Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №0911/2542/2012

04 серпня 2014 року
м. Надвірна

Надвірнянський районний суд
Івано-Франківської області

в складі: головуючого
- судді Гураша М.В.

секретарів
Нагорняк Г.М,
Гайдаш М.В..

з участю позивачів
ОСОБА_1, ОСОБА_2

представника позивача
ОСОБА_3

відповідачки
ОСОБА_4,

представників відповідачів
ОСОБА_5, ОСОБА_6,

представника третьої особи
без самостійних вимог

на предмет спору - Делятинської
селищної ради Пліщук Н.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Надвірна справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_7,
ОСОБА_4, третя особа без самостійних
вимог на предмет спору на стороні
відповідачів - Делятинська селищна
рада про визнання недійсним свідоцтва
на право власності, визнання права
власності на спадкове майно в порядку
спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1, ОСОБА_2 звернулися в суд з
позовом до ОСОБА_7, ОСОБА_4 про визнання
недійсним свідоцтва на право
власності, визнання права власності на
спадкове майно в порядку спадкування
за законом.

Ухвалою суду від 05.11.2012 року до
участі в розгляді даної справи в якості
третьої особи без самостійних вимог на
предмет спору на стороні відповідачів
залучено Делятинську селищну раду
Надвірнянського району
Івано-Франківської області.

В судовому засіданні позивачі ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та їхній представник ОСОБА_3
позовні вимоги підтримали і суду
пояснили , що власником домоволодіння ,
яке розташоване в АДРЕСА_1 була ОСОБА_8.

15.05.1968 року остання зробила
розпорядження на випадок своєї смерті,
а саме заповіла своїй дочці ОСОБА_9
домоволодіння, яке знаходиться
АДРЕСА_1. Вказаний заповіт посвідчений
нотаріусом Другої Надвірнянської
державної нотаріальної контори і
внесений реєстр за № 440, який не
відмінявся і не змінювався.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_8 померла, про що в
книзі записів актів громадянського
стану Ділятинською с/радою
Надвірнянського району
Івано-Франківської області 26.06.1968 року
зроблено відповідний запис за № 34.

Після її смерті відкрилася спадщина,
яка складається з домоволодіння, яке
знаходиться в АДРЕСА_1. Вважають, що
ОСОБА_9 прийняла дану спадщину у
відповідності до вимог ст. 549 ЦК УРСР ( в
редакції 1963 року ), так як проживала в
даному домоволодінні, обробляла
земельну ділянку, тобто фактично
вступила в управління та володіння
спадковим майном.

Крім того, вказані обставини
підтверджуються тим, що рішенням №10
від 8 липня 1981 року виданим виконкомом
Делятинської селищної Ради народних
депутатів Надвірнянського району про
їм було надано дозвіл на перебудову
вказаного будинку по АДРЕСА_1 з
складенням акту виносу в натуру
земельної ділянки і розбивки будівель.

У вказаному домоволодінні ОСОБА_9
постійно проживали з своїм сином
ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто з часу їх
народження. Однак ОСОБА_9 з невідомих
причин юридично право власності на
прийняте в порядку спадкування належне
матері ОСОБА_9 спірне домоволодіння не
оформила, хоча це не позбавило її права
власності на нього.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_9 померла, про що
виконкомом Делятинської селищної ради
Надвірнянського району
Івано-Франківської області в книзі
реєстрації актів про смерть 13.03.2000 року
зроблено запис за № 31.

Після її смерті відкрилася спадщина
на вказане домоволодіння, яке прийняв
ОСОБА_2, оскільки разом з померлою
матір»ю проживав та був зареєстрований
у даному будинку і фактично вступив в
управління та володіння спадковим
майном. Але він також юридично право
власності на спадкове майно не оформив,
що також не позбавило його право
власності на нього.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_10 помер, про що
виконкомом Делятинської селищної ради
Надвірнянського району
Івано-Франківської області в книзі
реєстрації смертей 12.03.2012 року зроблено
запис за № 35.

Після його смерті відкрилася
спадщина на домоволодіння , яке
знаходиться в АДРЕСА_1.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2, як
дружина та син померлого, звернулися у
нотаріальну контору з заявами про
прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_10 у встановлений законом строк,
де була заведена спадкова справа за
№176/2012.

Однак при збиранні документів на
оформлення даної спадщини, а саме
довідки ОБТІ про реєстрацію права
власності на дане домоволодіння від
01.06.2012 року та довідки Делятинської
селищної ради від 08.08.2012 року їм стало
відомо, що на вказане домоволодіння
видано свідоцтво про право власності
за № 743 від 09.03.1983 року в порядку
спадкування після смерті матері ОСОБА_8
її синові ОСОБА_11, а в зв»язку з його
смертю ІНФОРМАЦІЯ_5 - 08.06.2012 року видано
свідоцтва за № 2-627 та №2-625 від 08.06.2012
року про право власності в рівних
частинах на спірне домоволодіння його
дружині ОСОБА_8 та дочці ОСОБА_4

Фактично ОСОБА_11 до 1976 року разом з
дружиною та дітьми проживав у спірному
домоволодінні , однак права власності
на передбачених законом підставах не
набув. Більше того , в 1976 році він
побудував новий будинок в даному
населеному пункті по АДРЕСА_2, куди
перейшов проживати з сім»єю. З того
часу він ніякої участі в перебудові
будинку, його ремонті та будівництві
нового будинку не приймав, не
користувався земельною ділянкою і
взагалі разом з членами сім»ї не
приходив в дане господарство.

Просять поновити їм строк захисту
свого порушеного права на спірне
домоволодіння, оскільки він пропущений
з поважних причин, так як їм не було
відомо про порушення їх права та
постановити рішення, яким визнати
недійсним свідоцтво № 743 від 09.03.1983 року
на право власності на спадкове майно -
домоволодіння АДРЕСА_1, видане ОСОБА_11,
визнати недійсними та скасувати
свідоцтва № 2-627 та №2-625 від 08.06.2012 року
на право власності на спадкове майно
видані ОСОБА_4 та ОСОБА_8 на 1/2 частину
за кожною домоволодіння АДРЕСА_1.

Визнати за ними право спільної
часткової власності на спадкове майно
- домоволодіння АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за законом після померлого
ОСОБА_10.

Відповідачі ОСОБА_7, ОСОБА_4 та
представники відповідачки ОСОБА_7-
ОСОБА_5, ОСОБА_6 в судовому засіданні
позов ОСОБА_1, ОСОБА_10 не визнали.

Вважають, що оскаржувані позивачами
свідоцтва № 743 від 09.03.1983 року на право
власності на спадкове майно -
домоволодіння АДРЕСА_1 на ім'я ОСОБА_11,
№ 2-627 від 08.06.2012 року на право власності
на спадкове майно- 1/2 частину
домоволодіння АДРЕСА_1 на ОСОБА_4 та
свідоцтво № 2-625 від 08.06.2012 року на право
власності на спадкове майно - 1/2 частину
домоволодіння АДРЕСА_1 на ОСОБА_7
видані Надвірнянською державною
нотаріальною конторою законно, а позов
вважають безпідставним та таким, що не
підлягає до задоволення.

Крім того, вони суду ствердили, що
ОСОБА_9 після смерті своєї матері не
зреалізувала складеного останньою
заповіту на спірне домоволодіння в її
користь, а саме юридично не оформила
права власності і не отримала
свідоцтва на спадкове майно.

Також вважають, що померлі ОСОБА_9 та
ОСОБА_10 пропустили строк звернення до
суд за захистом свого права на спірне
домоволодіння і з цих підстав
позивачам слід в позові відмовити.

Представник третьої особи -
Делятинської селищної ради в судовому
засіданні пояснила, що домоволодіння,
яке знаходиться в АДРЕСА_1 розташоване
на земельній ділянці площею 0,2400 га., яка
рахувалася за покійним ОСОБА_10.
Зазначила, що оскільки спір стосується
спадкового майна то Делятинська
селищна рада у прийнятті рішення
покладається на розсуд суду.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
показання свідків, дослідивши письмові
докази, надані сторонами на виконання
вимог ст.ст.56, 60 ЦПК України і які вони
вважають достатніми для обґрунтування
і заперечення своїх позовних вимог,
з'ясувавши фактичні обставини справи
та за своїм внутрішнім переконанням, що
ґрунтується на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні обставин справи, прийшов
до висновку про задоволення позовних
вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з наступних
підстав.

Відповідно до ст.3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому зазначеним кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту ст.60 ЦПК України
випливає, що кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, а також доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір.

В судовому засіданні достовірно
встановлено, що ОСОБА_10 - чоловік
позивачки ОСОБА_1 та батько позивача
ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4, про що
виконкомом Делятинської селищної ради
Надвірнянського району
Івано-Франківської області в Книзі
реєстрації смертей 12.03.2012 року зроблено
відповідний актовий запис за № 35. Після
його смерті залишилося спадкове майно,
а саме домоволодіння, що знаходиться в
АДРЕСА_1.

Позивачі по справі - ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є
спадкоємцями першої черги по закону у
відповідності до вимог ст.1261 ЦК України
(в редакції 2004 року) спадкового майна
померлого ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_2, що
підтверджується свідоцтвом про
укладення шлюбу НОМЕР_1 між ОСОБА_1 та
ОСОБА_10, яке видане 09.10. 1989 року відділом
ЗАГС Яремчанського міськвиконкому,
свідоцтвом про народження у подружжя
ІНФОРМАЦІЯ_6 сина ОСОБА_2 серії НОМЕР_2,
виданим 10.08.1990 року виконкомом
Делятинської селищної ради, оскільки
померлий на випадок своєї смерті за
життя не розпорядився належним йому
майном, свідоцтвом про смерть ОСОБА_10
ІНФОРМАЦІЯ_4 серії НОМЕР_3, виданим
виконкомом Делятинської селищної ради
Надвірнянського району
Івано-Франківської області. Вказаний
факт також стверджується витягом з
Спадкового реєстру, виданого
Надвірнянською державною нотаріальною
конторою 09.04.2012 року, до якого внесено
відомості про реєстрацію спадкової
справи після смерті ОСОБА_10

Відповідно, до статті 1218 ЦК України (в
редакції 2004 року ) до складу спадщини
входять усі права та обов'язки, що
належали спадкодавцеві на момент
відкриття спадщини і не припинилися
внаслідок його смерті.

Також в судовому засіданні достовірно
встановлено, що ОСОБА_2 від народження
до самої смерті постійно проживав та
був зареєстрований в житловому будинку
по АДРЕСА_1, що підтверджується
записами в будинковій книзі від 25.04.1962
року, копія якої зберігається в
матеріалах справи.

Даний житловий будинок він успадкував
після смерті своєї матері - ОСОБА_9, яка
в свою чергу успадкувала його від своєї
матері - ОСОБА_8.

Вказані обставини не викликають
сумніву та стверджуються: свідоцтвом
про право власності на жилий будинок за
№ 1392, яке видане виконкомом
Делятинської селищної ради 11.08.1982 року
взамін свідоцтва від 24.06.1968 року і
згідно якого власником будинку АДРЕСА_1
була ОСОБА_8 (а.с.18 т.1), довідкою виданою
Делятинською селищною радою за № 840 від
22.05.2012 року, з якої вбачається, що номер
будинку АДРЕСА_1 змінений на АДРЕСА_1 на
підставі акту депутата в/о №28 від 22.05.2012
року (а.с.41 т.1), записами в будинковій
книзі від 25.04.1962 року, з якої видно, що в
будинку АДРЕСА_1 постійно проживали
ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_7, - власник, ОСОБА_9 -
ІНФОРМАЦІЯ_8- дочка, ОСОБА_10 -
ІНФОРМАЦІЯ_2- внук (а.с.20-25 т.1),
свідоцтвом про смерть НОМЕР_4 , виданим
26.06.1968 року Делятинською селищною
радою, яким підтверджено, що ОСОБА_8
померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.13 т.1),
заповітом від 15.05.1968 року, посвідченим
нотаріусом Другої Надвірнянської
державної нотаріальної контори Квас
М.С. та зареєстрованим під № 440, з якого
видно, що ОСОБА_8 заповіла належний їй
будинок АДРЕСА_1 своїй дочці - ОСОБА_9
(а.с.19 т. 1 ), свідоцтвом про смерть НОМЕР_5
, яке видане виконкомом Делятинської
селищної ради 13.03.2000 року про те, що
ОСОБА_9 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.14 т.1 ),
витягом з Державного реєстру актів
цивільного стану громадян про державну
реєстрацію народження ОСОБА_2 - сина
ОСОБА_9 (а.с.16 т.1 ).

