не в повному обсязі, у нього
відсутнє майно, на яке може бути
звернуте стягнення, не з»являється на
виклики державного виконавця для
надання пояснень про причини ухилення
від виконання рішення суду.

В той же час, в матеріалах виконавчого
провадження № 39639841 наявні пояснення
ОСОБА_2 на ім»я державного виконавця
від 25 вересня 2013 року та від 28 липня 2014
року, в яких він повідомив державного
виконавця про своє матеріальне
становище, а також зазначив, що у разі
працевлаштування чи зміни місця
проживання зобов»язується повідомити
про вказану обставину державного
виконавця протягом трьох днів; б ув
попереджений про кримінальну
відповідальність за злісне ухилення
від сплати аліментів.

Також в матеріалах виконавчого
провадження наявна довідка ТОВ
«Мотордеталь-Конотоп», відповідно до
якої ОСОБА_2 до 6 грудня 2013 року працював
у товаристві та з його заробітної плати
до 21 листопада 2013 року були утримані
аліменти, а також квитанції про сплату
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на
утримання малолітньої дитини.
Встановлено, що в грудні 2013 року ОСОБА_2
були сплачені аліменти в розмірі 600
грн., у січні 2014 року - 351 грн., у лютому 2014
року – 205 грн., у березні 2014 року – 200
грн., у травні 2014 року - 605 грн., у червні
2014 року – 302 грн. Квитанції про сплату
аліментів були надані боржником
державному виконавцю.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає,
що державним виконавцем не надано
доказів того, що ОСОБА_2 свідомо
ухиляється від виконання рішення
Конотопського міськрайонного суду від
23 липня 2013 року, з метою ухилення від
виконання рішення суду має намір
виїхати за межі України, а тому його
слід тимчасово обмежити у праві виїзду
за кордон до виконання ним зобов»язань
за вказаним рішенням.

Керуючись ст. 377-1, п. 24-1 ч. 1 ст. 293 ЦПК
України, -

У Х
В А Л И В:

В задоволенні подання
старшого державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Конотопського міськрайонного
управління юстиції Сумської області
ОСОБА_1 про тимчасове обмеження
боржника ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України – відмовити.

Ухвала може бути оскаржена
до апеляційного суду Сумської області
через Конотопський міськрайонний суд
шляхом подання апеляційної скарги
протягом п»яти днів з дня проголошення
ухвали, а особами, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення ухвали
– протягом п»яти днів з дня отримання
копії ухвали.

СуддяОСОБА_4