Справа № 511/2889/14-ц
Номер провадження 6/511/71/14
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

02.10.2014 Роздільнянський районний
суд Одеської області у складі:

головуючого суддлі- Гринчак С. І,

при секретарі - Чернецькій А.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Роздільна
Одеської області в порядку ч.2 ст.197 ЦПК
України без фіксування судового
процесу технічними засобами подання
Відділу державної виконавчої служби
Роздільнянського районного управління
юстиції Одеської області про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України боржника ОСОБА_1,

ВСТАНОВИВ:

Відділ державної виконавчої служби
Роздільнянського районного управління
юстиції, в особі державного виконавця
Крецький Я.Т., звернувся до суду з
поданням про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України ОСОБА_1
який за рішенням суду зобов'язаний до
сплати аліментів на утримання дитини.

В обґрунтування подання Крецький Я.Т.
зазначив, що на виконанні ВДВС
знаходиться виконавчий лист № 1509/301/2012,
виданий 08.10.2012року Іванівським
районним судом Одеської області про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
аліментів на утримання дитини -ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 550 грн. щомісячно,
починаючи від дня пред'явлення позову,
тобто з 19.03.2012 року , і до досягнення
дитиною повноліття, тобто до 01 лютого
2023 року.

02.09.2013 року винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження
№39592903 (за ЄДРВП) по примусовому
виконанню дублікату виконавчого листа
№ 1509/301/2012 від 08.10.2012року.

Боржник ОСОБА_1 аліменти на користь
стягувача не сплачує, в зв'язку з чим
виникла заборгованість станом на
31.08.2014 року в сумі 16180грн.

В ході виконання рішення суду
державним виконавцем здійснено
перевірку наявності майна боржника, на
яке можливо звернути стягнення, однак
таке майно не виявлено, на
неодноразові виклики державного
виконавця боржник до відділу ДВС не
з"являється, отже від сплати боргу
умисно ухиляється.

Суд вивчивши матеріали справи, вважає,
що заявлені вимоги підлягають
задоволенню, виходячи з наступних
підстав.

Пункт 18 ч.3 ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачає
право державного виконавця звертатись
до суду за встановленням тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника до
виконання зобов'язань, покладених на
нього рішенням.

Згідно ст. 377-1 ЦПК України
передбачено, що питання про тимчасове
обмеження боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Судом встановлено, що 08.10.2012 року
Іванівським районним судом Одеської
області було видано виконавчий лист №
1509/301/2012 про стягнення з про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на
утримання дитини -ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розмірі 550 грн. щомісячно, починаючи від
дня пред'явлення позову, тобто з 19.03.2012
року , і до досягнення дитиною
повноліття, тобто до 01 лютого 2023 року. (
а.с.4 )

02.09.2013 року винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження
№39592903 (за ЄДРВП) по примусовому
виконанню дублікату виконавчого листа
№ 1509/301/2012 від 08.10.2012року.( а.с.5).

З метою виконання рішення суду
державним виконавцем було здійснено
перевірку наявності майна боржника, на
яке можливо звернути стягнення, однак
таке майно не виявлено, на неодноразові
виклики державного виконавця боржник
до відділу ДВС не з"являється, отже від
сплати боргу умисно ухиляється.

У відповідності до ст.124
Конституції України судові рішення
ухвалюються судами іменем України і є
обов'язковими до виконання на всій
території України.

Відповідно до ст.14 ЦПК України та ст.13
Закону України "Про судоустрій та
статус суддів" судові рішення, що
набрали законної сили є обов'язковими
до виконання усіма органами державної
влади, органами місцевого
самоврядування, їх посадовими та
службовими особами, фізичними та
юридичними особами та їх об'єднаннями
на всій території України.
Обов'язковість урахування
(преюдиційність) судових рішень для

інших судів визначається
процесуальним законом. Невиконання
судових рішень тягне за собою
відповідальність, установлену законом.

Примусове виконання рішень в Україні
покладається на Державну виконавчу
службу, яка входить до системи органів
Міністерства юстиції.

Порядок здійснення права
громадян на виїзд з України та
визначення випадків тимчасового
обмеження права громадян на виїзд з
України регулює Закон України "Про
порядок виїзду з України та в'їзду в
Україну громадян України".

Пленум Верховного Суду України у
Постанові "Про судове рішення " №11
звертає увагу на те, що судове рішення є
найважливішим актом правосуддя,
покликавши забезпечити захист
гарантованих Конституцією України
прав і свобод людини, правопорядку та
здійснення проголошеного Конституцією
принципу верховенства права (п.1).

Відповідно до п.п.2,5,8 ст.6 Закону
України «Про порядок виїзду з України
та в'їзду в Україну громадян України»,
п.п.24-26 Правил оформлення та видачі
паспорта громадянина України для
виїзду за кордон і проїзного документа
дитиною їх тимчасового затримання та
вилучення, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України від 31.03.1995
року №231 (у редакції постанови КМУ від
24.03.2004 року №380) громадянинові України,
який має паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон, зокрема,
у випадках, якщо боржник ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судовим рішенням - до виконання
зобов'язань.

Указом Президента України "Про
додаткові заходи щодо підвищення
ефективності виконання рішень судів"
від 24.03.2008 року №261/2008 визнане за
необхідне вжиття додаткових заходів,
спрямованих на посилення забезпечення
захисту конституційних прав та свобод
людини щодо належного виконання рішень
судів, зокрема, щодо удосконалення
процедур, пов'язаних із примусовим
виконанням рішень судів.

Стаття 5 Конвенції про захист
прав людини та основоположних свобод
передбачає, що кожен має право на
свободу та особисту недоторканість.
Нікого не може бути позбавлено свободи,
крім таких випадків і відповідно до
процедури, встановленої законом:
законний арешт або затримання особи за
невиконання законного припису суду або
для забезпечення виконання будь-якого
обов'язку, встановленого законом.

Отже, наявність в особи
невиконаних зобов'язань, покладених на
неї судовим рішенням, є підставою для
обмеження її у праві виїзду за межі
України, що є одним із заходів
забезпечення виконання рішення суду.

Тому суд вважає за необхідне обмежити
ОСОБА_1 у праві на виїзд за межі України
до виконання зобов'язання щодо сплати
аліментів за виконавчим листом №
1509/301/2012 виданого 08.10.2012року
Іванівським районним судом Одеської
області.

Керуючись ст..ст.208-210,217 ЦПК
України, суд -

УХВАЛИВ:

Подання Відділу державної
виконавчої служби Роздільнянського
районного управління юстиції Одеської
області про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України боржника
ОСОБА_1, - задовольнити.

Обмежити ОСОБА_1, (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) який мешкає за адресою
АДРЕСА_1 у праві виїзду за межі України
до виконання виконавчого листа №
1509/301/2012 виданого 08.10.2012року
Іванівським районним судом Одеської
області про стягнення аліментів на
дитину, без вилучення закордонного
паспортного документу.

Виконання рішення про тимчасове
обмеження боржника у праві виїзду за
межі України покласти на Державну
прикордонну службу України.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Одеської області
через Роздільнянський районний суд
Одеської області протягом п'яти днів з
дня її проголошення. У разі якщо ухвалу
було винесено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга подається
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя :
Гринчак С. І