Справа № 234/170/14-ц
Провадження № 2/234/2586/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2014 року

Краматорський міський суд
Донецької області у складі: судді
Ткачової С.М., при секретарі Іванові
Т.М., за участю представника
позивача Сірко С.О., представника
відповідача Черненко С.К., розглянувши
у відкритому судовому засіданні у
м.Краматорську цивільну справу за
позовом Донбаського міжрегіонального
центру професійної реабілітації
інвалідів Міністерства соціальної
політики України до ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Донбаський міжрегіональний центр
професійної реабілітації інвалідів
Міністерства соціальної політики
України звернувся до суду з позовом до
ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної
шкоди.

Згідно позову, відповідач ОСОБА_3
у період часу з 03.05.2007 року по 15.06.2012 року
займав посаду заступника директора в
ДМЦПРІ. Згідно п.4.1.3 Посадової
інструкції заст.. директора відповідач
ОСОБА_3 несе відповідальність за
матеріальну шкоду, завдану з його вини.
Відповідно до Акту перевірки питання
штатної дисципліни, оплати праці та
нарахування на заробітну плату
працівників ДМЦПРІ м.Краматорська,
проведеної у травні 2012 року
управлінням внутрішнього аудиту
Мінсоцполітики України, встановлено
порушення п.2.6 Положення про порядок
преміювання робітників Центру на
загальну суму 3500 грн.;зайво нараховано
та сплачено премії до свят: наказ №23
від 20.04.2011 року до дня Пасхи - на суму 1750
грн.; наказ № 25 від 05.05.2011 року до 1,2,9
травня на суму 1192,41 грн. Таким чином,
через порушення відповідачем ОСОБА_3
Положення про преміювання працівників
ДМЦПРІ, перелічені свята не входять до
списку українських та професійних
свят, де можливо нарахування премій,
було завдано матеріальну шкоду в
розмірі 3500 грн., яку останній повинен
відшкодувати згідно ст.133 КЗпП України.
Оскільки останній добровільно
відшкодувати завдану матеріальну
шкоду не бажає, позивач просить суд
стягнути вказану шкоду з відповідача, а
також відшкодувати за його рахунок
витрати по оплаті судового збору.

У судовому засіданні
представник позивача позов підтримала
та просила вимоги задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнав та просив
відмовити в його задоволенні,
посилаючись на те, що перелічені свята
визнані державою, відповідач не
порушував трудове законодавство та
положення про преміювання; позивач у
відповідності із ст.136 КЗпП України не
мав право на звернення до суду та
просив застосувати строк позовної
давності.

Суд, вислухавши сторони,
дослідивши надані докази:

- копію посадової інструкції
(а.с.6-8),

- копію Акту перевірки питання
штатної дисципліни, оплати праці та
нарахування заробітної плати
працівників ДМЦПРІ м.Краматорська, від
30.05.2013 року, проведеною головним
спеціалістом відділу аудиту
ефективності Управління внутрішнього
аудиту мінсоцполітики України,
проведеної у період з 15.05.2012 року по
22.05.2012 року (а.с.19-26),

- копію наказу №23 від 31.07.2009 року
про призначення ОСОБА_3 відповідальним
щодо виконання всіх етапів бюджетного
процесу (а.с.12),

- копію наказу №23 від 30.04.2011 року
про приміювання з нагоди святкування
Пасхи (Великодня) (а.с.13),

- копію наказу №25 від 05.05.2011 року
про приміювання з нагоди святкування 1,2
Травня та 9 Травня (а.с.14),

- копії листів на адресу
працівників Центру з вимогою про
добровільне повернення зайво
виплачених коштів (а.с.30-35),

- копію Акту Костянтинівської
об'єднаної державної фінансової
інспекції №24-02-05/12 від 30.05.2013 року
ревізії фінансово-господарської
діяльності ДМЦПРІ за період з 01.03.2011
року по 30.04.2013 року (а.с.19-26),

- копію вимоги Костянтинівської
об'єднаної державної фінансової
інспекції від 13.06.2013 року на адресу
директора ДМЦПРІ про усунення
виявлених ревізією недоліків (а.с.73-74)
та копію попередження про неналежне
виконання бюджетного законодавства
(а.с.75), копію наказу про оголошення
директору ДМЦПРІ ОСОБА_5 догани за
відсутність контролю за діяльністю
працівників Центру, халатне відношення
до своїх посадових обов'язків (а.с.27-29),

- копії наказів про преміювання
робітників ДМЦПРІ, встановлення
надбавок (а.с.76,78-81),

- копію Колективного договору;
Положення про оплату праці працівників
Центру; Положення про порядок
преміювання, тощо, вважає, що позов не
підлягає задоволенню.

Випадки повної матеріальної
відповідальності передбачені ст.134
КЗпП Україн, зокрема при наявності між
працівником та підприємством
укладеного письмового договору про
взяття на себе повної матеріальної
відповідальності за незабезпечення
цілості майна та інших цінностей,
переданих йому для зберігання або для
інших цілей.

