УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і

кримінальних справ у складі:

Мазур Л.М., Макарчука М.А.,
Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,

за касаційною скаргою Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» на рішення
Вижницького районного суду
Чернівецької області від 24 квітня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Чернівецької області від 18 червня 2014
року,

в с т а н о в и л а :

У лютому 2014 року Публічне акціонерне
товариство комерційний банк
«ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_4, який в процесі
розгляду справи уточнив та остаточно
просив стягнути з відповідачки
заборгованість за кредитним договором
від 24 травня 2006 року у розмірі 17 110 грн 09
коп.

На обґрунтування позовних вимог ПАТ КБ
«ПриватБанк» посилалося на те, що на
підставі заяви позичальника від 24
травня 2006 року та згідно Умов і Правил
надання банківських послуг, підписаних
одночасно із заявою, відповідачці було
надано кредит у розмірі 9 500 грн зі
сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36 % річних на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Позивач вказав, що 24 січня 2008 року
Вижницьким районним судом
Чернівецької області видано судовий
наказ про стягнення з ОСОБА_4
заборгованості станом на 05 грудня 2007
року за вказаним кредитним договором у
розмірі 5 921 грн 12 коп., на виконання
якого відповідачка сплатила
3 300 грн 11 коп., а в іншій частині взяті на
себе зобов'язання не виконала, у зв'язку
з чим утворилась заборгованість у
розмірі 17 110 грн 09 коп., що складається
із заборгованості по процентах у
розмірі 15819 грн 13 коп. та штрафу: 500 грн
(фіксована частина) і 780 грн 96 коп.
(процентна складова), яку просив
стягнути на його користь у повному
обсязі.

Рішенням Вижницького районного суду
Чернівецької області від 24 квітня
2014 року у задоволенні позову ПАТ КБ
«ПриватБанк» відмовлено.

Ухвалою апеляційного суду
Чернівецької області від 18 червня 2014
року апеляційну скаргу ПАТ КБ
«ПриватБанк» відхилено, рішення
Вижницького районного суду
Чернівецької області від 24 квітня 2014
року залишено без змін.

У касаційній скарзі ПАТ КБ
«ПриватБанк», мотивуючи свої доводи
порушенням судами першої та
апеляційної інстанцій норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права, просить скасувати рішення судів
першої та апеляційної інстанцій і
ухвалити нове рішення про задоволення
позовних вимог.

Вивчивши матеріали цивільної справи,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з таких підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог, дослідивши докази у
справі й давши їм належну оцінку,
правильно встановили характер
правовідносин сторін у справі та
застосували норми матеріального права,
які регулюють ці правовідносини, і
дійшли обґрунтованого висновку про
нікчемність кредитного договору,
оскільки оригінал заяви позичальника
кредиту в Банку відсутній, а підпис на
цій заяві відповідачка заперечує, а
відтак останній вчинений з
недодержанням письмової форми, тому
згідно ст. 215 ЦК України визнання такого
правочину недійсним не вимагається.

Докази та обставини, на які посилається
заявник в касаційній скарзі, були
предметом дослідження судами першої та
апеляційної інстанцій та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судами попередніх
інстанцій були дотримані норми
матеріального та процесуального права.

Доводи, наведені в касаційній скарзі,
фактично зводяться до переоцінки
доказів та незгоди заявника з
висновками судів попередніх інстанцій
щодо їх оцінки та не спростовують
висновків судів попередніх інстанцій,
обґрунтовано викладених в
мотивувальній частині оскаржуваних
рішень.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк», відхилити.

Рішення Вижницького районного суду
Чернівецької області від 24 квітня 2014
року та ухвалу апеляційного суду
Чернівецької області від 18 червня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Колегія суддів:

Л.М. Мазур М.А. Макарчук Т.О. Писана