У х в а л а

іменем україни

25 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Дем'яносова М.В.,

суддів: Касьяна
О.П.,

Коротуна В.М.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом заявою
ОСОБА_2, заінтересована особа -
Управління Пенсійного фонду України у
Володарському районі Київської
області, про встановлення факту, що має
юридичне значення, за касаційною
скаргою ОСОБА_2 в особі його
представника - ОСОБА_3, на ухвалу
апеляційного суду Київської області
від 18 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із заявою про встановлення факту,
що має юридичне значення,
заінтересована особа - Управління
Пенсійного фонду України у
Володарському районі Київської
області, посилаючись на те, що він має
статус учасника ліквідації наслідків
аварії на ЧАЕС 3 категорії. Відповідно
до ст. 55 Закону України «Про статус та
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи», особам, які працювали у
зоні відчуження з 01 липня 1986 року по 31
грудня 1986 року у зоні відчуження від 1
до 5 календарних днів, пенсії надаються
із зменшенням пенсійного віку на 5
років. Просив встановити факт, що він в
період часу з 10 жовтня 1986 року по 10
жовтня 1986 року перебував в
Чорнобильській зоні відчуження щодо
виконання обов'язків по ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС.

Рішенням Володарського районного суду
Київської області від 12
травня 2014 року заяву ОСОБА_2 задоволено.

Встановлено, що ОСОБА_2 в період часу з 10
жовтня 1986 року по 10 жовтня 1986 року
перебував в Чорнобильській зоні
відчуження щодо виконання обов'язків
по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Ухвалою апеляційного суду Київської
області від 18 червня 2014 року рішення
Володарського районного суду
Київської області від 12 травня 2014
року скасовано, провадження у справі за
заявою закрито.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 в особі
представника - ОСОБА_3, просить
скасувати ухвалу суду апеляційної
інстанції, мотивуючи свою вимогу
порушенням судом норм процесуального
права й неправильним застосуванням
норм матеріального права, та залишити в
силі рішення суду першої інстанції.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та закриваючи провадження у
справі, суд апеляційної інстанції
виходив з того, що справа не підлягає
розгляду в порядку цивільного
судочинства.

Такі висновки суду ґрунтуються на
фактичних обставинах, встановлених
судом, і відповідають вимогам закону.

Відповідно до положень п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК
України у судовому порядку можуть бути
встановлені факти, від яких залежить
виникнення, зміна або припинення
особистих чи майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
порядку їх встановлення.

Пленумом Верховного Суду України у
п. 1 Постанови від 31 березня 1995 року № 5
"Про судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення" роз'яснено, що суд розглядає
справи про встановлення фактів, якщо:
згідно з законом такі факти породжують
юридичні наслідки, тобто від них
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
громадян; чинним законодавством не
передбачено іншого порядку їх
встановлення; заявник не має іншої
можливості одержати або відновити
загублений чи знищений документ, який
посвідчує факт, що має юридичне
значення.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що ухвала
апеляційного суду Київської області
від 18 червня 2014 року постановлена з
додержанням норм матеріального та
процесуального права.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
права і порушення норм процесуального
права при її постановленні.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 в особі його
представника - ОСОБА_3, відхилити,
ухвалу апеляційного суду Київської
області від 18 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не
підлягає.

Головуючий:
М.В.
Дем'яносов

Судді:
О.П.
Касьян

В.М. Коротун