Справа № 2/593/439/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" вересня 2014 р.
Бережанський районний суд
Тернопільської області в складі :

головуючого судді
Музики Я.М.

при секретарі
Бойко О.О.

з участю адвоката позивача
ОСОБА_1

та представника
відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні м. Бережани справу
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
визнання права спільної сумісної
власності на будівельні матеріали
об`єкту незавершеного будівництва,-

В С Т
А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_3 звернувся в суд із
позовом до ОСОБА_4 про визнання права
спільної сумісної власності на
будівельні матеріали об`єкту
незавершеного будівництва. Пояснив, що
07.05.1988 року уклав шлюб із відповідачкою,
від даного шлюбу у них є син-ОСОБА_5 та
дочка-ОСОБА_6. Крім цього позивач додав,
що під час спільного проживання він та
відповідачка почали будувати гараж,
однак через скрутне матеріальне
становище він поїхав працювати за
кордон. Під час цього за його згодою,
ОСОБА_4 звернулась до Бережанської
міської ради з метою надання дозволу на
виготовлення проектно-технічної
документації для будівництва
індивідуального гаража із мансардною
надбудовою АДРЕСА_1. Відповідачкою було
виготовлено проект на дане
будівництво, і усі дозвільні документи
також були видані на ім'я відповідачки.
Позивач додав, що шлюб між ним та
відповідачкою розірвано. На даний час
готовність незавершеного будівництвом
гаража становить 90 %, однак ОСОБА_4 не
бажає вводити в експлуатацію даний
гараж та реєструвати право спільної
сумісної власності на нього. Гараж не
введений в експлуатацію, а усі
документи забудовника видані на ім`я
колишньої дружини, що дає їй можливість
в майбутньому без його відома ввести в
експлуатацію гараж, що змусило
позивача звернутись до суду.

В судовому засіданні адвокат
позивача ОСОБА_1 позов підтримав і
просить визнати за ОСОБА_3 право
спільної сумісної власності в розмірі
1/2 частку на будівельні матеріали
використані при зведенні
незавершеного будівництвом гаража
АДРЕСА_1

В судовому засіданні представник
відповідачки ОСОБА_2 позов визнав, щодо
його задоволення не заперечує.

Суд, заслухавши пояснення
адвоката позивача та представника
відповідачки, розглянувши матеріали
справи, прийшов до висновку, що позов
підлягає до задоволення, виходячи із
наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено,
що позивач та відповідачка
перебуваючи в шлюбі розпочали
будівництво гаражу, що по АДРЕСА_1, і уся
відповідна документація на
будівництво була виготовлена на ім`я
відповідачки ОСОБА_4

Крім цього в судовому засіданні
встановлено, що на даний час готовність
незавершеного будівництвом гаража
становить 90 %, однак відповідачка не
бажає вводити в експлуатацію даний
гараж та реєструвати право спільної
сумісної власності на нього. Також усі
документи забудовника видані на ім`я
колишньої дружини- ОСОБА_4., що дає їй
можливість в майбутньому без відома
позивача ввести в експлуатацію гараж.

Із копії рішення Бережанської
міської ради №499 від 22.06.2000 року
вбачається, що ОСОБА_4 надано дозвіл на
виготовлення проекто-технічної
документації для будівництва
індивідуальних гаражів в АДРЕСА_1.

Із копії рішення Бережанської
міської ради №182 від 26.09.2000 року
вбачається, що виконком міської ради
вирішив надати дозвіл на виготовлення
проекто-технічної документації на
добудову мансардних кімнат над
запроектованими автогаражами по
АДРЕСА_1

Із копії будівельного паспорта на
будівництво індивідуального гаража, що
за адресою АДРЕСА_1 вбачається, що
забудівником являється ОСОБА_4

Згідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.3,4 ст.368 ЦК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою
спільною сумісною власністю, якщо інше
не встановлено договором або законом.
Майно, набуте в результаті спільної
праці та за спільні грошові кошти
членів сім'ї, є їхньою спільною
сумісною власністю, якщо інше не
встановлено договором, укладеним у
письмовій формі.

Відповідно до ст.60 СК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу). Вважається, що
кожна річ, набута за час шлюбу, крім
речей індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Згідно ч1. ст.70 СК України у разі
поділу майна, що є об'єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором.

Проаналізувавши зібрані по
справі докази в їх сукупності, суд
прийшов до висновку, що позовні вимоги
ОСОБА_3 слід задовольнити та визнати
за ним право спільної сумісної
власності в розмірі 1/2 частки на
будівельні матеріали використані при
зведенні незавершеного будівництвом
гаража АДРЕСА_1

З огляду на вищевикладене,
керуючись ст.ст. 10, 14, 60, 213, 215, ЦПК
України, ст.ст. 368, 370 ЦК України, ст.ст.
60,70 СК України, суд, -

В И
Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_3 задоволити.

Визнати за ОСОБА_3 право спільної
сумісної власності в розмірі 1/2 частки
на будівельні матеріали використані
при зведенні незавершеного
будівництвом гаража АДРЕСА_1

Стягнути з ОСОБА_4 судовий збір в
розмірі 243,60 (двісті сорок три гривні
шістдесят копійок) в користь ОСОБА_3.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Тернопільської області через
Бережанський районний суд протягом 10
діб з моменту його проголошення.

Суддя
Я.М.Музика