АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження: 22ц/790/4672/14
Головуючий І інстанції -
Справа: № 646/5040/13-ц
Категорія: відшкодування шкоди
Доповідач - Костенко
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого-судді: Костенко Т.М.

суддів: Міненкової
Н.О., Швецової Л.А.

при секретарі Старіковій К.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу
Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 22 квітня 2014 року у
цивільній справі за позовом
Харківської міської ради до ОСОБА_2 про
стягнення збитків, -

в с т а н о в и л а

Позивач звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_2 про стягнення збитків у сумі 258
741,22 грн. за використання земельної
ділянки по АДРЕСА_1 без
оформлення документів, що посвідчують
право на земельну ділянку відповідно
до закону.

Крім того, 14.04.2014 року від представника
Харківської міської Ради надійшло
клопотання про забезпечення позову в
порядку ст.ст. 151-153 ЦПК України в
обґрунтування якої зазначив, що на
підставі договору купівлі-продажу від
30.11.2005 року № 4394, рішення
Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 03.11.2008 року та рішення
Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 30.05.2006 року право власності
на нежитлову будівлю літ. «А-1-2» по
АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2
Документи, що посвідчують право
користування вищезазначеною земельною
ділянкою у встановленому порядку
відповідачем не оформлено. Згідно акту
про визначення збитків № 303 від 31.10.2012
року, затвердженого рішенням
виконавчого комітету Харківської
міської ради від 07.11.2012 року № 710, не був
одержаний Харківською міською Радою
дохід за використання ОСОБА_2 земельної
ділянки площею 0,0532 га по вулиці
АДРЕСА_1, складає 258 741,22 гривень, у
зв'язку з чим інтереси Харківської
міської Ради як власника вказаної
земельної ділянки порушені відносно
володіння, користування та
розпорядження цією земельною ділянкою.
Представник позивача вважала, що у разі
вчинення відповідачем будь-яких дій
щодо відчуження нежитлової будівлі
літ. «А-1-2» по вулиці АДРЕСА_1 виникає
вірогідність зміни її власника, що може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду та призвести до
порушення охоронюваних законом прав та
інтересів Харківської міської Ради, у
зв'язку з чим представник позивача
просила накласти арешт на
вищезазначене нерухоме майно.

Представник Харківської міської Ради
підтримала заяву про забезпечення
позову та просила її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник
у судове засідання не з'явився, про день
та час слухання справи повідомлявся
своєчасно та належним чином.

Ухвалою Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 22 квітня 2014 року
заяву Харківської міської ради
задоволено.

Представник відповідача - ОСОБА_3
подала апеляційну скаргу на зазначену
ухвалу та просила скасувати її і
постановити нову, якою відмовити у
задоволенні клопотання позивача про
вжиття заходів забезпечення позову.

Судова колегія вважає, що апеляційна
скарга задоволенню не підлягає,
виходячи з наступного.

Задовольняючи заяву та накладаючи
арешт на нежитлову будівлю, районний
суд виходив із того, що невжиття
заходів забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Судова колегія погоджується з таким
висновком суду першої інстанції,
оскільки він відповідає обставинам і
матеріалам справи та ґрунтується на
вимогах Закону.

Як вбачається з матеріалів справи,
ухвалою Московського районного суду
від 22 квітня 2014 року забезпечено
позов Харківської міської ради про
стягнення суми шляхом накладення
арешту на особисте майно боржника, а
саме зазначену нежитлову будівлю.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного
суду України № 9 від 22 грудня 2006
року «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» визначено, що
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

При встановленні зазначеної
відповідності слід враховувати, що
вжиті заходи не повинні перешкоджати
господарській діяльності юридичної
особи або фізичної особи, яка здійснює
таку діяльність і зареєстрована
відповідно до закону як підприємець.

Зважаючи на вищезазначені обставини,
судова колегія вважає, що арешт майна
відповідача, як вид забезпечення
позову, є співмірним та не порушує прав
позивача у справі.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду і на
законність оскаржуваної ухвали не
впливають.

За таких обставин, судова колегія
вважає, що ухвалу суду ухвалено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права, підстав для її
скасування не вбачається.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п.1 ч.1 312, п.4 ч.1 ст.
314, ст.ст. 315,317,319 ЦПК України, судова
колегія, -

У х в а л и л а:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
- ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 22 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий-суддя -

Судді -