Номер провадження: 22-ц/785/7575/14
Головуючий у першій інстанції Гусєва
Доповідач Дрішлюк А. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.09.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області у складі:

головуючого судді Дрішлюка А.І., суддів
Кварталової А.М., Таварткіладзе О.М.,

при секретарі судового засідання
Феленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
Публічного акціонерного товариства
«Енергопостачальна компанія
«Одесаобленерго» на ухвалу Арцизького
районного суду Одеської області від 09
квітня 2014 року по цивільній справі за
скаргою Публічного акціонерного
товариства «Енергопостачальна
компанія «Одесаобленерго» на
бездіяльність відділу державної
виконавчої служби Арцизького
районного управління юстиції Одеської
області, -

ВСТАНОВИЛА:

До Арцизького районного суду Одеської
області звернулося Публічне
акціонерне товариство
«Енергопостачальна компанія
«Одесаобленерго» зі скаргою на
бездіяльність відділу державної
виконавчої служби Арцизького
районного управління юстиції Одеської
області. В обґрунтування скаржник
посилався на те, що державним
виконавцем ВДВС Арцизького РУЮ
Одеської області Косенко Л.В. після
відкриття виконавчого провадження
06.11.2013 року не було здійснено жодних
виконавчих дії по виконанню
виконавчого листа №2-469 від 06.02.2007 року.
Скаржник просив визнати бездіяльність
державного виконавця ВДВС Арцизького
РУЮ Одеської області Косенко Л.В.
неправомірною та постановити ухвалу,
якою зобов'язати державного виконавця
своєчасно і повно виконати виконавчий
лист №2-469 від 06.02.2007 року про стягнення
з ОСОБА_2 2166,91 грн. заборгованості та 51
грн. судових витрат в спосіб і в порядку
передбаченими виконавчим документом
та Законом України «Про виконавче
провадження».

Ухвалою Арцизького районного суду
Одеської області від 09 квітня 2014 року у
задоволені скарги Публічного
акціонерного товариства
«Енергопостачальна компанія
«Одесаобленерго» на бездіяльність
відділу державної виконавчої служби
Арцизького районного управління
юстиції Одеської області було
відмовлено (а.с.26-27).

16.07.2014 року Публічне акціонерне
товариство «Енергопостачальна
компанія «Одесаобленерго» подало
апеляційну скаргу на ухвалу Арцизького
районного суду Одеської області від 09
квітня 2014 року. В обґрунтування апелянт
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права
та на неповне з'ясування судом
обставин, що мають значення для справи.

В судовому засіданні представник
скаржника підтримала подану
апеляційну скаргу.

Представники ВДВС в судове засідання
не з'явились, про час та місце
проведення судового засідання
повідомлялись належним чином. У
відповідності з вимогами ч.2 ст.305 ЦПК
України, неявка сторони, яка сповіщена
про день і час розгляду справи не
перешкоджає розглядові справи.

Дослідивши матеріали справи,
заслухавши суддю-доповідача, доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
ухвала суду першої інстанції
скасуванню виходячи з наступного.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції. Апеляційний
суд не обмежений доводами апеляційної
скарги, якщо під час розгляду справи
буде встановлено неправильне
застосування норм матеріального права
або порушення норм процесуального
права, які є обов`язковою підставою для
скасування рішення.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, з
врахуванням вимог ст. 303 ЦПК України,
судова колегія вважає за необхідним
зазначити наступне.

Приймаючи рішення по справі та
відмовляючи в задоволенні скарги
Публічного акціонерного товариства
«Енергопостачальна компанія
«Одесаобленерго» на бездіяльність
відділу державної виконавчої служби
Арцизького районного управління
юстиції Одеської області суд першої
інстанції виходив з того, що скаржник
не надав доказів, в розумінні ст.ст.58,59
ЦПК України, щодо невиконання
державним виконавцем обов'язків
передбачених ч.1 ст.11 Закону України
«Про виконавче провадження», тобто, що
будь-яких порушень закону держаним
виконавцем під час виконання рішення
суду не було допущено.

Проте до такого висновку суд першої
інстанції дійшов передчасно, без
встановлення всіх обставин справи та
їх оцінки, з порушенням норм
процесуального права.

Так, з матеріалів справи вбачається, що
рішенням Арцизького районного суду
Одеської області від 14 грудня 2006 року
по справі №2-469/06 було стягнуто з ОСОБА_2
на користь Публічного акціонерного
товариства «Енергопостачальна
компанія «Одесаобленерго»
заборгованість у розмірі 2166,91 грн. та
судові витрати у розмірі 51 грн.. На
виконання цього рішення 06.02.2007 року
Арцизьким районним судом Одеської
області було видано виконавчий лист
№2-469/06 (а.с.5). З копії виконавчого листа
вбачається, що його тричі було
повернуто на підставі ст.40 Закону
України «Про виконавче провадження».

15.07.2013 року вже вчетверте скаржник
відправив виконавчий лист на виконання
до ВДВС Арцизького РУЮ Одеської
області (а.с.4).

06.11.2013 року державним виконавцем ВДВС
Арцизького РУЮ Одеської області
Косенко Л.В. було винесено постанову
про відкриття провадження (а.с.10).

Відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду зі скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Згідно зі ст. 387 ЦПК України у разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Умови і порядок виконання рішень судів
та інших органів (посадових осіб), що
підлягають примусовому виконанню у
разі невиконання їх у добровільному
порядку визначає Закон України «Про
виконавче провадження», статтею 17
якого визначено, що примусове
виконання рішень державною виконавчою
службою здійснюється на підставі
виконавчих документів, визначених цим
Законом, зокрема на підставі
виконавчих листів, виданих судом.

Відповідно до ч.2 ст.25 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець протягом трьох робочих
днів з дня надходження до нього
виконавчого документа виносить
постанову про відкриття виконавчого
провадження. В порушення цих вимог
державний виконавець, отримавши заяву
апелянта та виконавчий лист 15.07.2013 року,
відкрив виконавче провадження лише
06.11.2013 року, зазначивши при цьому, що
заява про примусове виконання надійшла
лише 06.11.2013 року, що неможливо
перевіряти оскільки судом не
витребувалося виконавче провадження.

Згідно з вимогами ст. 31 Закону України
«Про виконавче провадження» копії
постанов державного виконавця та інші
документи виконавчого провадження
(далі документи виконавчого
провадження), що державний виконавець
зобов'язаний довести до відома сторін
та інших учасників виконавчого
провадження, надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до ст. 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення.

Враховуючи те, що в матеріалах справи
відсутня належним чином посвідчена
копія виконавчого провадження,
неможливо встановити чи відправлялася
апелянту копія постанови про відкриття
провадження від 06.11.2013 року.

За правилами ст. 35 Закону України «Про
виконавче провадження» за наявності
обставин, що перешкоджають провадженню
виконавчих дій, або у разі
несвоєчасного одержання сторонами
документів виконавчого провадження,
внаслідок чого вони були позбавлені
можливості скористатися правами,
наданими їм цим Законом, державний
виконавець може відкласти виконавчі
дії за заявою стягувача чи боржника або
з власної ініціативи на строк до десяти
робочих днів. Про відкладення
провадження виконавчих дій державний
виконавець виносить відповідну
постанову, про що повідомляє сторонам.

Враховуючи те, що виконавче
провадження було відкрито 06.11.2013 року,
та по цей час виконавцем було
направлено лише два запити: у ПФУ в
Арцизькому районі Одеської області та
ДАІ (а.с.11-14) та знов таки, враховуючи
відсутність в матеріалах справи
належним чином посвідченої копії
виконавчого провадження неможливо
встановити які обставини
перешкоджають державному виконавцю
виконати судове рішення.

Між тим, згідно зі ст. 55 Конституції
України кожному гарантується право на
оскарження в суді рішень, дій чи
бездіяльності органів державної влади,
органів місцевого самоврядування,
посадових і службових осіб. Згідно з
роз'ясненнями п. 8 Постанови ВСУ від
18.12.2009 N 14 «Про судове рішення у
цивільній справі» ухвалене у справі
рішення має бути гранично повним,
ясним, чітким, викладеним у
послідовності, встановленій статтею 215
ЦПК України, і обов'язково містити
вступну, описову, мотивувальну та
резолютивну частини. Разом з тим,
рішення не повинно містити зайвої
деталізації, яка не має правового
значення в даній справі, а також
незрозумілих словосполучень, занадто
довгих речень, через які викладення
фактичних обставин важко сприймається.
Таким чином, процесуальне рішення
суду повинно бути чітким, зрозумілим,
що буде сприяти його однозначне
сприйняття всіма категоріями
учасників цивільного провадження.

Скасовуючи ухвалу суду першої
інстанції та передаючи справу на новий
розгляд колегія суддів виходить з того,
що розгляд скарги за правилами розділу
VII ЦПК України є формою судового
контролю за виконанням судових рішень,
яке характеризується особливим
порядком розгляду звернення до суду.
Виходячи зі ст. 6 Конвенції про захист
прав людини та основних свобод від
04.11.1950 р., права людини вважаються
захищеними лише після повного
виконання рішення суду. Невиконання
судового рішення є порушенням права
особи на суд і стаття 6 Конвенції
втрачає свій сенс. Оскільки закон
встановлює строки на примусове
виконання рішення суду - 2 місяці, які,
як вбачаються з матеріалів справи, вже
закінчились, то виходячи з поділу
обов'язку доведення, не скаржник, а
особа чиї дії (бездіяльність)
оскаржуються, повинен довести, що ним
були вчинені всі дії передбачені
законом «Про виконавче провадження»
для своєчасного виконання рішення
суду. На пропуск строку, встановленого
законом на виконання рішення суду
фактично посилався і скаржник.
Оскільки судом першої інстанції не
було приєднано копії матеріалів
виконавчого провадження, тобто
порушено процедуру розгляду скарги, а
представник особи, чиї дії
оскаржуються до суду не з'явився, то
апеляційний суд позбавлений
можливості вирішити скаргу по суті.
Оскільки судом першої інстанції
порушені норми процесуального права,
колегія суддів скасовує прийняте
процесуальне рішення суду першої
інстанції на підставі п. 4 ч. 1 ст. 311 ЦПК
України та передає розгляд скарги на
новий розгляд.

На підставі та керуючись ст.ст. 303, 304, 307,
311, 314, 315 ЦПК України, судова колегія,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства
«Енергопостачальна компанія
«Одесаобленерго» на ухвалу Арцизького
районного суду Одеської області від 09
квітня 2014 року - задовольнити частково.

Ухвалу Арцизького районного суду
Одеської області від 09 квітня 2014 року -
скасувати.

Питання передати на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення та подальшому оскарженню
не підлягає.

Судді апеляційного суду Одеської
області А.І.
Дрішлюк

О.М. Таварткіладзе

А.М. Кварталова