Відповідно до вимог ст.548 ЦК УРСР (
в редакції 1963 року) для придбання
спадщини необхідно, щоб спадкоємець її
прийняв. Прийнята спадщина визнається
належною спадкоємцеві з моменту
відкриття спадщини, а згідно ст. 549 ЦК
УРСР (в редакції 1963 року) визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину, якщо він
фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном і вказані
дії повинні бути вчинені протягом
шести місяців з дня відкриття спадщини.

Як встановлено в судовому
засіданні і підтверджується
письмовими доказами, долученими до
матеріалів справи, ОСОБА_9- дочка
померлої спадкодавиці ОСОБА_8 -
постійно з 1921 року по ІНФОРМАЦІЯ_3, а
саме з моменту народження до самої
смерті проживала, вела господарство та
була зареєстрована в будинку померлої,
тобто відповідно до вимог діючого на
той час законодавства прийняла
спадщину після її смерті, про що
свідчить довідка, видана Делятинською
селищною радою від 24.08.1983 року за №205.
(а.с. 39 т.1 ). Крім того, на її ім'я померлою
матір»ю складено заповіт, який на даний
час у встановленому законом порядку не
відмінений та не оспорюваний ( а.с.19 т.1).

Також за час проживання в будинку
по АДРЕСА_1 ОСОБА_9, згідно рішення
Делятинської селищної ради народних
депутатів Надвірнянського району від
08.07.1981 року (а.с.32 т.1 ), збудувала поряд з
старим будинком новий, що підтверджує
факт її володіння і розпорядження
спадковим майном, а також засвідчує
факт збільшення вартості набутого у
спадок майна за рахунок нового
будівництва, яке проводилось з 1982 по 1989
роки.

На переконання суду не викликає
сумніву і той факт, що після смерті
ОСОБА_9, внаслідок законно проведеного
будівництва спадок, який складався вже
з двох будинків, прийняв ОСОБА_2 та
фактично вступив у володіння та
розпоряджання спадковим майном,
оскільки був там зареєстрований та
проживав. Дані обставини стверджуються
записами в будинковій книзі від 25.04.1962
року (а.с.20-25 т.1 ), довідками
Делятинської селищної ради від 05.04.2012
року за №02-19/290, від 21.05.2012 року за № 490,
№835 та від 06.12.2012 року за №02-19/783 (а.с.130,
40-41,197 т.1).

Таким чином, ОСОБА_2 правомірно
володів домоволодінням, яке
знаходиться в АДРЕСА_1 без оформлення
правовстановлюючих документів,
оскільки сам факт не виготовлення
таких документів не вказує відповідно
до чинного на той час законодавств, на
відсутність права власності на таке
майно.

Вище вказані обставини ствердили
допитані в судовому засіданні свідки.

Так, свідок ОСОБА_12 суду ствердив, що є
односельчанином та далеким родичем
сторін по справі. В 1978 році він був
демобілізований з строкової
військової служби і з цього часу
підтримував дружні стосунки з ОСОБА_10.
Йому достовірно відомо, що в старому
будинку в АДРЕСА_1 останній проживав
разом з матір»ю ОСОБА_9 В цей час ОСОБА_11
разом з членами своєї сім»ї вже
перейшли проживати з даного будинку в
побудований ним недалеко інший
житловий будинок по АДРЕСА_2.

