У Х В А Л А

Іменем України

08 серпня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

судді-доповідача - Кеміня М.П.,

суддів - Боднар О.В., Чужі Ю.Г.

при секретарі: Марчишаку Ю.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
ухвалу Берегівського районного суду
від 27 червня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
боргу за договором позики, -

в с т а н о в и л а :

Зазначеною ухвалою відмовлено у
задоволенні заяви ОСОБА_2 про
виправлення описки в ухвалі
Берегівського районного суду від 21.05.2014
року про забезпечення позову по даній
справі.

ОСОБА_2 в апеляційній скарзі ставить
питання про скасування даної ухвали та
постановлення нової ухвали про
задоволення його заяви про виправлення
описки. На обґрунтування апеляційної
скарги зазначає, що в ухвалі суду про
забезпечення позову допущена помилка в
імені відповідача на майно якого
накладено арешт, яка підлягала
виправленню

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає що
вона не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

В своїй заяві ОСОБА_2 ставив питання про
виправлення помилки в ухвалі про
забезпечення позову від 21.05.2014 року,
оскільки у заяві про забезпечення
позову позивач невірно зазначив
по-батькові відповідача, замість
ОСОБА_3 було вказано ОСОБА_3.

Відповідно до ст. 219 ЦПК України суд
може з власної ініціативи або за заявою
осіб, які беруть участь у справі,
виправити допущені у судовому рішенні
описки чи арифметичні помилки.

Як слідує з матеріалів справи спочатку
ОСОБА_2 було пред'явлено позов у якому
відповідачем вказано ОСОБА_3. До даного
позову було долучено заяву про
забезпечення позову в якій позивач
просив накласти арешт на все рухоме та
нерухоме майно ОСОБА_3 (а.с.5).

На підставі даної заяви Берегівським
районним судом ухвалою від 21.05.2014 року
було вжито заходів забезпечення позову
шляхом заборони ОСОБА_3 вчиняти дії
щодо відчуження рухомого та нерухомого
майна, яке належить йому на праві
власності. Тобто суд вирішив питання
про забезпечення позову щодо особи, яка
була чітко зазначена в заяві про
забезпечення позову, зокрема в
прохальній частині заяви, так як того
просив позивач.

Пред'явлення позивачем після цього
нового (зміненого) позову, в якому
зазначено відповідачем ОСОБА_3 само по
собі не впливає на дану ухвалу. Зокрема
при пред'явлено нового позову
позивачем не подавалася нова заява про
забезпечення позову вже стосовно
нового відповідача. Також позивачем не
ставилося питання про зміну заходів
забезпечення позову в порядку ст. 154 ЦПК
України.

Вказане свідчить, що при постановленні
ухвали від 21.05.2014 року судом не було
допущено описок чи арифметичних
помилок, а відтак суд правомірно
відмовив у задоволенні заяви ОСОБА_2

При цьому як вбачається з матеріалів
справи та визнається самим апелянтом
невірне зазначення по-батькові
відповідача виникло саме внаслідок
його помилки. Разом з тим, ст. 219 ЦПК
України дозволяє суду виправити
арифметичні, а не будь-які помилки.
Тобто неправильне зазначення
по-батькові відповідача, яке виникло
внаслідок помилки самого позивача не є
опискою в розумінні ст. 219 ЦПК України, і
в порядку передбаченому даною нормою
вказане не може бути виправлено.

Таким чином доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції не
спростовують, що відповідно до ст. 312
ЦПК України, є підставою для відхилення
апеляційної скарги та залишення ухвали
суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Ухвалу Берегівського районного суду
від 27 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді