20.09.2014 Справа № 756/5983/14-ц
Унікальний номер 756/5983/14ц
Справа № 2/756/3002/14
РІШЕННЯ

Іменем
України

18 вересня 2014 року Оболонський районний
суд м. Києва в складі

головуючого судді
Богдан О.О.

при секретарі
Сергутіні В.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за позовом ОСОБА_1 до Товариства з
додатковою відповідальністю
«НАФТАЕНЕРГО», ОСОБА_2 про захист прав
споживача,

ВСТАНОВИВ:

у квітні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2 про захист
прав споживачів.

Відповідно до ухвали судді
Оболонського районного суду м. Києва
від 06.05.2014 року позивачем усунуто
недоліки, допущені при подачі позовної
заяви до суду, та у травні 2014 року
подано позовну заяву до Товариства з
додатковою відповідальністю (далі ТДВ)
«НАФТАЕНЕРГО», ОСОБА_2 про захист прав
споживачів.

В обґрунгування позовних вимог позивач
зазначив, що 04.12.1995 року між ним та ТДВ
«НАФТАЕНЕРГО» було укладено два
договори про передачу у довірче
управління приватизаційних коштів
№035691 та №035692.

Директором ТДВ «НАФТАЕНЕРГО» є ОСОБА_2

Відповідно до умов договору № 035691
позивач передав ОСОБА_2
приватизайційні кошти (сертифікати) на
суму 50000000 крб.

Відповідно до умов договору № 035692
позивач передав ОСОБА_2 приватизаційні
кошти (сертифікати) на суму 50000000 крб.

За умовами вказаних договорів
відповідач має придбати на ім»я
позивача майно підприємств, що
приватизуються у вигляді паїв, акцій
тощо.

Відповідно до п.14 вказаних договорів
строк дії договорів складає 10 років і
діє до 04.07.2005 року.

Відповідно до ч.3 п.7 вказаних договорів
відповідач зобов»язаний повернути
позивачу за його вимогою майно, що йому
належить, по закінченню терміну дії
договорів.

Позивач неодноразово звертався до
відповідачів з проханням розірвати
договори та повернути йому кошти проте
постійно отримував відмови.

Своїх зобов»язань за вказаними
договорами відповідачі не виконали та
порушили виконання зобов»язань.

Позивач зазначив, що він є споживачем
фінансових послуг, які надавались
відповідачем відповідно до вимог
Закону України «Про фінансові послуги
та державне регулювання ринків
фінансових послуг». Відповідач є
фінансовою установою, яка надавала
фінансові послуги,а саме довірчим
товариством, яке залучало кошти
громадян. Вважає, що відповідано до ст.
10 Закону України «Про захист прав
споживачів» він, як споживач має право
відмовитися від договору про виконання
робіт (надання послуг) і вимагати
відшкодування збитків,якщо виконавець
своєчасно не приступив до виконання
обов»язків за договором та виконує
роботу так повідльно, що закінчити її у
визначений строк стає неможливим.

На підставі вимог ст.ст. 612, 615 ЦК
України, ст. 10, 22 Закону України «Про
захист прав споживачів» позивач заявив
позовну вимогу про стягнення з
ОСОБА_2та ТДВ «НАФТАЕНЕРГО» на користь
ОСОБА_1 100000,00 грн.

В судовому засіданні позивач позов
підтримав та просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позов не визнав, просив відмовити у
його задоволенні за безпідставністю.

Представник відповідача ТДВ
«НАФТАЕНЕРГО» в судове засіданні не
з»явився, про день, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином. Суд вважає можливим розглянути
справу у відсутності відповідача ТДВ
«НАФТАЕНЕРГО».

Суд, вислухавши сторони, дослідивши
письмові докази у справі, встановив
наступне.

04.12.1995 року між ТДВ «НАФТАЕНЕРГО» та
ОСОБА_3 укладений договір №035691 про
передачу на довірче управління
приватизаційних коштів.

04.12.1995 року між ТДВ «НАФТАЕНЕРГО» та
ОСОБА_4 укладений договір №035692 про
передачу на довірче управління
приватизаційних коштів.

Зазначені вище договори складені на
строк до 04.12.2005 року за п.14 договорів.

Відповідно до п.15 по закінченню терміну
дії договору в разі взаємного
умовчання сторін, дія договору
вважається продовженою на
невизначений строк, а п.11. цього
договору втрачає силу.

Зазначені вище договори підписані
ОСОБА_1 від імені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на
підставі довіренності.

ОСОБА_1 не надав суду докази на
підтвердження його повноважень діяти
від імені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в усіх
питаннях щодо здійснення прав та
виконання зобов»язань за даними
договорами, в тому числі отримувати
кошти, цінні папери тощо.

Відповідно до ст. 1000 ЦК України за
договором доручення одна сторона
(повірений) зобов»язується вчинити від
імені та за рахунок другої сторони
(довірителя) певні юридичні дії.
Правочин, вчинений повіреним, створює,
змінює, припиняє цивільні права та
обов»язки довірителя.

Враховуючи викладене, суд вважає, що
позивачем не доведено наданими суду
доказами його право на отримання
коштів за договорами від 04.12.1995 року.
Він не є стороною договорів, які він
уклав за дорученням інших осіб.

Позивачем не доведено, що саме він, а не
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, є споживачем
фінансових послуг, а тому посилання
позивача на вимоги Закону України «Про
захист прав споживачів» є
безпідставними.

Позивачем не надано доказів та не
доведено факт існування договірних
правовідносин між ним та відповідачем
ОСОБА_2, на цій підставі позовні вимоги
в цій частині також не можуть бути
задоволені.

Враховуючи викладене та керуючись
ст.1000 ЦК України, ст.ст. 30, 60, 212-215 ЦПК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

в задоволенні позову ОСОБА_1 до
Товариства з додаткової
відповідальністю «НАФТАЕНЕРГО»,
ОСОБА_2 про захист прав споживача
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи Апеляційним
судом м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається до Апеляційного суду м.
Києва через Оболонський районний суд м.
Києва протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя:
Богдан О.О.