Пізніше ОСОБА_2 поряд зі старим
будинком по АДРЕСА_1 став будувати
новий будинок, а він в свою чергу
допомагав йому в будівництві, а тому
часто бував у нього дома. ОСОБА_11 та
члени його сім»ї будь-якої участі в
будівництві не приймали і їх ніколи на
території даного домоволодіння він не
бачив. В подальшому після одруження у
даному домоволодінні проживала
дружина ОСОБА_1 та її син ОСОБА_2 Він є
хресним батьком позивача ОСОБА_2, а тому
достовірно знає, що його хрестини
проводились у будинку по АДРЕСА_1, а
також те , що в будинку відповідачі з
померлим ОСОБА_11 не проживали ще з 1976
року.

Допитаний в якості свідка в судовому
засіданні ОСОБА_13 суду показав, що
проживав по сусідству і часто був в
спірному домоволодінні . В старій хаті
жила мати ОСОБА_10- ОСОБА_9, а ОСОБА_10 з
дружиною та сином ОСОБА_2 перейшли жити
в новозбудований будинок. Допомагав
ОСОБА_10 будувати нову хату, а ОСОБА_11 не
брав участі в цьому будівництві,
оскільки мав свій будинок біля
цегельні.

Допитана в якості свідка в судовому
засіданні ОСОБА_14 суду пояснила, що з
часу народження в спірному
домоволодінні в АДРЕСА_1 проживали
ОСОБА_9 з сином ОСОБА_10 та її брат
ОСОБА_11 з своєю дружиною та дітьми .
Також їй відомо, що ОСОБА_11 поряд біля
цегельного заводу побудував новий
житловий будинок, в який перейшли
проживати його дружина з дітьми. Сам
ОСОБА_11 відбував тривалий час
покарання в місцях позбавлення волі , а
після повернення з місць позбавлення
волі помер. ОСОБА_2 поряд з старою хатою
побудував новий житловий будинок .

Крім того, свідок суду показала, що
дочка ОСОБА_11 - ОСОБА_15 будувала новий
будинок біля цегельні , а ОСОБА_11 до
смерті жив в спірному будинку, хоча не
заперечила, що новий будинок по АДРЕСА_1
будував ОСОБА_2. Ствердила обставину
проживання ОСОБА_11 з сімєю до 1987 року ,
оскільки потім вийшла заміж і
переїхала проживати за межі селиша.

Допитаний в судовому засіданні в
якості свідка ОСОБА_16 про фактичні
обставини справи нічого пояснити не
змогла, лише вказала, що під час
навчання в школі до 1984 року дружила з
дочкою ОСОБА_11 -ОСОБА_17, сім»я якої
проживала в старому будинку по АДРЕСА_1
Надвірнянського району
Івано-Франківської області. Там же в
іншій кімнаті через стіну проживала
тітка ОСОБА_17 - ОСОБА_9 з своїм сином
ОСОБА_10.

Свідок ОСОБА_18 також про фактичні
обставини справи пояснити нічого не
змогла, лише суду ствердила, що дружить
з ОСОБА_4 і час від часу приїжджала до 1990
року до неї в гості в АДРЕСА_1.

В судовому засіданні встановлено та
не викликає заперечень у сторін по
справі факт прийняття спадщини, після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_10 його
дружиною -ОСОБА_1 та сином ОСОБА_10, які в
шестимісячний строк після відкриття
спадщини подали в нотаріальну контору
заяви про її прийняття, тобто, згідно
ст.ст. 1268-1270 ЦК України (в ред. 2004року ) є
такими, що прийняли спадщину.

Однак, як з'ясовано з матеріалів
справи, зокрема із змісту довідки
Івано-Франківського ОБТІ від 01.06.2012
року за № 938 право власності на
будинковолодіння по АДРЕСА_1 було
зареєстроване за ОСОБА_11 (свідоцтво про
спадщину №743 від 09.03.1983 року) (а.с.32), а з
довідки Делятинської селищної ради №446
від 08.08.2012 року вбачається, що на даний
час власниками спірного
будинковолодіння є відповідачі -
ОСОБА_7 та ОСОБА_4(а.с.38).

Але, на переконання суду ОСОБА_11- брат
ОСОБА_9 на передбачених законом
підставах не набув права власності на
спірне домоволодіння після смерті
своєї матері ОСОБА_8, яка була законним
його власником і вказаний факт ніким не
оспорювався. Як встановлено судом
остання розпорядилася належним їм
майном на випадок своєї смерті в
користь дочки ОСОБА_9

ОСОБА_11 вказаного будинку не
будував, обов»язкової частки згідно ст.
535 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року) в даному
спадковому майні не мав, більше того з
1976 року разом з своєю дружиною та
дітьми залишив його і перейшли
проживати в побудований будинок по
АДРЕСА_2 , де помер ІНФОРМАЦІЯ_5.

Враховуючи наведене в ОСОБА_11
були відсутні законні підстави для
оформлення за ним права власності на
спірне домоволодіння, а тому свідоцтво
№ 743 від 09.03.1983 року про право власності
на спадкове майно - домоволодіння
АДРЕСА_1, яке складається з дерев»яного
житлового будинку, житловою площею 34,6
кв.м.,чотирьох сараїв, огорожі ,
колодязя, видане йому Першою державною
нотаріальною конторою є недійсним та
підлягає скасуванню.

Фактично житловий будинок померлої
ОСОБА_8 успадкувала донька -ОСОБА_9, яка
проживала з нею в одному будинку, як до,
так і після її смерті, була там
зареєстрована, про що свідчить
будинкова книга від 25.04.1962 року та
довідка селищної ради від 24.08.1983 року за
№205 (а.с. 20-25,39).

Будь-які дії ОСОБА_11, якщо такі мали
місце по прийняттю спадщини після
смерті своєї матері ОСОБА_8 наслідків
не мали, так як в володіння спадковим
майном, а саме спірного домоволодіння
вступила його сестра ОСОБА_9 згідно
заповіту , який ніким не оспорювався і
не відмінявся. З цих же підстав не може
бути фактом набування права на
спадщину і спільне проживання ОСОБА_11
з матір»ю на час її смерті.

Крім того, з 1976 року вся сімя ОСОБА_11
постійно проживала в збудованому ними
будинку по АДРЕСА_2, і як встановлено в
судовому засіданні та не спростовано
учасниками процесу, з 1983 року, тобто з
часу виготовлення свідоцтва у
нотаріуса , ОСОБА_11 не намагався
зайняти спірний будинок , не
користувався ні ним , ні підсобними
приміщеннями, не обробляв присадибну
ділянку , не заперечував проти того, що
ОСОБА_9 з сином здійснювали нове
будівництво.

Посилання позивачів на обставину, що
даний заповіт ОСОБА_9 не був
зреалізований , тобто по ньому не було
останньою оформлено права власності у
встановленому законом порядку не
заслуговують на увагу, оскільки
будь-якого значення вказаний факт не
має і не залежно від строку та
юридичного оформлення спадщини, ніхто
не може бути позбавлений права
власності на спадкове майно, крім
випадків передбачених законом.

Згідно ст.1301 ЦК України (в редакції 2004
року) свідоцтво про право на спадщину
визнається недійсним за рішенням суду,
якщо буде встановлено, що особа, якій
воно видане, не мала права на
спадкування, а також в інших випадках,
встановлених законом.

З вказаних підстав слід визнати
недійсними та скасувати свідоцтва про
право власності на спадкове майно,
видані вже спадкоємцям ОСОБА_11- ОСОБА_7
за № 2-625 від 08.06.2012 року та ОСОБА_4 за №
2-627 від цього ж числа видане державним
нотаріусом Надвірнянської районної
державної нотаріальної контори, яке
складається з дерев»яного житлового
будинку загальною площею 47,9 кв.м.,
дерев»яної вбиральні та бутового
колодязю в рівних частках.

В судовому засіданні достовірно
встановлено, що позивачі по справі
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 дізналися про
наявність свідоцтв про право
власності на спірне домоволодіння
тільки в 2012 році, а саме з довідки ОБТІ
від 01.06.2012 року та Делятинської
селищної ради, від 08.08.2012 року (а.с . 37-38 ).

Відповідно до ст.74 ЦК УРСР (в ред. 1963
року) вимога про захист порушеного
права приймається до розгляду судом,
арбітражем або третейським судом
незалежно від закінчення строку
позовної давності, а згідно ст.71 даного
кодексу загальний строк для захисту
права за позовом особи, право якої
порушено (позовна давність),
встановлюється в три роки.

Перебіг строку позовної давності в
силу ст. 76 ЦК УРСР починається з дня
виникнення права на позов. Право на
позов виникає з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення свого права.

На переконання суду позивачі
враховуючи фактичні обставини справи
могли дізнатися про порушення свого
права тільки при подачі заяви до
нотаріальної контри після смерті
ОСОБА_10 в 2012 році . Як встановлено в
судовому засіданні і про що не
заперечували навіть відповідачі по
справі , до цього часу ні ОСОБА_11 так і
ОСОБА_4 та ОСОБА_7 жодних майнових
претензій як до померлої ОСОБА_9 та
ОСОБА_10 по спірному домоволодінню не
пред»являли, в ньому не проживали і
такого наміру не мали, як і не обробляли
земельну ділянку в даному господарстві
та не перечили будівництву нового
будинку.

В Делятинській селищній раді
ОСОБА_11, як власник даного
домоволодіння не зареєстрований, про
що свідчить довідка селищної ради.

Як судом з»ясовано в інвентарбюро
інвентаризація спірного об'єкту
нерухомості проводилась тільки двічі,
а саме в 1983 році коли даний спадок
оформляв ОСОБА_11 та в 2012 році, коли
даний спадок вже оформляли ОСОБА_4 та
ОСОБА_7. А тому враховуючи, що ні ОСОБА_9
та ОСОБА_2 ніколи не зверталися в дану
установу за оформленням права на цей
же спадок, вони не могли з даного
джерела дізнатися, що ОСОБА_11 без
погодження з ними та всупереч волі
своєї матері оформив право власності
на спірний будинок .

Також судом встановлено ,що в
Делятинській селищній раді земельна
ділянка, яка обліковується за спірним
домоволодінням в поземельній книзі
записана за користувачем ОСОБА_9, а
після її смерті за ОСОБА_10, що
стверджується довідкою долученою до
матеріалів справи.

На переконання суду, як ОСОБА_11 так і
ОСОБА_7, ОСОБА_4 зайняли позицію
очікування і лише після смерті ОСОБА_10
останні оформили своє право власності
на спірне домоволодіння.

Вказану обставину стверджує і той
факт, що по спірному домоволодінні
Делятинської селищною радою було
заведено дві будинкові книги, в тому
числі одна з них велася тільки по
померлому ОСОБА_11 та його членах сім»ї.

Свідченням того , що позивачі по
справі та їх спадкодавці не знали про
те, що ОСОБА_11 оформив право власності
на спірний будинок також є те, що в них
на руках до даного часу знаходиться
оригінал свідоцтва № 1392 на право
власності на житловий будинок по
АДРЕСА_1, видане 26 серпня 1982 року
Коломийським БТІ, а тому вони були
впевнені, що наявність
правовстановлюючих документів в
оригіналі унеможливлює перехід права
власності на третіх осіб. Крім того , з
оглянутої копії будинкової книги , що є
на руках в позивачів , вбачається
відсутність записів про інших
власників( наймачів) будинку.

Суд не може взяти до уваги свідчення
відповідачів в тій частині про те, що
ОСОБА_9 і ОСОБА_10, а також позивачам по
справі було відомо про іншого власника
спірного житлового будинку із
договорів на його страхування
укладених ОСОБА_11 та ОСОБА_7, оскільки
дані договори не конкретизують, яке
страхується майно і ідентифікувати
його як спірне домоволодіння з їх
змісту неможливо, а тому є тільки
припущенням останніх, на яких не може
ґрунтуватися принцип доказування.

У відповідності до ч.2 ст.80 ЦК УРСР (в
ред. 1963 року ), якщо суд, арбітраж або
третейський суд визнає поважною
причину пропуску строку давності,
порушене право підлягає захистові,
тобто строки позовної давності
поновлюються.

Враховуючи дату звернення ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до суду з позовом - 22.08.2012 року,
строк звернення до суду з вимогою про
захист цивільного права (інтересу), а
саме спірного домоволодіння не
пропущений, а тому дана справа підлягає
розгляду по суті з поновленням їм
строків позовної давності для
пред»явлення позову.

Суд також прийшов до висновку , що
позовні вимоги позивачів в частині
визнання за ними права спільної
часткової власності спірного
домоволодіння слід задоволити.

Як встановлено в судовому засіданні
після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_10
залишилося спадкове майно, а саме
домоволодіння по АДРЕСА_1.

Згідно ст. 1258 ЦК України (в редакції 2004
року) спадкоємці за законом одержують
право на спадкування почергово.

Статтею 1261 ЦК України(в редакції
2004 року) визначено, що у першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця, у тому числі зачаті
за життя спадкодавця та народжені
після його смерті, той з подружжя, який
його пережив, та батьки.

У відповідності до ч. 1 та ч.2 ст.1269 ЦК
України (в редакції 2004 року)
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину , але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкоємцем, має подати до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини. Заява про
прийняття спадщини подається
спадкоємцем особисто.

Як встановлено в судовому засіданні
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 своєчасно протягом
шести місяців подали заяви про
прийняття спадщини після смерті
ОСОБА_10 до Надвірнянської районної
державної нотаріальної контори і на
протязі даного строку встановленого
для прийняття спадщини не відкликали
їх, про що свідчать наявні в матеріалах
справи копії даних заяв (а.с.17, 42-43).

У відповідності до ч. 1 ст.356 ЦК України (
в редакції 2004 року) власність двох чи
більше осіб із визначенням часток
кожного з них у праві власності є
спільною частковою власністю, а у
відповідності до ч.1 ст. 357 цього ж
Кодексу частки у праві спільної
часткової власності вважаються
рівними , якщо інше не встановлено за
домовленістю співвласників або
законом.

При таких обставинах право власності
на спірне домоволодіння слід визнати
за позивачами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за
кожним з них в рівних частках , тобто по
1/ 2 частині.

Як вбачається з висновку
експертного дослідження КП
"Архітектурно-планувальне бюро"
Надвірнянської РДА про дослідження
домоволодіння АДРЕСА_1 від 22.08.2012 року
за №25/2012р., який зроблений по заяві
позивачки ОСОБА_1, вартість вказаного
будинковолодіння ( житлового будинку,
господарської споруди, вбиральні)
становить 38452 грн. 00 коп.

Крім того, відповідно до ст.338 ЦПК
України суд при постановленні рішення
враховує висновки викладені в ухвалі
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.10.2013 року , якою вказано , що
суди першої та апеляційної інстанцій
дійшли правильних висновків про
прийняття ОСОБА_9 спадщини у
встановленому законом порядку, а також
оформлення спадщини після смерті
ОСОБА_11 на ОСОБА_7 та ОСОБА_4 було також
незаконним.

На підставі ст.ст.71,76, 80, 81,548,549 ЦК УРСР (
в редакції 1963 року),ст.ст.257,
328,356,357,1218,1258,1261,1268-1270,1301ЦК ( в редакції 2004
року), України, керуючись ст.ст. 3, 5,10,15,16,
57, 60, 205 п.1, 208, 212-215, 218, 223 ЦПК України,
суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 - задоволити.

Визнати недійсним та скасувати
свідоцтво № 743 від 09.03.1983 року про право
власності на спадкове майно -
домоволодіння АДРЕСА_1, видане ОСОБА_11.

Визнати недійсним та скасувати
свідоцтво № 2-627 від 08.06.2012 року про
право власності на спадкове майно - 1/2
частину домоволодіння АДРЕСА_1, видане
ОСОБА_4.

Визнати недійсним та скасувати
свідоцтво № 2-625 від 08.06.2012 року про
право власності на спадкове майно - 1/2
частину домоволодіння АДРЕСА_1, видане
ОСОБА_7.

Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2
право спільної часткової власності на
спадкове майно по 1/2 частині за кожним
на домоволодіння АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_4.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом 10 днів з дня його
проголошення до апеляційного суду
Івано-Франківської області через
Надвірнянський районний суд.

Суддя
Гураш М.В.

Повний текст рішення виготовлений
08.08.2014 року.