АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий в 1 інстанції - Бабко В.В.
Доповідач - Шиманський В.Й.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2014 року колегія суддів Судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду м. Києва в складі:

Головуючого - Шиманського В.Й.

Суддів - Борисової О.В., Кравець В.А.

при секретарі - Ошедшій А.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення
Деснянського районного суду міста
Києва від 07 травня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1, третя особа:
Реєстраційна служба Головного
управління юстиції у м. Києві про
визнання права власності в порядку
спадкування,-

В С Т А Н О В И Л А:

Із вказаним позовом до суду позивач
звернувся у грудні 2013 року.

Зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його
тітка ОСОБА_3 Після її смерті
відкрилась спадщина на належну їй
частину квартири АДРЕСА_1. 14.11.2008 року
вона вчинила заповіт на вказану
частину квартири на ім'я позивача.

З метою одержання свідоцтва про право
на спадщину на нерухоме майно позивач
звернувся до П'ятнадцятої Київської
нотаріальної контори. Проте нотаріус
відмовила у видачі свідоцтва про право
на спадщину за заповітом у зв'язку з
відсутністю оригіналів документів, що
підтверджують право власності
померлої на вищевказану квартиру.

У зв'язку з неможливістю надати вказані
документи нотаріусу, оскільки вони
знаходяться у відповідача, який в свою
чергу відмовляється надати їх до
нотаріальної контори, позивач просив
суд визнати за ним право власності на 3/8
частини квартири АДРЕСА_1.

Рішенням Деснянського районного суду
міста Києва від 07 травня 2014 року позов
задоволено.

В апеляційній скарзі, з посиланням на
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення судом
норм процесуального права, ставиться
питання про скасування даного рішення
та направлення справи на новий розгляд.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
учасників процесу, вивчивши матеріали
справи, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення у зв'язку з
наступним.

Відповідно до ч. 1 ст.60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана надати ті
докази, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог і заперечень.

Приймаючи оскаржене у справі
рішення суд виходив із вимог даної
норми закону, зібраних у справі та
наданих сторонами доказів, яким дав
повну, всебічну та об'єктивну оцінку.

Судом вірно встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3,
якій,згідно свідоцтва про право
власності від 29.12.2008 року в рівних долях
з її чоловіком ОСОБА_1, належала
квартира АДРЕСА_1.

14.11.2008 року нею був складений заповіт,
посвідчений приватним нотаріусом
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4, за реєстровим № 2961, яким
померла заповіла належну їй частину
квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2

З метою отримання свідоцтва про право
на спадщину за заповітом ОСОБА_2
звернувся до державного нотаріуса
П'ятнадцятої Київської державної
нотаріальної контори.

З листа державної нотаріальної
контори№3749/02-14 від 12.09.2013 року
вбачається, що видача свідоцтва про
право на спадщину за заповітом на
частину квартири АДРЕСА_1 є неможливим,
оскільки до спадкової справи не надано
оригіналів документів, що
підтверджують право власності
померлого на частину даного
домоволодіння.

Судом також встановлено, що на момент
смерті ОСОБА_3, її чоловік - ОСОБА_1 був
непрацездатним, а тому має право на
обов'язкову частку, відповідно до ч.1 ст.
1241 ЦК України.

Згідно вимог ст.1218 ЦК України, до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України,
право на спадкування мають особи,
визначені у заповіті.

Згідно ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні,
неповнолітні, повнолітні
непрацездатні діти спадкодавця,
непрацездатна вдова (вдівець) та
непрацездатні батьки спадкують,
незалежно від змісту заповіту половину
частки, яка належала б кожному з них у
разі спадкування за законом
(обов'язкова частка).

Відповідно до роз»ясень п.23 Постанови
Пленуму Верховного Суду України № 7
від 30.05.2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування», свідоцтво
про право на спадщину видається за
письмовою заявою спадкоємців, які
прийняли спадщину в порядку,
установленому цивільним
законодавством. За наявності умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають. У
разі відмови нотаріуса в оформленні
прав на спадщину особа може звернутися
до суду за правилами позовного
провадження.

З урахуванням викладеного колегія
суддів погоджується з висновками суду
першої інстанції що в разі спадкування
за законом, спадкоємцями померлої були
б її чоловік ОСОБА_1 та донька ОСОБА_5,
які успадкували б ј частину квартири, з
урахуванням того що померлій належала
1/2 частина квартири.

Частиною 1 ст. 1241 ЦК України визначено в
ній коло осіб, які спадкують незалежно
від змісту заповіту половину частки,
яка належала б кожному з них у разі
спадкування за законом.

Отже суд першої інстанції прийшов до
вірного висновку щодо визначення
обов'язкової частки у спадщині
відповідача в розмір 1/8 частини
квартири, а позивача в свою чергу 3/8.

Доводи апеляційної скарги про те, що
задовольняючи позовні вимоги суд
першої інстанції зменшив розмір
обов'язкової частки відповідача на
належне йому спадкове майно, не можуть
бути прийняті судом до уваги з огляду
на те, що наданий в апеляційний скарзі
розрахунок не відповідає вимогам
чинного законодавства, зокрема ч. 1 ст.
1241 ЦК України.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції і на їх правильність не
впливають.

Таким чином, твердження апеляційної
скарги про незаконність та
упередженість судового рішення
матеріалами справи спростовуються.

З огляду на викладене, оскаржене у
справі рішення постановлене з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, а тому це рішення
не може бути скасованим з підстав що
наведені в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст.303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А
Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення Деснянського районного суду
міста Києва від 07 травня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
в касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: