У Х В А Л А

06 жовтня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Рівненської області у складі:
головуючого Буцяка З.І.,

суддів Боймиструка С.В.,
Гордійчук С.О.;

секретар судового засідання
Ковальчук Л.В.,

з участю позивача,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Апеляційного
суду в м. Рівному цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу
Рівненського міського суду від 22 липня
2014 року у справі за позовом ОСОБА_1 до
Рівненського міського центру
творчості учнівської молоді про
зобов'язання надати розрахунок
заробітної плати,

в с т а н о в и л а :

25 червня 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд
з позовом до Рівненського міського
центру творчості учнівської молоді про
зобов'язання надати розрахунок
заробітної плати.

Ухвалою судді Рівненського міського
суду від 22 липня 2014 року позовну заяву
ОСОБА_1 визнано неподаною і повернено
позивачу на підставі ч. 2 ст. 121 ЦПК
України.

В поданій на цю ухвалу апеляційній
скарзі ОСОБА_1 посилався на її
незаконність та необґрунтованість і з
цих підстав просив апеляційний суд її
скасувати.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
осіб, які беруть участь у справі і
з'явилися в судове засідання,
перевіривши подані докази та доводи
апелянта, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає задоволенню з таких підстав.

Визнаючи позовну заяву ОСОБА_1
неподаною та повертаючи її позивачу на
підставі ч. 2 ст. 121 ЦПК України, суддя
місцевого суду виходив з того, що після
залишення позовної заяви без руху для
усунення недоліків, позивач відповідно
до ухвали від 27.06.2014 р. у встановлений
йому строк не виконав вимог, визначених
статтями 119 і 120 ЦПК України, зокрема, не
надав суду відомостей про те, що він є
працівником Рівненського міського
центру творчості учнівської молоді, та
не виклав обставин, якими він
обґрунтовує свої вимоги.

Таким чином, ухвалою від 27 червня 2014
року позовну заяву ОСОБА_1 було
залишено без руху, а йому наданий строк
для усунення недоліків, у зв'язку із
незазначенням ним у позовній заяві
доказів на підтвердження
обґрунтованості пред'явлених позовних
вимог.

Проте погодитися з таким висновком
судді суду першої інстанції колегія
суддів не може.

Статтею 119 ЦПК України визначено
вимоги, яким повинна відповідати
позовна заява за своїми формою і
змістом, зокрема, позивач зобов'язаний
навести виклад обставин, якими він
обґрунтовує свої вимоги, а також
зазначити докази, що підтверджують
кожну обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування.

Частиною 1 ст. 131 ЦПК України
встановлено, що сторони зобов'язані
подати свої докази суду до або під час
попереднього судового засідання у
справі, а якщо попереднє судове
засідання у справі не проводиться, - до
початку розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України у
випадках, коли щодо отримання доказів у
сторін та інших осіб, які беруть участь
у справі, є складнощі, суд за їх
клопотанням зобов'язаний витребувати
такі докази. Клопотання про
витребування доказів має бути подано
до або під час попереднього судового
засідання, а якщо попереднє судове
засідання у справі не проводиться, - до
початку розгляду справи по суті із
долученням відомостей про
неможливість отримання таких доказів
особисто стороною або іншою особою, яка
бере участь у справі.

Пленум Верховного Суду України у п. 13
постанови № 5 від 12 червня 2009 року „Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства, що
регулюють провадження у справі до
судового розгляду" роз'яснив, що якщо
представлені докази недостатньо
підтверджують вимоги позивача чи
заперечення відповідача або не містять
в собі всіх необхідних даних і у сторін
є обґрунтовані складнощі у наданні
додаткових доказів, суд за їх
клопотанням зобов'язаний сприяти їм в
одержанні або витребуванні таких
доказів (частина четверта статті 10,
стаття 137 ЦПК).

Абзацом 3 п. 7 постанови Пленуму
Верховного Суду України № 2 від 12
червня 2009 року „Про застосування норм
цивільного процесуального
законодавства при розгляді справ у
суді першої інстанції" розтлумачено, що
подання доказів можливе на наступних
стадіях цивільного процесу, а тому суд
не вправі через неподання доказів при
пред'явленні позову залишати заяву без
руху та повертати її заявнику.

Неподання стороною доказів, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи, є
підставою для відмови у задоволенні
позову, а не для визнання позовної
заяви неподаною та її повернення
позивачу чи для відмови у відкритті
провадження у справі.

З урахуванням викладених обставин у
судді місцевого суду, на переконання
колегії суддів, не було достатніх
підстав визнавати позовну заяву ОСОБА_1
неподаною та повертати її позивачу, у
зв'язку з чим ухвала судді від 22 липня
2014 року підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 303, 307, 311-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Рівненського міського
суду від 22 липня 2014 року скасувати, а
справу направити до цього ж суду для
вирішення питання про відкриття
провадження.

Ухвала Апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення. Вона може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий

Судді: