Провадження №2/761/5775/2014
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

(заочне)

02 жовтня 2014 року Шевченківський
районний суд м. Києва

В складі головуючого судді
Волокітіної Н.Б.

При секретарі Беширові
О.О.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства Комерційний банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_1 про передачу
предмета застави в заклад,

ВСТАНОВИВ

Позивач ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернувся до суду з позовом про
передачу предмета застави в заклад, в
якому просить вилучити у відповідача
та передати в заклад ПАТ КБ
«ПриватБанк» предмет застави -
автомобіль «Мазда», державний номер
НОМЕР_1, комплект ключів, свідоцтво про
реєстрацію вказаного транспортного
засобу.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що
між сторонами був укладений кредитний
договір на суму 32034,30 доларів США. В
забезпечення виконання зобов'язань
відповідач надала в заставу автомобіль
«Мазда», державний номер НОМЕР_1.
Рішенням Індустріального районного
суду м. Дніпропетровська від 25.10.2012 року
звернуто стягнення на предмет застави -
спірний автомобіль. Оскільки
відповідач не виконує вказане рішення
суду, позивач просить задовольнити
позов.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав,
просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явилася, про час та місце слухання
справи повідомлялася належним чином, а
тому суд вважає за можливе розглядати
справу без участі відповідача,
ухваливши за згодою представника
позивача, відповідно до ст.. ст. 224-236 ЦПК
України, заочне рішення.

Вислухавши пояснення представника
позивача, дослідивши докази, суд
вважає, що позовні вимоги не підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Перевіряючи обставини справи, судом
встановлено, що 21.01.2008 року між
сторонами був укладений
кредитно-заставний договір, згідно
якого відповідач ОСОБА_1 отримала в
кредит кошти в розмірі 32034,30 доларів США
строком до 18.01.2013 року з відсотковою
ставкою 10,56 % річних.

Для забезпечення виконання
кредитного договору відповідач
передала в заставу транспортний засіб -
автомобіль «Мазда», державний номер
НОМЕР_1, 2007 року випуску.

Як встановлено судом, відповідач
порушила виконання зобов'язань, в
зв'язку з чим за відповідачем виникла
заборгованість за кредитним договором.

Згідно умов кредитно-заставного
договору, в разі порушення
позичальником умов договору, банк має
право вимагати у позичальника
повернути банку предмет застави в
позасудовому порядку.

Банк скориставшись своїм правом
звернувся до Індустріального
районного суду м. Дніпропетровська з
позовом до відповідача ОСОБА_1

25.10.2012 року Індустріальний районний
суд м. Дніпропетровська прийняв заочне
рішення суду, яким в рахунок погашення
заборгованості ОСОБА_1 за кредитним
договором в розмірі 345592,78 грн. звернув
стягнення на предмет застави
автомобіль «Мазда», державний номер
НОМЕР_1, шляхом опису та передачі
зазначеного автомобіля позивачу з
правом продажу вказаного автомобіля
ПАТ «ПриватБанк» з укладанням від
імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу
будь-яким способом з іншою
особою-покупцем.

В судовому засіданні представник
позивача повідомив, що банк не
отримував виконавчий лист на підставі
вказаного рішення суду, а отже і не
звертався до державної виконавчої
служби з приводу примусового виконання
рішення суду.

Відповідно до ст.. 20 Закону України
«Про заставу» заставодержатель
набуває право звернення стягнення на
предмет застави в разі, якщо в момент
настання терміну виконання
зобов'язання, забезпеченого заставою,
воно не буде виконано, якщо інше не
передбачено законом чи договором.

Звернення стягнення на заставлене
майно здійснюється за рішенням суду
або третейського суду, на підставі
виконавчого напису нотаріуса, якщо
інше не передбачене законом або
договором застави.

Реалізація заставленого майна, на яке
звернено стягнення, провадиться
державним виконавцем на підставі
виконавчого листа, суду або наказу
господарського суду, або виконавчого
напису нотаріусів у встановленому
порядку, якщо інше не передбачено цим
Законом чи договором.

В обґрунтування позовних вимог
позивач також посилається на норми ст..
26 Закону України «Про забезпечення
вимог кредиторів та реєстрацію
обтяжень», згідно якої обтяжувач має
право на власний розсуд обрати один із
таких позасудових способів звернення
стягнення на предмет
забезпечувального обтяження: 1)
передача рухомого майна, що є предметом
забезпечувального обтяження, у
власність обтяжувача в рахунок
виконання забезпеченого обтяженням
зобов'язання в порядку, встановленому
цим Законом; 2) продаж обтяжувачем
предмета забезпечувального обтяження
шляхом укладення договору
купівлі-продажу з іншою
особою-покупцем або на публічних
торгах.

Фактично вказані позовні вимоги
стосуються саме вирішення даного спору
в позасудовому порядку, а при наявності
рішення суду про звернення стягнення
на предмет застави стосуються
виконання рішення суду.

Оскільки на сьогоднішній день існує
рішення суду про звернення стягнення
на предмет застави - спірний
транспортний засіб, позовні вимоги про
передачу предмета застави в заклад є
необґрунтованими та безпідставними, а
тому не підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 590 ЦК України, ст.
20 Закону України «Про заставу», ст.. 26
Закону України «Про забезпечення вимог
кредиторів та реєстрацію обтяжень»,
ст..ст. 10, 59, 60, 88, 212, 213, 215, 218, 224-226 ЦПК
України, суд

ВИРІШИВ

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
передачу предмета застави в заклад
залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив за
письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом 10 днів з дня
отримання його копії.

Заочне рішення набирає законної
сили на загальних підставах,
визначених ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подачі протягом 10 днів апеляційної
скарги з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя