У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі :

головуючого судді
Григоренка М.П.,

суддів : Ковальчук Н.М.,
Рожина Ю.М.,

секретар судового засідання Демчук
Ю.Ю., з участю ОСОБА_1, розглянувши у
відкритому судовому засіданні
апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу
Рівненського міського суду від 22
листопада 2013 року в справі за поданням
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Рівненського міського управління
юстиції про тимчасове обмеження у
праві виїзду за межі України ОСОБА_1,

В С Т А Н О
В И Л А :

Ухвалою Рівненського міського суду від
22 листопада 2013 року подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Рівненського
міського управління юстиції
задоволено. Тимчасово обмежено ОСОБА_1
у праві виїзду за межі України до
виконання ним своїх зобов'язань.

В поданій на ухвалу суду апеляційній
скарзі ОСОБА_1 покликається на її
незаконність, через порушення судом
першої інстанції норм матеріального та
процесуального права.

Зазначає, що задовольняючи подання
державного виконавця суд першої
інстанції встановив лише факт
перебування на виконанні у відділі ДВС
Рівненського МУЮ зведеного
виконавчого провадження щодо
примусового виконання виданих
Рівненським міським судом Рівненської
області, Новозаводським районним судом
міста Чернігова судових наказів та
виконавчих листів про стягнення з
нього заборгованості на загальну суму
125930,14 грн. та 2877,82 доларів США, а також
той факт, що на момент постановлення
оскаржуваної ухвали ця сума боргу є не
сплаченою.

Проте, в оскаржуваній ухвалі взагалі не
вказано про те, в чому полягає факт його
ухилення від сплати вказаного боргу.

________________________________________________________________________
__________

Провадження № 22-ц/787/1598/2014
Головуючий у 1 інстанції :
Кухарець В.М.

Доповідач :
Григоренко М.П.

Відповідно до ст. 11 ЗУ „Про виконавче
провадження" державний виконавець у
процесі здійснення виконавчого
провадження має право у разі ухилення
боржника від виконання зобов'язань,
покладених на нього рішенням,
звертатися до суду за встановленням
тимчасового обмеження у праві виїзду
боржника фізичної особи або керівника
боржника юридичної особи за межі
України - до виконання зобов'язань за
рішенням.

Зазначає, що невиконання
боржником самостійно зобов'язань
протягом строку, що вказаний державним
виконавцем у постанові про відкриття
виконавчого провадження, не може
свідчити про ухилення боржника від
виконання покладених на нього рішенням
обов'язків.

Доказів, які б свідчили про його
ухилення від сплати боргу, чи про його
відмову з'явитися на виклик державного
виконавця до відділу ДВС Рівненського
МУЮ суду не надано.

Крім того, державним виконавцем не було
надано суду доказів на підтвердження
того, які виконавчі дії по виконанню
рішень судів про стягнення з ОСОБА_1
боргів були проведені державним
виконавцем на виконання даних
виконавчих документів.

Вважає, що висновок суду про те, що
ОСОБА_1 ухиляється від виконання
покладених на нього рішенням суду
зобов'язань не відповідає дійсності та
є необґрунтованим, в зв'язку із чим
просить скасувати оскаржувану ухвалу
суду та постановити нову ухвалу, якою
відмовити у задоволенні подання
державного виконавця.

В ході апеляційного розгляду справи
ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та
просив її задовольнити.

Заслухавши доповідача, пояснення осіб,
які з'явились в судове засідання,
перевіривши доводи апеляційної скарги
та вивчивши матеріали справи, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Задовольняючи подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Рівненського
міського управління юстиції про
тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України суд першої
інстанції виходив із того, що вказаний
боржник ухиляється від виконання
рішення суду.

Проте, даний висновок суду першої
інстанції не відповідає фактичним
обставинам справи та вимогам закону, в
зв'язку із чим оскаржувана ухвала
підлягає скасуванню, з винесенням
ухвали про відмову у задоволенні
подання державного виконавця щодо
тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України.

Стаття 33 Конституції України гарантує,
що кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Закон України від 21 січня 1994 року "Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України" регулює
порядок здійснення права громадян
України на виїзд з України і в'їзд в
Україну, порядок оформлення документів
для зарубіжних поїздок, визначає
випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України і
встановлює порядок розв'язання спорів
у цій сфері.

Зокрема, пунктом 2 статті 6 Закону
України "Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України"
передбачено, як підставу для
тимчасового обмеження у праві виїзду
за кордон наявність невиконаних
зобов'язань, але лише до моменту
виконання зобов'язань, або розв'язання
спору за погодженням сторін у
передбачених законом випадках, або
забезпечення зобов'язань заставою,
якщо інше не передбачено міжнародним
договором України.

Пункт 18 статті 11 Закону України „Про
виконавче провадження" передбачено, що
у разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, державний виконавець має
право звертатись до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника - фізичної особи
або керівника боржника - юридичної
особи за межі України - до виконання
зобов'язання за рішенням.

Однак, в поданні державного виконавця
державної виконавчої служби
Рівненського міського управління щодо
обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за
межі України взагалі нічого не
зазначено про те, в чому саме полягає
ухилення останнього від виконання
своїх зобов'язань та чим доводиться цей
факт і суд першої інстанції також
нічого не зазначив про це у своїй
ухвалі.

Сам по собі факт не виконання боржником
свого обов'язку по погашенню боргу ще
не може свідчити про ухилення
останнього від виконання своїх
зобов'язань.

В ході апеляційного розгляду справи
ОСОБА_1 надав копію акту опису й арешту
від 23 травня 2012 року, з якого
вбачається, що державним виконавцем
було описано та накладено арешт на дві
земельні ділянки, які належать ОСОБА_1
на праві приватної власності, проте із
матеріалів справи не вбачається, які
дії були вчиненні державним виконавцем
щодо здійснення погашення боргу
останнього за рахунок реалізації цих
земельних ділянок.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 218, 303, 307, 312, 313-314, 315 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити.

Ухвалу Рівненського міського суду від
22 листопада 2013 року скасувати.

В задоволенні подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Рівненського
міського управління юстиції про
тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення.

Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі, мають право оскаржити
ухвалу апеляційного суду до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в касаційному порядку протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий
Григоренко М.П.

Судді :
Ковальчук Н.М.

Рожин Ю.М.