overthelex/edrsr-tspk huggingface dataset:
Провадження № 2/522/8424/14
Справа №
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

18 вересня 2014 р.

м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Домусчі Л.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка 11.09.2014 року звернулася до суду з позовною заявою до Одеської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування на 373/1000 частини квартири АДРЕСА_1, загальною площею 85,0 кв.м.. Позивачка зазначила ціну позову у розмірі 100 000 гривень, але не надала докази того, що ринкова вартість зазначеної частки квартири становить саме таку суму.
Також позивачкою в позові було зазначено, що вона є інвалідом у зв’язку з чим звільнена від сплати судового збору, так як це передбачено
ЗУ «Про судовий збір». При цьому, позивачка не надала документів, які посвідчують те, що вона є інвалідом 1 чи 2 групи.

Ухвалою судді від 12.09.2014 року позовна заява була залишена без руху для усунення недоліків у зв’язку з тим, що позивачка не зазначила ціну позову, виходячи з дійсної ринкової вартості 373/1000 частини квартири АДРЕСА_1, не здійснила сплату судового збору у розмірі 1 відсотку від ціни позову або у сумі 3 654 (три тисячі шістсот п’ятдесят чотири) гривні та не надала документ підтверджуючий її інвалідність першої чи другої групи та звільняючий від сплати судового збору.

На виконання вказаної ухвали, 17.09.2014 року представник позивачки –
ОСОБА_2 надала до суду заяву про відстрочку судового збору на підставі наявності у позивачки захворювання онкологічного характеру та додала до заяви клінічний діагноз позивачки за період з 21.01.2011 року по 01.04.2011 року.

Згідно з ч.1 ст. 82 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Розглянувши матеріали справи та враховуючи вищенаведене, суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивачки про відстрочку судового збору, так як нею не надано належних доказів, які б підтверджували поважні причини несплати судового збору та її скрутний майновий стан.

Керуючись ст.ст.. 3, 11, 60, 82, 168, 208-210
ЦПК України, –

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання позивачки ОСОБА_1 про відстрочку сплати судового збору - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя:
Домусчі Л.В.
Номер провадження 2/522/7613/14
У Х В А Л А

І м е н е м           У к р а ї н и

« 01» жовтня 2014 року

м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Суворова О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства
«Дельта Банк» про визнання права власності, встановлення факту спільного проживання та визнання особи такою, що набула прав та обов’язків іпотекодавця, –

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до ПАТ «Дельта Банк» про визнання права власності, встановлення факту спільного проживання та визнання особи такою, що набула прав та обов’язків іпотекодавця.

Ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси від 06.08.2014 року вказаний позов був залишений без руху оскільки поданий з порушенням п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, а саме: в позовній заяві не зазначено ціну позову щодо вимог майнового характеру, що позбавляє суд можливості встановити суму судового збору, яку необхідно сплатити за подання позовної заяви майнового характеру, а також до позовної заяви не додана копія позовної заяви, що додаються до неї, для відповідача.

26.08.2014 року позивачкою була отримана вищезазначена ухвала суду, про що остання розписалася в поштовому повідомленні.

У встановлений законодавством строк, а саме в період з 26.08.2014 року по 01.09.2014 року, позивачка будь – яких доказів щодо усунення нею визначених судом недоліків, надано не було.

Відповідно до ч.2 ст. 121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього
Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.
Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві .

Таким чином, через не усунення виявлених судом недоліків, вважаю, що позовна заява ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта
Банк» про визнання права власності, встановлення факту спільного проживання та визнання особи такою, що набула прав та обов’язків іпотекодавця підлягає поверненню в зв’язку з визнанням її не поданою.

Також суд повідомляє позивача про те, що відповідно до ч. 5 ст. 121 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя –

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання права власності, встановлення факту спільного проживання та визнання особи такою, що набула прав та обов’язків іпотекодавця – визнати неподаною та повернути позивачці.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом п’яти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя

О.В.Суворова

01.10.2014
Номер провадження 2/522/7890/14
У Х В А Л А

І м е н е м           У к р а ї н и

« 01» жовтня 2014 року

м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Суворова О.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Управління ОСОБА_3
України в Одеській області про визнання права власності та звільнення майна з – під арешту, –

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2, Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції,
Управління ОСОБА_3 України в Одеській області про визнання права власності та звільнення майна з – під арешту.

Ухвалою Приморського районного суду м.
Одеси від 14.08.2014 року вказаний позов був залишений без руху оскільки поданий з порушенням п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України, а саме: в позовній заяві не зазначено ціну позову щодо вимог майнового характеру, що позбавляє суд можливості встановити суму судового збору, яку необхідно сплатити за подання позовної заяви майнового характеру, а також в позовній заяві позивач посилається на те, що він звільнений від сплати судового збору, але жодних доказів останній не надав.

27.08.2014 року позивачем була отримана вищезазначена ухвала суду, про що останній розписався в поштовому повідомленні.

