Справа № 495/5779/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2014 року
м.
Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний
суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання:
Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: ОСОБА_1 (довіреність 419 від
21.05.2014 року)

від відповідача: ОСОБА_2 (довіреність №
66 від 26.03.2013 року)

від третіх осіб:

- від ОСОБА_1 - ОСОБА_1 (паспорт серії
НОМЕР_1 виданий 24.06.1998 року)

- від ДМС - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому
засіданні заяву про відвід судді

по цивільній справі № 495/5779/14-ц

за позовом ОСОБА_3

до ОСОБА_4

за участю третіх осіб без самостійних
вимог на предмет спору:

- ОСОБА_1

- Білгород-Дністровського районного
відділу Головного управління
державної міграційної служби України в
Одеській області

про усунення перешкод в користуванні
власністю, визнання особи такої, що
втратила право користування житлом,
зняття з реєстрації

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
знаходиться цивільна справа № 495/5779/14-ц
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 за участю
третіх осіб без самостійних вимог на
предмет спору ОСОБА_1 та
Білгород-Дністровського районного
відділу Головного управління
державної міграційної служби України в
Одеській області про усунення перешкод
в користуванні власністю, визнання
особи такої, що втратила право
користування житлом, зняття з
реєстрації.

18.09.2014 року в ході судового засідання
представником ОСОБА_4 - ОСОБА_2, було
подано до суду заяву про відвід
головуючого судді у даній справі Мишко
В.В., аргументовану тим, що суддя прямо
чи побічно зацікавлений у вирішенні
справи.

Розглянувши заяву представника ОСОБА_4
- ОСОБА_2, про відвід судді, дослідивши
матеріали справи, перевіривши докази,
порадившись в нарадчій кімнаті, суд
дійшов до висновку про відмову в
задоволенні такої заяви у зв'язку з її
безпідставністю та необґрунтованістю,
виходячи з наступного.

Згідно зі ст.20 Цивільного
процесуального кодексу України, суддя
не може брати участі в розгляді справи
і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) під час попереднього вирішення цієї
справи він брав участь у процесі як
свідок, експерт, спеціаліст,
перекладач, представник, секретар
судового засідання;

2) він прямо чи побічно заінтересований
у результаті розгляду справи;

3) він є членом сім'ї або близьким
родичем (чоловік, дружина, батько, мати,
вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок,
падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук,
внучка, усиновлювач чи усиновлений,
опікун чи піклувальник, член сім'ї або
близький родич цих осіб) сторони або
інших осіб, які беруть участь у справі;

4) якщо є інші обставини, які викликають
сумнів в об'єктивності та
неупередженості судді;

5) було порушено порядок визначення
судді для розгляду справи,
встановлений частиною третьою статті
11-1 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи,
які є членами сім'ї або близькими
родичами між собою.

Відповідно до ст.ст. 2, 8 Цивільного
процесуального кодексу України,
цивільні справи вирішуються на основі
закону, за умов, що виключають
сторонній вплив на них. Процесуальною
гарантією забезпечення безсторонності
та об'єктивності суду є право відводу.
Можливість заявити відвід суду має
забезпечити надійний захист процесу
від ймовірного негативного впливу з
боку упередженого суду. Метою відводу
судді є недопущення до вирішення
справи упередженого судді.

Підстави для відводу судді можуть мати
об'єктивний чи суб'єктивний характер.
Об'єктивною підставою для відводу
судді є його попередня участь у справі,
а саме те, що під час попереднього
вирішення цієї справи він брав участь у
процесі як свідок, експерт, спеціаліст,
перекладач, представник, секретар
судового засідання. Зазначена
обставина є безумовною підставою для
відводу і у разі її наявності суддя
повинен заявити самовідвід. Під
попереднім вирішення справи слід
розуміти усі випадки, коли справа
розглядалася в судовому засіданні
незалежно від того, чи завершився її
розгляд постановленням рішення суду.
Підставою для відводу може бути лише
безпосередня участь судді, про відвід
якого йдеться, у цій справі.

Об'єктивною підставою для відводу є
родинні стосунки з особами, які беруть
участь у справі. Зокрема, суддя
підлягає відводу, якщо він є членом
сім'ї або близьким родичем (чоловік,
дружина, батько, мати, вітчим, мачуха,
син, дочка, пасинок, падчерка, брат,
сестра, дід, баба, внук, внучка,
усиновлювач чи усиновлений, опікун чи
піклувальник, член сім'ї або близький
родич цих осіб) сторони або інших осіб,
які беруть участь у справі. З цих
підстав суддя підлягає відводу і тоді,
коли зазначені у ній особи вступили або
залучені у справі після початку
розгляду справи. Перелік родичів є
виключний.

Пряма чи побічна заінтересованість
судді у результаті розгляду справи
може бути підставою як для відводу, так
і для самовідводу. Заінтересованість
може мати юридичний або побутовий
характер. Юридична заінтересованість
судді має місце, якщо від результату
вирішення спору у нього виникнуть,
зміняться або припиняться певні права
або обов'язки. Побутова або фактична
заінтересованість полягає в тому, що
рішення суду може мати вплив на
особисті стосунки судді з оточуючими.
Наприклад, суддя може заявити
самовідвід з цієї підстави, якщо він
або його близькі родичі у тій чи іншій
мірі залежні від однієї з сторін. Якщо
заяву про відвід з цієї підстави подає
особа, яка бере участь у справі,
підстави відводу потребують
доказування.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст.23 Цивільного
процесуального кодексу України, на
підставах, зазначених у статтях 20, 21 і 22
цього Кодексу, судді, секретарю
судового засідання, експерту,
спеціалісту, перекладачу може бути
заявлено відвід особами, які беруть
участь у справі. Відвід (самовідвід)
повинен бути вмотивованим і заявленим
до початку з'ясування обставин у справі
та перевірки їх доказами. Заявляти
відвід (самовідвід) після цього
дозволяється лише у випадках, коли про
підставу відводу (самовідводу) стало
відомо після початку з'ясування
обставин у справі та перевірки
доказами.

Право заявляти відвід повинно
реалізовуватися відповідно до порядку,
встановленого законом. У зазначеній
статті поміщена законодавча вимога про
те, що заява про відвід (самовідвід) має
бути вмотивованою. Нічим не
підтверджена вимога відводу судді,
експерта, спеціаліста, перекладача чи
секретаря судового засідання не може
бути задоволена. Вмотивованою можна
вважати заяву про відвід, в якій
міститься:

- правильний виклад та аналіз фактичних
підстав, що вказують на упередженість
судді (суддів), секретаря судового
засідання, експерта, спеціаліста чи
перекладача;

- якомога більша деталізація цих
фактів;

- зазначення того, що підстави для
заявленого відводу викликають сумнів у
безсторонності вищезазначених
суб'єктів, та зазначити чому;

- посилання на засоби доказування та
докази, які в них містяться (наприклад,
допит та показання свідків, письмові
докази тощо), якими підтверджуються
наведені обставини, що свідчать про
юридичні підстави для відводу;

- додатки, на які проводиться посилання
в заяві про відвід;

- чітко сформульована вимога до суду.

Оцінюючи обставини, які заявлені
представником ОСОБА_4 - ОСОБА_2, як
підстави для відводу, суд виходе з
наступного.

Суддя Мишко В.В. під час попереднього
вирішення цієї справи не брав участь у
процесі як свідок, експерт, спеціаліст,
перекладач, представник, секретар
судового засідання; не є особою, яка
прямо чи побічно заінтересована у
результаті розгляду справи; не є членом
сім'ї або близьким родичем (чоловік,
дружина, батько, мати, вітчим, мачуха,
син, дочка, пасинок, падчерка, брат,
сестра, дід, баба, внук, внучка,
усиновлювач чи усиновлений, опікун чи
піклувальник, член сім'ї або близький
родич цих осіб) сторони або інших осіб,
які беруть участь у справі.

Представником ОСОБА_4 - ОСОБА_2, в
підтвердження зазначеної вище заяви
про відвід судді не надано жодних
доказів, які б вказували на зазначені
підстави для відводу судді Мишко В.В.

У відповідності до ч.3 ст.27 Цивільного
процесуального кодексу України, особи,
які беруть участь у справі, зобов'язані
добросовісно здійснювати свої
процесуальні права і виконувати
процесуальні обов'язки.

Суд повинен контролювати процесуальну
поведінку осіб, які беруть участь у
справі, так як на них поширюється
порядок цивільного судочинства, а
значить обов'язок добросовісно
здійснювати свої процесуальні права і
виконувати процесуальні обов'язки, а
також нести відповідальність за
зловживання правом. В прямі обов'язки
осіб, що беруть участь у справі, входить
дотримання процесуальної дисципліни
на протязі всього провадження у справі.

Проте, суд вважає, що представник
ОСОБА_4 - ОСОБА_2, зловживає своїми
процесуальними правами, які
реалізуються в протиріччі зі своїм
призначенням, що, зокрема, виражено у
безпідставному і необґрунтованому не
бажанні для розгляду цієї справи
суддею Мишко В.В.

Враховуючи вищевикладені обставини та
норми чинного законодавства, суд
дійшов висновку, що викладенні
представником ОСОБА_4 - ОСОБА_2, доводи
не є обґрунтованими та такими, що
передбачені вимогами процесуального
законодавства, а тому не можуть бути
підставою для відводу судді.

Керуючись статтями 19, 20, 23, 24, 209, 210
Цивільного процесуального кодексу
України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника
ОСОБА_4 - ОСОБА_2 про відвід головуючого
судді по справі № 495/5779/14-ц за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 за участю третіх осіб
без самостійних вимог на предмет спору
ОСОБА_1 та Білгород-Дністровського
районного відділу Головного
управління державної міграційної
служби України в Одеській області про
усунення перешкод в користуванні
власністю, визнання особи такої, що
втратила право користування житлом,
зняття з реєстрації - відмовити.

Судовий розгляд продовжити у тому ж
складі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Заперечення на ухвали, що не підлягають
оскарженню окремо від рішення суду,
включаються до апеляційної скарги на
рішення суду.

Суддя
В.В. Мишко