Згідно ст.135-1 КЗпП України письмові
договори про повну матеріальну
відповідальність може бути укладено
підприємством, установою, організацією
з працівниками (що досягли
вісімнадцятирічного віку), які
займають посади або виконують роботи,
безпосередньо зв'язані із зберіганням,
обробкою, продажем (відпуском),
перевезенням або застосуванням у
процесі виробництва переданих їм
цінностей. Перелік таких посад і робіт,
а також типовий договір про повну
матеріальну відповідальність
затверджується в порядку, який
визначається Кабінетом Міністрів
України.

Постановою Державного комітету Ради
Міністрів СРСР по трубу та соціальним
питанням, Секретаріату ВЦСПС від 28.12.1977
року №447/24 затверджений Перелік посад
та робіт, які заміщаються або
виконуються працівниками, з якими
підприємством, установою, організацією
можуть укладатися письмові договори
про повну матеріальну
відповідальність за незабезпечення
схоронності цінностей, переданих їм
для зберігання, обробки, продажу
(відпуску), перевезення або
застосування у процесі виробництва, а
також Топовий договір про повну
матеріальну відповідальність.

Як встановлено з відповідачем ОСОБА_3,
який працював заст.. директора в ДМЦПРІ
м.Краматорська, не було укладено
письмового договору про повну
матеріальну відповідальність
відповідно до Типового договору та
вимог ст.135-1 КЗпП України.

Таким чином, відповідач не може нести
повну матеріальну відповідальність у
випадку заподіяння шкоди Центру з його
вини.

Таким чином, відповідач ОСОБА_3 як
заст.. директора ДМЦПРІ, тобто
заступник керівника структурного
підрозділу, може нести обмежену
матеріальну відповідальність
відповідно до ст.133 КЗпП України.

Згідно п.2 ст.133 КЗпП України у
відповідності з законодавством
обмежену матеріальну відповідальність
несуть керівники підприємств, установ,
організацій та їх заступники, а також
керівники структурних підрозділів на
підприємствах, в установах,
організаціях та їх заступники - у
розмірі заподіяної з їх вини шкоди, але
не більше свого середнього місячного
заробітку, якщо шкоду підприємству,
установі, організації заподіяно
зайвими грошовими виплатами,
неправильною постановкою обліку і
зберігання матеріальних, грошових чи
культурних цінностей, невжиттям
необхідних заходів до запобігання
простоям, випускові недоброякісної
продукції, розкраданню, знищенню і
зіпсуттю матеріальних, грошових чи
культурних цінностей.

Згідно ст.138 КЗпП України для
покладення на працівника матеріальної
відповідальності за шкоди власник або
уповноважений ним орган повинен
довести наявність умов, передбачених
ст.130 цього Кодексу.

Згідно ст.130 КЗпП України працівники
несуть матеріальну відповідальність
за шкоду, заподіяну підприємству,
установі, організації внаслідок
порушення покладених на них трудових
обов'язків. При покладенні
матеріальної відповідальності права і
законні інтереси працівників
гарантуються шляхом встановлення
відповідальності тільки за пряму
дійсну шкоду, лише в межах і порядку,
передбачених законодавством, і за
умови, коли така шкода заподіяна
підприємству, установі, організації
винними протиправними діями
(бездіяльністю) працівника.

З огляду на те, що відповідач є
звільненим з роботи та добровільно
відшкодувати збитки не бажає, то
покриття завданої з його вини шкоди
проводиться у судовому порядку згідно
ч.3 ст.136 КЗпП України.

Відповідно ч.4 ст.136 КЗпП України
стягнення з керівників підприємств,
установ, організацій та їх заступників
матеріальної шкоди в судовому порядку
провадиться за позовом вищестоящого в
порядку підлеглості органу або за
заявою прокурора.

Згідно ст.73 КЗпП України встановлені
світкові дні:… 1 і 2 травня - День
міжнародної солідарності трудящих, 9
травня - День перемоги. Робота також не
проводиться в дні релігійних свят: один
день (неділя) -Пасха (Великдень)…

Відповідно до п.2.6 Положення про
порядок преміювання … - до українських
державних свят та професійних свят (8
березня, день медичного працівника,
день бухгалтера, день незалежності
України, день вчителя, день працівника
соціальної сфери, міжнародного дня
інвалідів до новорічних свят)окремим
працівникам надається премія.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що ОСОБА_3 при виконанні своїх
обов*язків не порушував трудове
законодавство та положення про
преміювання та позивач не мав право на
звернення до суду з цим позовом, тому в
задоволенні позову слід відмовити за
його необґрунтованістю.

Судові витрати віднести за рахунок
держави.

Керуючись ст.ст.8,14,15,215,223 ЦПК
України, ст.ст.130-138 КЗпП України, суд -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Донбаського
міжрегіонального центру професійної
реабілітації інвалідів Міністерства
соціальної політики України до ОСОБА_3
про відшкодування матеріальної шкоди,
відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду
Донецької області через Краматорський
міський суд протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення ухвалене й видрукуване в
дорадчій кімнаті в єдиному екземпляра.

Суддя С. М. Ткачова