Справа № 352/1514/14-ц
Провадження № 2/352/862/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд
Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді
Гургула В.Б.

з участю секретаря
Кожуховської О.І.

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду
цивільну справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до Рошнівської сільської ради
про визнання права власності в порядку
спадкування, -

в с т
а н о в и в :

Позивачі звернулись в суд з позовом до
відповідача про визнання права
власності в порядку спадкування. Свої
позовні вимоги обґрунтовувала тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3. Після її
смерті відкрилась спадщина на належну
їй частку будинковолодіння АДРЕСА_1,
яка належала померлій на праві
спільної сумісної власності члена
колишнього колгоспного двору. Після
смерті ОСОБА_3, шляхом фактичного
вступу у володіння та управління
спадковим майном, спадщину прийняв син
ОСОБА_4 - єдиний спадкоємець першої
черги за законом, і таким чином став
співвласником 2/3 будинковолодіння.

ОСОБА_3 належало
будинковолодіння АДРЕСА_1,
інвентаризаційною вартістю 155 643грн.
Дане будинковолодіння належало до
колгоспного двору, і станом на
15.04.1991року у ньому були зареєстровані
та проживали: голова колгоспного двору
ОСОБА_3, її син- ОСОБА_4 та її невістка
ОСОБА_1, що підтверджується довідкою
Рошнівської сільської ради №197 від
18.06.2014р.

Всі вони троє, як члени двору
мали право власності на майно
колишнього колгоспного двору в рівних
частках, оскільки на день введення в
дію Закону України «Про власність» (
15 квітня 1991р.) проживали однією сім'єю в
даному колгоспному дворі, і стали його
співвласниками по 1/3 частині кожен.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер.
Після його смерті відкрилась спадщина,
що складається з 2/3 частини зазначеного
будинковолодіння. За життя, останній
склав заповіт, який посвідчено 25.06.2001
року секретарем виконкому Рошнівської
сільської ради та зареєстрованого в
реєстрі за №28, згідно якого
спадкоємцем належного йому майна
являється- позивач ОСОБА_2.

Однак позивачці- ОСОБА_1, як
непрацездатній вдові належить
відповідно до ст. 1241 ЦК України
половина частки, незалежно від змісту
заповіту, яка належала б кожному у разі
спадкування за законом(обов»язкова
частка), після смерті чоловіка. Тобто,
їй належить 1/3 частина на праві
спільної сумісної власності як члену
колишнього колгоспного двору, а 1/6 як
обов'язкова частка- після смерті
чоловіка ОСОБА_4, а в загальному 3/6 або ?
будинковолодіння. Відповідно іншому
спадкоємцеві ОСОБА_2 належить з
підстав спадкування по заповіту 3/6 або ?
частки будинковолодіння, що належали
спадкодавцю.

Інших спадкоємців, крім нас не
має.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК
УРСР спадщину вони прийняли належним
чином, шляхом фактичного вступу у
володіння та користування спадковим
майном, оскільки - ОСОБА_2 проживав у
будинку до смерті спадкодавця,
проживає та користується ним до
сьогоднішнього дня, а також - ОСОБА_1
постійно проживала та продовжує
проживати в даному будинковолодінні.

Постановою державного
нотаріуса Тисменицької районної
державної нотаріальної контори від
09.07.2014 року - ОСОБА_2 відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом, оскільки будинковолодіння
належало до колгоспного двору.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в
судове засідання не з'явились, однак
подали до суду заяви в яких просять
справу розглянути у їх відсутності,
позов підтримують і просять їх
задовольнити.

Представник Рошнівської
сільської ради Тисменицького району
Івано-Франківської області в засідання
не з'явився, однак сільський голова
подав до суду заяву про те, що не
заперечує проти задоволення позову та
просить розглянути справу у
відсутності представника сільської
ради.

Дослідивши матеріали справи,
суд дійшов висновку, що позов підлягає
до задоволення з наступних підстав.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла
ОСОБА_3. Після її смерті відкрилась
спадщина на належну їй частку
будинковолодіння АДРЕСА_1, яка належала
померлій на праві спільної сумісної
власності члена колишнього
колгоспного двору. Після смерті ОСОБА_3,
шляхом фактичного вступу у володіння
та управління спадковим майном,
спадщину прийняв син ОСОБА_4 - єдиний
спадкоємець першої черги за законом, і
таким чином став співвласником 2/3
будинковолодіння.