У встановлений законодавством строк, а саме в період з 27.08.2014 року по 02.09.2014 року, позивач будь – яких доказів щодо усунення ним визначених судом недоліків, надано не було.

Відповідно до ч.2 ст. 121 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 119 і 120 цього
Кодексу, сплатить суму судового збору позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду.
Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві .

Таким чином, через не усунення виявлених судом недоліків, вважаю, що позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Управління ОСОБА_3
України в Одеській області про визнання права власності та звільнення майна з – під арешту підлягає поверненню в зв’язку з визнанням її не поданою.

Також суд повідомляє позивача про те, що відповідно до ч. 5 ст. 121 ЦПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121 ЦПК України, суддя –

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
Приморського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції, Управління ОСОБА_3
України в Одеській області про визнання права власності та звільнення майна з – під арешту – визнати неподаною та повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом п’яти днів з дня проголошення ухвали.

Суддя

О.В.Суворова

01.10.2014
Номер провадження 2н/522/1263/14
СУДОВИЙ НАКАЗ 29 вересня 2014 року
Суддя Приморського районного суду м. Одеси Суворова О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з публічного акціонерного товариства
«Південьзахідшляхбуд» нарахованої, але невиплаченої заробітної плати у розмірі - 6 017 гривень 13 коп., встановив наступне. У відповідності до ст. 43
Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.
Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається
Статтями 94 і 115 Кодексу законів про працю України зазначено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом
Відповідно до ст. 21, 24 Закону України
«Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного
Керуючись ст.ст. 15, 96, 98 Цивільного кодексу України та ст.ст. 94, 115 Кодексу законів про працю України, ст.21, 24
Закону України «Про оплату праці»,
Стягнути з публічного акціонерного товариства вул. 40 - річчя Перемоги, буд. 27, код ідентифікаційний номер НОМЕР_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1, суму нарахованої, але не виплаченої заробітної плати у розмірі - 6 017 (шість тисяч сімнадцять ) гривень 13 коп.
Стягнути з публічного акціонерного м. Вінниця, вул. 40 - річчя Перемоги, буд. 121, 80 гривень судового збору.
Судовий наказ набирає чинності у разі ненадходження заяви від боржника протягом трьох днів після закінчення строку на її подання та за наявності даних про отримання боржником копії наказу. Судовий наказ набирає законної сили і суд видає його стягувачеві для пред`явлення до виконання.
Судовий наказ може бути пред'явлений до виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання судовим наказом законної сили.
Судовий наказ оскарженню в апеляційному порядку не підлягає, але може бути скасований у порядку, встановленому ст.106 Цивільного процесуального кодексу України.
Суддя
Справа № 274/1896/14-ц
Провадження № 2/0274/1123/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

16.09.2014 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі головуючого судді:
Зайцева А.В. з участю секретаря
Рудакової А.В. розглянув у відкритому судовому засіданні у м.Бердичеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Бердичівської міської Ради про продовження строку для прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаюсись на те , що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла його тітка
ОСОБА_2. За життя врна здійснила розпорядження, відповідно до якого все своє майно заповіла йому, в тому числі майно у вигляді 47/100 ідеальних частин житлового будинку АДРЕСА_1.

У встановлений законом строк не подав заяву до нотаріальної контори для прийняття спадщини, в силу своєї неграмотності, а тому просить вказану причину пропуску строку для прийняття спадщини визнати поважною та визначити йому додатковий строк в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини.

У судовому засіданні представник позивача , позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечив, посилаючись на те, що юридична неграмотність позивача не може бути поважною причиною пропуску такого строку.

Згідно ст.1270 вказаного Кодексу для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини. встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно ч.3 ст.1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.60 ЦПК України докази в їх сукупності, а саме те, що позивач пропустив строк прийняття спадщини, що підтверджено постановою державного нотаріуса Бердичівської державної нотаріальної контори, інших спадкоємців померлої тітки позивача судом не встановлено, то суд вважає можливим визнати причину пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважною та позов задовольнити, і визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Витрати, понесені по справі, віднести на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.10, 60, ч.2 ст.158, ч. 4 ст. 174, 212-215
ЦПК України, ст.1269, 1270, 1272 ЦК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Бердичівської міської Ради про продовження строку для прийняття спадщини задовольнити повністю.

Встановити ОСОБА_1 додатковий строк в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті його тітки ОСОБА_2 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року.
Рішення може бути оскаржене до Апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя:
Провадження № 2-н/161/960/14
У Х В А Л А

про відкриття наказного провадження

"08" липня 2014 р.

м. Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду
Волинської області Присяжнюк Л. М., вивчивши заяву Житлово-комунального підприємства № 7 про видачу судового наказу з метою стягнення заборгованості з ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4,

ВСТАНОВИВ:

Заява за формою і змістом відповідає вимогам ст. 98 ЦПК України.

Слід відкрити наказне провадження у справі і видати судовий наказ.

Керуючись ч. 7 ст. 100 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відкрити наказне провадження у справі за заявою Житлово-комунального підприємства № 7 про видачу судового наказу з метою стягнення заборгованості з ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Видати протягом трьох днів судовий наказ по суті заявлених вимог.

Суддя

Присяжнюк Л. М.
Справа № 278/4485/14-ц
У Х В А Л А

іменем України

29 вересня 2014 року, суддя Житомирського районного суду Житомирської області
Баренко С.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Будинкоуправління №3 КЕВ м
Житомир нарахованої але не виплаченої заробітної плати в розмірі 1414 грн. 03 коп.

в с т а н о в и в :

Заява відповідає вимогам ст. 98 ЦПК
України, підстав для відмови у прийняті даної заяви чи її повернення не має.

Керуючись ст. 100 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відкрити провадження по даній справі.

Суддя:
С.Г.
Баренко
Справа № 278/4492/14-ц
У Х В А Л А

іменем України

29 вересня 2014 року, суддя Житомирського районного суду Житомирської області
Баренко С.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Будинкоуправління №3 КЕВ м
Житомир нарахованої але не виплаченої заробітної плати в розмірі 750 грн. 23 коп.

в с т а н о в и в :

Заява відповідає вимогам ст. 98 ЦПК
України, підстав для відмови у прийняті даної заяви чи її повернення не має.

Керуючись ст. 100 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Відкрити провадження по даній справі.

Суддя:
С.Г.
Баренко
Справа № 164/610/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2014 року
Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого - судді
Невара О.В.,

при секретарі
Долі О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до
ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання, яке було призначене на 15 год. 16 вересня 2014 року не з’явився, хоча завчасно у встановленому законом порядку повідомлявся про час та місце розгляду справи, про причини неявки позивач суд не повідомив. Розгляд справи було перенесено на 14 год. 29 вересня 2014 року.
Позивачу ОСОБА_1 було повторно надіслано повідомлення про час та місце розгляду справи, де було роз’яснено наслідки повторної неявки на виклики суду. Однак, на 14 год. 29 вересня 2014 року позивач в судове засідання не з’явився і не повідомив суд про причини неявки, хоча своєчасно повідомлявся про час і місце розгляду справи, що підтверджується відповідним поштовим повідомленням про отримання судової повістки. Позивач ОСОБА_1 не подавав в суд заяву про розгляд справи за його відсутності. Розгляд справи у відсутності позивача є неможливим.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання
(перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин.

Згідно ч. 3 ст. 169 ЦПК, п. 3 ч. 1 ст. 207 ЦПК
України у разі повторної неявки в судове засідання позивача, повідомленого належним чином, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76, 77, 169, 207, 293, 294 ЦПК
України, суд, -

У Х В А Л И В:

Справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Волинської області через Маневицький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом п’яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п’яти днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя:
Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №296/9025/13-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2014 року колегія суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого
Снітка С.О.

суддів
Худякова А.М.,

Талько О.Б.

секретаря
Гарбузюк Ю.І.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
Управління ДАІ УМВС України в
Житомирській області про стягнення коштів за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 14 липня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2013р. ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3, Управління ДАІ УМВС
України в Житомирській області про визнання права власності, скасування державної реєстрації та витребування майна із чужого незаконного володіння.

Посилався на те, що перебуваючи в шлюбі з дочкою ОСОБА_3 ОСОБА_4 дав довіреність останнім на розпорядження своїм автомобілем.

Скориставшись дорученням ОСОБА_3 переоформила автомобіль на себе.

Оскільки надавав автомобіль виключно в користування, просив суд про задоволення позову.

В процесі розгляду справи змінив предмет та підстави позову та просив суд стягнути з ОСОБА_4 за реалізацію автомобіля без його згоди 73012 грн. 77 коп..

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 14 липня 2014 року в позові відмовлено.

У апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про задоволення його вимог оскільки вважає його незаконним. Судом неповно з'ясовані обставини, що мають суттєве значення для справи, в основу рішення суд поклав висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду у межах, визначених ст. 303 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про відхилення апеляційної скарги виходячи із наступного.

Із матеріалів справи видно, що у власності ОСОБА_2 був автомобіль Mitsubishi
Colt 2007р. випуску.

10.01.2014р. ОСОБА_2 надав відповідачам довіреність розпоряджатися автомобілем за їх власним розсудом у тому числі продати. ОСОБА_4 продала автомобіль ОСОБА_3. Довіреність і договір купівлі-продажу не оспорені, є дійсними. Ні в довіреності, ні будь - де не зазначено, що особи, яким позивач доручив продати автомобіль, зобов'язалися повернути йому виручені від продажу кошти.

Тому суд обґрунтовано відмовив ОСОБА_2 в позові.

При цьому обставити справи з'ясував повно, зробив висновки, які цим обставинам відповідають.

Рішення суду є законним і підстав для його скасування немає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 14 липня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та протягом двадцяти днів з цього моменту може бути оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Головуючий:

Судді: