У Х В А Л А

Іменем України

02 жовтня 2014 року
м.
Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Бондаренка Ю.О.,

суддів: Куцин М.М., Собослой Г.Г.

при секретарі - Чейпеш С.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_1 на рішення
Ужгородського міськрайонного суду від
12 травня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом
до ОСОБА_2 третя особа Управління ДАЇ
ГУМВС України в Закарпатській області
про визнання спільної сумісної
власності на легковий автомобіль.
позовні вимоги мотивовані тим, що з 1996
року по 2012 рік проживав однією сім'єю з
ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу, вели
спільне господарство, виховували сина
1996 року народження. В процесі спільного
життя, в 2007 році на ім'я відповідачки, за
спільні сімейні кошти, ними було
придбано легковий автомобіль Mitsubishi
Outlender 2.4 Sport, з наданням йому права
керування даним автомобілем. на даний
час сторони не проживають разом. В
добровільному порядку відповідач не
погоджується документально
зафіксувати факт спільної сумісної
власності на вказаний автомобіль, тому
просив визнати спірний автомобіль
спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 в рівних частинах, та
зобов'язати управління ДАІ ГУМВС
України в Закарпатській області
зареєструвати право власності на
автомобіль за ними в рівних частинах.

Рішенням Ужгородського
міськрайонного суду від 12 травня 2014
року у задоволенні позову відмовлено.

ОСОБА_1 не погодившись з рішення суду
оскаржив його в апеляційному порядку
та порушив питання про його скасування
і ухвалення нового рішення про
задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована
порушенням судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права.
Так, апелянт вказує на те, що суд
безпідставно не допитав свідків які
з'явились в суд за клопотанням позивача
і які можуть підтвердити факт
спільного проживання на час придбання
автомобіля.

Представники відповідачки в судовому
засіданні просив відмовити в
задоволенні апеляційної скарги
зазначаючи , що суд першої інстанції
прийняв законне рішення.

Заслухавши представника відповідача,
дослідивши матеріали справи судом
встановлено, що автомобіль Мітсубісі
"Аутлендер" 2.4, кузов № НОМЕР_1 значиться
зареєстрованим за відповідачем ОСОБА_2
З запису в техпаспорті зазначено що
ОСОБА_1 має право керування
автомобілем. Наведені обставини були
встановлені судом першої інстанції і
сторонами не оспорюються.

Відмовляючи в
задоволення позову Ужгородський
міськрйонний суд виходив з того, що
достатніх підстав для визнання права
спільної сумісної власності на
автомобіль відсутні так як факт
проживання однією сім'єю чоловіка та
жінки без шлюбу, не було встановлено.

Так, ст.ст. 256, 258 ЦПК України
визначено спеціальний порядок
встановлення факту проживання однією
сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу.

В позовній заяві ОСОБА_1 до ОСОБА_2
третя особа Управління ДАЇ ГУМВС
України в Закарпатській області,
відсутня вимога про встановлення факту
спільного проживання, а в матеріалах
справи відсутнє рішення про
встановлення такого факту.

Без встановлення факту
проживання однією сім'єю ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, посилання позивача на ст.ст.63, 74
СК України, які регулюють правовий
режим майна набутого жінкою та
чоловіком, що проживають однією сім'єю,
але не перебувають у шлюбі між собою є
передчасним.

Суд першої інстанції вірно
констатував, що у відповідності до
вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до ЦПК України, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Допит свідків, заявлених
відповідачем могли-б підтвердити факт
проживання однією сім'єю, тобто
підтвердити вимогу яку, сам позивач не
заявляв.

З врахуванням наведеного суд
першої інстанції, відповідно до вимог
ст. 60 ЦПК України, виходячи з принципів
диспозитивності та змагальності
сторін передбачених нормами
цивільного судочинства, дійшов вірного
висновку про відсутність достатніх
підстав для визнання права спільної
сумісної власності на автомобіль.

Більше того управління ДАІ ГУМВС
України в Закарпатській області є
третьою особою у справі, а не
відповідачем, вимоги до якої не
ставляться.

У відповідності до ст. 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

Беручи до уваги викладене, суд першої
інстанції відмовляючи у задоволенні
позову дійшов вірного висновку, який не
спростовують доводи апеляційної
скарги, а ухвалене рішення є правильне
по суті і справедливе.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст.209,218,303,307,308,313,314,315,317,319 ЦПК України,
колегія суддів , -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатсьої області від 12 травня
2014 року, - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Судді