ОСОБА_3 належало
будинковолодіння АДРЕСА_1,
інвентаризаційною вартістю 155 643грн.
Дане будинковолодіння належало до
колгоспного двору, і станом на
15.04.1991року у ньому були зареєстровані
та проживали: голова колгоспного двору
ОСОБА_3, її син- ОСОБА_4 та її невістка
ОСОБА_1, що підтверджується довідкою
Рошнівської сільської ради №197 від
18.06.2014р.

Всі вони троє, як члени двору
мали право власності на майно
колишнього колгоспного двору в рівних
частках, оскільки на день введення в
дію Закону України «Про власність»
(15 квітня 1991р.) проживали однією сім'єю в
даному колгоспному дворі, і стали його
співвласниками по 1/3 частині кожен.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер.
Після його смерті відкрилась спадщина,
що складається з 2/3 частини зазначеного
будинковолодіння. За життя, останній
склав заповіт, який посвідчено 25.06.2001
року секретарем виконкому Рошнівської
сільської ради та зареєстрованого в
реєстрі за №28, згідно якого
спадкоємцем належного йому майна
являється- позивач ОСОБА_2.

Однак, позивачці - ОСОБА_1, як
непрацездатній вдові належить
відповідно до ст. 1241 ЦК України
половина частки, незалежно від змісту
заповіту, яка належала б кожному у разі
спадкування за законом (обов'язкова
частка), після смерті чоловіка. Тобто,
їй належить 1/3 частина на праві
спільної сумісної власності як члену
колишнього колгоспного двору, а 1/6 як
обов'язкова частка- після смерті
чоловіка ОСОБА_4, а в загальному 3/6 або ?
будинковолодіння. Відповідно іншому
спадкоємцеві ОСОБА_2 належить з
підстав спадкування по заповіту 3/6 або ?
частки будинковолодіння, що належали
спадкодавцю.

Інших спадкоємців, крім них не
має.

Відповідно до роз'яснення Пленуму
Верховного Суду України у п. 6
постанови № 20 від 22.12.1995 р. "Про судову
практику у справах за позовами про
захист права приватної власності" -
положення статей 17, 18 Закону України
"Про власність" щодо спільної сумісної
власності поширюються на
правовідносини, які виникли після
введення в дію цього Закону (з 15 квітня
1991 року). До правовідносин, що виникли
раніше, застосовується діюче на той час
законодавство. Зокрема, спори щодо
майна колишнього колгоспного двору,
яке було придбане до 15 квітня 1991 року,
мають вирішуватися за нормами, що
регулювали власність цього двору, а
саме: а) право власності на майно, яке
належало колгоспному двору і
збереглося після припинення його
існування, мають ті члени двору, котрі
до 15 квітня 1991 року не втратили права на
частку в його майні; б) розмір частки
член двору визначається виходячи із
рівності часток усіх його членів
включаючи неповнолітніх та
непрацездатних. Таким чином, у
відповідності із ст.ст. 121, 123 ЦК УРСР (в
редакції 1963 року) до набрання чинності
Закону України „Про власність" станом
на 15.04.1991 року ніхто, із вище зазначених
осіб, не втратив право на частку в майні
колгоспного двору.

Отже, враховуючи вищевикладене
суд приходить до переконання, що за
ОСОБА_1 слід визнати право власності
на 1/2 частини будинковолодіння
АДРЕСА_1, з підстав належності 1/3 на
праві спільної сумісної власності як
члену колишнього колгоспного двору та
1/6 частини обов'язкової долі в порядку
спадкування за законом після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіка ОСОБА_4, а за
ОСОБА_2 слід визнати право власності на
1/2 частину будинковолодіння АДРЕСА_1, в
порядку спадкування за заповітом після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4.

На підставі вищевикладеного,
відповідно до ст. 549 ЦК УРСР, ст.ст. ст.ст.
392, 1261, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст.
213-215 ЦПК України, суд-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на 1/2 частини
будинковолодіння АДРЕСА_1, з підстав
належності 1/3 на праві спільної
сумісної власності як члену колишнього
колгоспного двору та 1/6 частини
обов'язкової долі в порядку
спадкування за законом після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіка ОСОБА_4.

Визнати за ОСОБА_2 право
власності на 1/2 частину
будинковолодіння АДРЕСА_1, в порядку
спадкування за заповітом після смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення
суду до апеляційного суду
Івано-Франківської області подається
протягом десяти днів з дня його
проголошення через Тисменицький
районний суд.

Головуючий

В.Б. Гургула