Справа №173/1928/14-ц
Провадження №2/173/1136/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 р. Верхньодніпровський
районний суд Дніпропетровської
області

В складі: головуючої - судді Петрюк Т.М.

При секретарі - Рудовій Л.В.

Розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Верхньодніпровську
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Малоолександрівської сільської ради
та Верхньодніпровської районної
державної адміністрації, треті особи,
що не заявляють самостійних вимог:
управління держземагенства у
Верхньодніпровському районі, відділ
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Верхньодніпровського районного
управління юстиції Дніпропетровської
області про визнання права власності
в порядку спадкування -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувсь позивач ОСОБА_1, з
позовом про визнання права власності
до відповідачів Малоолександрівської
сільської ради та Верхньодніпровської
районної державної адміністрації,
треті особи, що не заявляють
самостійних вимог: управління
держземагенства у
Верхньодніпровському районі, відділ
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Верхньодніпровського районного
управління юстиції Дніпропетровської
області, згідно якої просить визнати
за ним право власності в порядку
спадкування за заповітом на земельну
ділянку площею 1.000 га., кадастровий
номер 01 026 0008, розташованої на
території Малоолександрівської
сільської ради Верхньодніпровського
району Дніпропетровської області
після смерті матері ОСОБА_3
посилаючись на наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла його мати ОСОБА_3,
яка була зареєстрована за адресою:
АДРЕСА_2.

Після її смерті відкрилась спадщина
у вигляді земельної ділянки площею 1.000
га., розташована на території
Малоолександрівської сільської ради
Верхньодніпровського району
Дніпропетровської області, але за
межами населеного пункту.

Спадкову земельну ділянку було
передано його матері за рахунок земель
резервного фонду згідно
розпорядження голови
Верхньодніпровської районної
адміністрації Дніпропетровської
області № 447-р від 26.10.2006 року. За життя
мати розпочала процедуру приватизації
земельної ділянки, за її замовленням
була розроблена технічна документація
на земельну ділянку, але завершити
приватизацію землі мати не встигла,
так як в травні 2007 року померла.

08.07.1992 року його мати, на випадок
своєї смерті склала заповіт на його
ім»я, посвідчений виконавчим
комітетом Малоолександрівської
сільської ради Верхньодніпровського
району Дніпропетровської області,
реєстровий № 11, де згідно
заповідального розпорядження матері
йому заповідане все належне їй майно,
а також те, що буде їй належати за
законом, та на що вона матиме право.

Після смерті матері він звернувся до
державного нотаріуса з заявою про
видачу свідоцтва про право власності
на земельну ділянку, але постановою
державного нотаріуса
Верхньодніпровської державної
нотаріальної контори від 16.01.2014 року
йому відмовлено у видачі свідоцтва
про право власності на земельну
ділянку в зв»язку з відсутністю
правоустанолюючого документу.

Крім того він звертався до відділ
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Верхньодніпровського районного
управління юстиції Дніпропетровської
області з проханням зареєструвати за
ним, як за спадкоємцем ОСОБА_3, право
власності на спадкову земельну
ділянку, але рішенням державного
реєстратора від 06.08.2014 року йому було
відмовлено у здійсненні державної
реєстрації його речового права за тією
підставою, що надані документи не дають
змоги встановити відповідність
заявлених прав, що їх посвідчують, що й
стало підставою звернення до суду.

В судовому засіданні
представник позивача позовні вимоги
підтримав, давши пояснення фактично
установлені матеріалами справи

Відповідач - представник
Малоолександрівської сільської ради в
судове засідання не з»явився, подавши
заяву про слухання справи у його
відсутність. Проти задоволення
позовних вимог не заперечує.

Відповідач, представник
Верхньодніпровської
райдержадміністрації, в судовому
засіданні позовні вимоги визнала, при
цьому пояснила, що померлій ОСОБА_3,.
дійсно була виділена у власність
земельна ділянка площею 1.000 га, із
резервного фонду поза межами
Малоолександрівської сільської ради.
таким чином за життя ОСОБА_3. стала
власником даної земельної ділянки. Той
факт, що ОСОБА_3, не встигла оформити
правовстановлюючий документ на
земельну ділянку не позбавляє її права
власності на дану земельну ділянку.

Третя особа, що не заявляє
самостійних вимог представник
управління держземагенства у
Верхньодніпровському районі в судове
засідання не з»явилась, про час та
місце розгляду справи повідомлена
належним чином.

Третя особа, що не заявляє
самостійних вимог представник відділу
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Верхньодніпровського районного
управління юстиції Дніпропетровської
області, в судове засідання не
з»явився, подавши заяву про слухання
справи у його відсутність. Будь-яких
заперечень проти задоволення позовних
вимог не надав.

Вислухавши осіб, що приймали
участь у розгляді справи, дослідивши
матеріали справи суд прийшов до
висновку, що позовні вимоги підлягають
задоволенню за наступними підставами:
судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3
померла мати ОСОБА_3, яка була
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2.

Після смерті матері позивача
відкрилась спадщина у вигляді
земельної ділянки площею 1.000 га.,
розташована на території
Малоолександрівської сільської ради
Верхньодніпровського району
Дніпропетровської області, але за
межами населеного пункту.

08.07.1992 року померла ОСОБА_3, на
випадок своєї смерті склала заповіт на
ім»я позивача, посвідчений
виконавчим комітетом
Малоолександрівської сільської ради
Верхньодніпровського району
Дніпропетровської області, реєстровий
№ 11, де згідно якого все належне їй
майно, а також те, що буде їй належати
за законом, та на що вона матиме право
заповіла позивачеві ОСОБА_1

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України -
право власності набувається на
підставах, що не заборонені законом,
зокрема із правочинів.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України -
спадкуванням є перехід прав та
обв»язків ( спадщина) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця) до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК - право
власності вважається набутим
правомірним, якщо інше не випливає із
закону або незаконність набуття права
власності не встановлена судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 за життя
була власником земельної ділянки
площею 1.000 га., на підставі
розпорядження голови
Верхньодніпровської районної
адміністрації Дніпропетровської
області № 447-р від 26.10.2006 року, що
підтверджується архівним витягом від
10.07.2014 року. За життя мати позивача
розпочала процедуру приватизації
земельної ділянки, за її замовленням
була розроблена технічна документація
на земельну ділянку, що
підтверджується копіє наданої суду
технічної документації на земельну
ділянку на ім»я ОСОБА_3, але завершити
приватизацію землі мати позивача не
встигла, так як в травні 2007 року
померла.

Позивач є рідним сином померлої
ОСОБА_3, та спадкоємцем за заповітом.
Інших спадкоємців не виявлено.

Позивач звернувся до державного
нотаріуса Верхньодніпровської
державної нотаріальної контори з
заявою про видачу свідоцтва про право
власності на земельну ділянку, але
постановою державного нотаріуса
Верхньодніпровської державної
нотаріальної контори від 16.01.2014 року
позивачеві було відмовлено у видачі
свідоцтва про право власності на
земельну ділянку в зв»язку з
відсутністю правоустанолюючого
документу.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму
Верховного Суду України « Про судову
практику у справах про спадкування»
від 30.05.2008 року № 7 - право власності на
земельну ділянку переходить до
спадкоємців за загальними правилами (
зі збереженням її цільового
призначення) при підтверджені цього
права спадкодавця державним актом про
право власності на землю або іншим
правовстановлюючим документом.

Право власності ОСОБА_3, на спадкову
земельну ділянку підтверджується
розпорядження голови
Верхньодніпровської районної
адміністрації Дніпропетровської
області № 447-р від 26.10.2006 року ( тобто
іншими правустановлюючими
документами).

Підстави припинення права
власності передбачені ст. 346, 378 ЦК
України, ст. 140 ЗК України, але ці норми
не містять таку правову підставу
припинення права власності, як
неоформлення правовстановлюючого
документу, зокрема державного акту на
право власності на земельну ділянку.

За таких обставин суд вважає за
можливе визнати спадкоємцем -
позивачем ОСОБА_1, право власності в
порядку спадкування за право
власності в порядку спадкування за
заповітом на земельну ділянку площею
1.000 га., кадастровий номер 01 026 0008,
розташованої на території
Малоолександрівської сільської ради
Верхньодніпровського району
Дніпропетровської області після
смерті матері ОСОБА_3.

Понесені позивачем судові
витрати по сплаті судового збору в
сумі 243.60 грн., суд вважає за можливе
покласти на позивача, так як судом не
встановлено вини відповідачів, щодо
порушення прав позивача, а
необхідність звернення до суду виникла
в зв»язку з дотриманням порядку
оформлення його спадкових прав.

Керуючись ст. 10, 60,2012, 213, 214, 215 ЦПК
України, суд,-

ВИРІШИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 за позовом до
Малоолександрівської сільської ради
та Верхньодніпровської районної
державної адміністрації, треті особи,
що не заявляють самостійних вимог:
управління держземагенства у
Верхньодніпровському районі, відділ
державної реєстрації речових прав на
нерухоме майно реєстраційної служби
Верхньодніпровського районного
управління юстиції Дніпропетровської
області про визнання права власності
в порядку спадкування задовольнити

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
зареєстрованим за адресою АДРЕСА_1 ІПН
НОМЕР_1 право власності в порядку
спадкування за заповітом на земельну
ділянку площею 1.000 га., кадастровий
номер 01 026 0008, розташованої на
території Малоолександрівської
сільської ради Верхньодніпровського
району Дніпропетровської області
після смерті матері ОСОБА_3

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області протягом 10 днів з моменту його
проголошення, шляхом подачі
апеляційної скарги до
Верхньодніпровського районного суду.
Особи, які приймали участь у розгляді
справи, але не були присутні підчас
проголошення судового рішення мають
право подати апеляційну скаргу
протягом 10 днів з моменту отримання
копії рішення.

Рішення набирає чинності після
закінчення строку на подання
апеляційної скарги, якщо така скарга
подана не була. У випадку подання
апеляційної скарги рішення набирає
чинності після розгляду справи судом
апеляційної інстанції, якщо не було
змінене або скасоване.

Суддя
Петрюк Т.М.