пр. № 4-с/759/74/14
ун. № 759/5641/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді -
Макаренко В.В.,

при секретарі -
Копчук Р.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_1
заінтересована особа: Відділ державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції в м. Києві
на постанову про арешт майна боржника
та оголошення заборони його відчуження
від 26.03.2014 року,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду зі
скаргою на постанову Відділу
виконавчої служби Святошинського РУЮ у
м.Києві про арешт майна боржника та
оголошення заборони його відчуження
від 26.03.2014 року, в якій просить внести
корективи в постанову про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 26.03.2014, а саме:
вказати на яке саме майно і грошові
кошти в банках звернуто стягнення,
вказати дійсну адресу проживання
боржника ОСОБА_2, дописати в п.1
постановляю: «все майно, що належить
ОСОБА_2 на праві власності», сповістити
про постанову нотаріат, БТІ, податкову
інспекцію України та ін.; зобов'язати
ВДВС Святошинського РУЮ у м.Києві
здійснити наступні дії для виконання
рішення Апеляційного суду м.Києва у
справі №22-16051/2013 від 17.12.2013 року;
оголосити розшук боржника ОСОБА_2;
оголосити розшук рухомого і нерухомого
майна та грошових коштів боржника
ОСОБА_2 і членів його сім'ї; тимчасово
обмежити у праві виїзду за межі України
боржнка ОСОБА_2 і членів його сім'ї.

Скарга обґрунтована тим, що на
виконанні у відділі державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції м. Києва
знаходиться виконавчий лист
№ 2608/20304/12 2005 виданий 15.01.2014 року
Святошинським районним судом м. Києва
про стягнення з ОСОБА_2 на користь
скаржника борг у розмірі 16542,59 грн.

26.03.2014 року страший державний
виконавець ВДВС Святошинського РУЮ у м.
Києві, Горкун Н.М. виніс постанову по
виконавчому провадженні ВП №41530556 про
арешт майна боржника та оголошення
заборони його відчуження, якою
постановила накласти арешт на все
належне ОСОБА_2 майно. З такою
постановою скаржник частково
погодитьсь не може, оскільки вважає, що
Відділом виконавчої служби
Святошинського РУЮ у м.Києві не
з'ясовано ні місця фактичного
проживання боржника ОСОБА_2, ні місця
знаходження об'єктів рухомого чи
нерухомого майна, картрахунків, які
належать боржнику по виконавчому
провадженні ВП №41530556.

На підставі наведеного скаржник просив
внести корективи в постанову
державного виконавця ВДВС
Святошинського РУЮ у м. Києві від 26.03.2014
року про арешт майна боржника та
оголошення заборони його відчуження.

В судовому засіданні 24.09.2014 року
скаржник підтримала доводи поданої
скарги, просила суд її задовольнити.

Представник суб`єкта оскарження в
судове засідання не з`явився, про день,
час та місце розгляду справи
повідомлений належним чином (а.с. 31), про
причини неявки суд не повідомив,
клопотань про відкладення розгляду
справи чи про слухання у його
відсутність до суду не надано. Також не
надано жодних заперечень чи пояснень
на скаргу скаржника.

Вислухавши пояснення скаржника,
дослідивши матеріали справи, оцінивши
наявні у справі докази, суд дійшов
висновку, що скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 383 ЦПК України
передбачено право сторін виконавчого
провадження звернутися до суду із
скаргою, якщо вважають, що рішенням,
дією або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Тобто, предметом судового
розгляду згідно Розділу VІІ ЦПК України
«Судовий контроль за виконанням
судових рішень» є рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення.

Згідно до приписів ч. 2 ст. 387 ЦПК
України у разі встановлення
обґрунтованості скарги суд визнає
оскаржувані рішення дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Судом встановлено, що 26.03.2014 року
Святошинським районним судом м. Києва
видано виконавчий лист №2608/20304/12 про
стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
борг в розмірі 16542,59 грн.

26.03.2014 року державним виконавцем
ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві,
Горкун Н.М., винесена постанова у ВП
№41530556 про арешт майна боржника та
оголошення заборони його відчуження,
якою накладено арешт на все майно, що
належить боржнику ОСОБА_2 та заборона
здійснювати відчуження будь-якого
майна, яке належить боржнику ОСОБА_2 в
межах суми боргу на підставі ст. 57
Закону України «Про виконавче
провадження» (а.с. 3).

Відповідно до ч. 1 ст. 57 Закону
України «Про виконавче провадження»
арешт майна боржника застосовується
для забезпечення реального виконання
рішення.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 57 Закону України
«Про виконавче провадження»
пердбачено, що арешт на майно боржника
може накладатися державним виконавцем
шляхом: винесення постанови про арешт
майна боржника та оголошення заборони
на його відчуження.

Відповідно до ч. 2 ст. 387 ЦПК
України у разі встановлення
обґрунтованості скарги суд визнає
оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов`язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Відповідно до ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець здійснює заходи, необхідні
для своєчасного і в повному обсязі
виконання рішення, зазначеного в
документі на примусове виконання
рішення (далі - виконавчий документ), у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом і цим Законом.

Згідно п.5.3 Наказу №2274/5 від 22.06.2012
року "Про затвердження Порядку роботи з
документами в органах державної
виконавчої служби" під час підготовки
та оформлення документів необхідно
дотримуватись правил, що забезпечують
їх юридичну силу, оперативне та якісне
виконання і пошук, можливість обробки
за допомогою комп'ютерної та
електронної техніки.

Пунктом 5.10 даного наказу
передбачено, що внесення у підписаний
документ будь-яких виправлень або
доповнень не допускається. Тобто чинне
законодавство, не надає суду, як
суб'єкту контролю за виконанням
судових рішень, повноважень щодо
внесення коректив до постанов
державних виконавців.

Щодо вимоги скаржника про
обмеження у праві виїзду за межі
України боржника ОСОБА_2, суд
повідомляє наступне.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
«Про виконавче провадження», державний
виконавець має право у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника-фізичної особи або керівника
боржника-юридичної особи за межі
України до виконання зобов'язань за
рішенням.

Реалізація цих прав здійснюється
шляхом звернення до суду в порядку ст.
377-1 ЦПК з поданням про тимчасове
обмеження боржника у праві виїзду за
межі України, яка також визначає, що
суб'єктом звернення до суду є державний
виконавець.

Перелік осіб, яких Законом
України «Про державну виконавчу
службу» визначено як державних
виконавців, міститься у ст. 4 цього
Закону.

Таким чином, встановлені судом
обставини свідчать, про те, що
постанова державного виконавця ВДВС
Святошинського РУЮ у м. Києві, Горкун
Н.М. про арешт майна боржника та
оголошення заборони його відчуження
від 26.03.2014 року, не потребує
корегування, а тому підстави для
задоволення скарги відсутні.

На підставі наведеного та
керуючись ст.ст. 57, 74 Закону України
«Про виконавче провадження», ст.ст. 209,
210, 223, 293, 294, 383 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1
заінтересована особа: Відділ державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції в м. Києві
на постанову про арешт майна боржника
та оголошення заборони його відчуження
від 26.03.2014 року - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається Апеляційному суду м.Києва
через Святошинський районний суд м.
Києва протягом п'яти днів з дня її
проголошення.

СУДДЯ: