АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/4365/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Кривошея С. С. Доповідач - Макаров
М.О. Категорія 34
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Болтунової Л.М., Петренко
І.О.,

при секретарі - Гасановій С.Д.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за

апеляційною скаргою Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Інгосстрах»

на рішення Першотравенського міського
суду Дніпропетровської області від 12
березня 2014 року по справі

за позовом Приватного акціонерного
товариства «Страхова компанія
«Інгосстрах» до ОСОБА_2, третя особа:
ОСОБА_3 про стягнення витрат по сплаті
страхового відшкодування в порядку
регресу,-

в с т а н о в и л а:

У квітні 2012 року Приватне акціонерне
товариство «Страхова компанія
«Інгосстрах» (далі-ПрАТ «СК
«Інгосстрах») звернулися до суду із
позовом до ОСОБА_2 про стягнення витрат
по сплаті страхового відшкодування в
порядку регресу, посилаючись на те, що
між ними та ОСОБА_3 26 липня 2010 року було
укладено договір страхування
№DNQ0AD40303764, згідно якого позивач
зобов'язався у разі настання
страхового випадку відшкодувати
збитки у межах страхової суми у порядку
та на умовах, передбачених договором.
Предметом страхування є майнові
інтереси, пов'язані з володінням,
користуванням і розпорядженням
автомобілем ВАЗ-21703, реєстраційний
номер НОМЕР_1, який належить останньому.

Також позивач зазначив, що 18 листопада
2010 року в м.Павлограді по вул.
Дніпровська, відбулась
дорожньо-транспортна пригода за участю
застрахованого автомобіля ВАЗ-21703,
реєстраційний номер НОМЕР_1, під
керуванням ОСОБА_3 та автомобіля
«Фольксваген», реєстраційний номер
НОМЕР_2 під керуванням відповідача
ОСОБА_2, яка згідно Постанови
Першотравенського міського суду
Дніпропетровської області від 31 січня
2011 року визнана винною у вчиненні
вказаного ДТП.

В результаті ДТП автомобілю третьої
особи заподіяно матеріальну шкоду. У
відповідність до рахунків №1318 від 25
листопада 2010 ТОВ «Приват-Авто» та №161
від 25 листопада 2010 року, ПП ОСОБА_4,
розмір заподіяної шкоди автомобілю
ВАЗ-21703 складає 43755 грн. 75 коп. Сума
страхового відшкодування до виплати
страхувальнику з урахуванням
визначеної договором франшизи складає
43755 грн. 75 коп., яка й була виплачена
страхувальнику в повному розмірі.

Крім того згідно платіжного доручення
№385 від 23 вересня 2011 року та №395 від 29
вересня 2011 року ПрАТ СК «Енергорезерв»
було відшкодовано ПрАТ СК «Ігоссстрах»
кошти в сумі 22390 грн. 73 коп.

У зв'язку з чим сума відшкодування, за
мінусом виплаченої суми, складає 21365
грн. 02 коп., яку й просили стягнути з
відповідача.

Рішенням Першотравенського міського
суду Дніпропетровської області від 12
березня 2014 року позолв ПрАТ «СК
«Інгосстрах» задоволено частково та
ухвалено стягнути з ОСОБА_2 на користь
позивача 5293 грн. 06 коп. в рахунок
відшкодування витрат, пов'язаних з
виплатою страхового відшкодування, а
також вирішено питання щодо судових
витрат.

В апеляційній скарзі позивач, не
погоджуючись з рішенням суду першої
інстанції просить його скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
їх позову у повному обсязі, посилаючись
на те, що рішення суду постановлене з
порушенням норм матеріального і
процесуального права.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України
рішення повинно бути законним і
обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Статтею 3 ЦПК України передбачено, що
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Зазначене рішення ухвалено з
додержанням вказаних вимог закону.

Так, судом встановлено, що 18 листопада
2010 року в м. Павлоград
Дніпропетровської області на вул.
Дніпровська, відбулась
дорожньо-транспортна пригода за участю
автомобіля ВАЗ-21703, реєстраційний номер
НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 та
автомобіля «Фольксваген»,
реєстраційний номер НОМЕР_2 під
керуванням ОСОБА_2, а згідно постанови
Першотравенського міського суду
Дніпропетровської області від 31 січня
2011 року винним у спричиненні ДТП є
водій автомобіля «Фольксваген»,
реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_2 (а.с.
6 Т.1).

В результаті ДТП автомобіль ВАЗ-21703,
який належить третій особі ОСОБА_3
отримав механічні пошкодження.

Крім того, судом встановлено, що
відповідно до договору добровільного
страхування № DNQ0AD40303764 від 26 липня 2010
року, укладеного між ОСОБА_3 та
позивачем - ПрАТ СК «Ігосстрах»,
автомобіль ВАЗ-21703, реєстраційний номер
НОМЕР_1 було застраховано та страхова
сума за цим договором складає 56000 грн., а
безумовна франшиза за страховим
випадком (без вини водія) 0,5% відсотка
від страхової суми, тобто 280 грн. (а.с. 4
Т.1)

Цивільно-правова відповідальність
відповідачки ОСОБА_2 винної у ДТП, була
застрахована у ПрАТ СК «Енергорезерв»
відповідно до полісу №ВЕ/0229468, згідно з
умовами якого страхова сума складає 25500
грн., а франшиза - 510 грн.

Також як вбачається з матеріалів
справи 18 листопада 2010 року ОСОБА_3
звернувся до ПрАТ СК «Ігоссстрах» із
заявою про виплату страхового
відшкодування( а.с. 5 Т.1), а 30 листопада
2010 року на замовлення ПрАТ СК
«Інгосстрах» ПП ОСОБА_5 було складено
Висновок № 517 експертного
автотоварознавчого дослідження
відповідно до якого вартість
відновлювального ремонту пошкодженого
автомобіля ВАЗ-21703 складає 22900 грн. 73
коп. (а.с. 141-149 Т.1).

Проте, при вирішенні розміру
страхового відшкодування позивач
вказаний вище висновом №517 до уваги не
взято та визначено вартість
відновлювального ремонту в розмірі 44035
грн. 75 коп. відповідно до рахунків
виставлених 25 листопада ТОВ
«Приват-Авто» та ПП «Литвиченко» (а.с.
9,10 Т.1), а згідно страхового акту №И-8115
від 14 грудня 2010 року розмір страхового
відшкодування визначено в сумі 43755 грн.
75 коп. з урахуванням безумовної
франшизи в розмірі 280 грн.

Відповідно до платіжного доручення
№3841 від 20 листопада 2010 року позивач
перерахував кошти в сумі 16687 грн. на
користь ПП Литвиченко, а 27068 грн. 75 коп.
перехував ТОВ «Приват-Авто» на
підставі платіжного доручення №3842 від
20 грудня 2010 року - на виплату страхового
відшкодування ОСОБА_3 за ремонт
автомобіля (а.с. 13 Т.1)

У зв'язку з чим ПрАТ СК «Інгосстрах»
звернулося до ПрАТ СК «Енергорезерв» з
вимогою про відшкодування виплаченої
третій особі ОСОБА_3 суми страхового
відшкодування в розмірі 43 755 грн. 75 коп.,
а останній згідно платіжних доручень
№385 від 23 вересня 2011 року та №395 від 29
вересня 2011 року відшкодувало ПрАТ СК
«Ігосстрах» кошти в сумі 22390 грн. 73 коп.
(а.с. 14 Т.1) та ця сума була визначена
згідно висновку № 517 від 30 листопада 2010
року експертного автотоварознавчого
дослідження проведеного на замовлення
ПрАТ СК «Ігосстрах», згідно якого
вартість відновлювального ремонту
автомобіля ВАЗ-21703, реєстраційний номер
НОМЕР_1 становить 22900 грн. 73 коп. за
мінусом франшизи - 510 грн.

Враховуючи наявність спору між
сторонами стосовно вартості
відновлювального ремонту автомобіля
ВАЗ-21703 та суперечностей між рахунками
№1318 від 25 листопада 2010 року ТОВ
«Приват-Авто», №161 від 25 листопада 2010
року та висновку експертного
автотоварознавчого дослідження № 517
від 30 листопада 2010 року суд за
клопотанням відповідача призначив
судову автотоварознавчу експертизу, на
вирішення якої в тому числі поставив
питання про вартість відновлювального
ремонту автомобіля ВАЗ-21703 (а.с. 150, 160 Т.1).

А згідно висновку судової
автотоварознавчої експертизи № 1560-13
від 12 серпня 2013 року вартість
відновлювального ремонту автомобіля
ВАЗ-21703 реєстраційний номер НОМЕР_1
після дорожньо-транспортної пригоди,
яка сталась 18 листопада 2010 року,
складає 30563 грн. 06 коп. (а.с. 182-191 Т.1), яка й
була взята судом першої інстанції до
уваги та стягнута різниця між вавтості
страхового відшкодлуванням та
вартості відновлювального ремонту, з
урахуванням франшизи: а саме в розмірі
5293 грн. 06 коп., виходячи з розрахунку: 30563
грн. 06 коп. -24990 грн. - 280 грн.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про
страхування» до страховика, який
виплатив страхове відшкодування за
договором майнового страхування, в
межах фактичних витрат переходить
право вимоги, яке страхувальник або
інша особа, яка отримала страхове
відшкодування, має до особи,
відповідальної за завдану шкоду.

Згідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа,
яка відшкодувала шкоду, завдану іншою
особою, має право зворотної вимоги
(регресу) до винної особи у розмірі
виплаченого відшкодування, якщо інший
розмір не встановлено законом, а ст. 993
ЦК України передбачено, що до
страховика, який виплатив страхове
відшкодування за договором майнового
страхування, у межах фактичних витрат
переходить право вимоги, яке
страхувальник або інша особа, що
одержала страхове відшкодування, має
до особи, відповідальної за завдані
збитки.

Оскільки виплачена грошова сума в
порядку регресу ПрАТ СК «Інгосстрах»
була відшкодована не в повному обсязі,
у позивача виникло право вимоги до
відповідача щодо відшкодування
завданої матеріальної шкоди в порядку
регресу у розмірі 5293 грн. 06 коп., а тому
колегія суддів вважає що суд першої
інстанції обгрунтовано стягнув
вказану суму з відповідача.

Доводи апеляційної скарги ПрАТ СК
«Інгосстрах» про безпідставне
зменшення суми страхового
відшкодування, є необгрунтованими,
оскільки сума стархового
відшкодування судом була визначена
саме на підставі висновку судової
автотоварознавчої експертизи, а не
рахунків відповідно до яких позивач
перерахував суму відшкодуцвання в
розмірі 43755 грн. 75 коп., з яких неможливо
встановити, які деталі були замінені, а
також їх каталожні номери та позивач не
вирішувалося питання повернення
пошкоджених запчастин відповідачу, а
тому ці доводи апеляційної скарги
суттєвими не являються, і не дають
підстав для висновку про неправильне
застосування судом першої інстанції
норм матеріального чи процесуального
права, які призвели або могли призвести
до неправильного вирішення справи.

На підставі викладеного колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції
з'ясувавши в достатньо повному об'ємі
права та обов'язки сторін, обставини
справи, перевіривши доводи та давши їм
правову оцінку, постановив рішення, що
відповідає вимогам закону. Висновки
суду достатньо обґрунтовані і
підтверджені наявними в матеріалах
справи письмовими доказами, а
приведені в апеляційній скарзі доводи
зводяться до переоцінки доказів і
незгоди з висновками суду по їх оцінці.

З огляду на викладене, колегія суддів
вважає, що судове рішення ухвалене з
додержанням норм процесуального права
та у відповідності з нормами
матеріального права і відсутні
передбачені ст.309 ЦПК України підстави
для скасування або його зміни.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства «Страхова
компанія «Інгосстрах» війдхилити.

Рішення Першотравенського міського
суду Дніпропетровської області від 12
березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Судді
М.О. Макаров

Л.М. Болтунова

І.О. Петренко