АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ
Справа № 216/8601/13-ц
Головуючий в 1 -й інстанції
Провадження 22ц/774/1628/К/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Дніпропетровської
області у складі:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Михайлів Л.В.,
Турік В.П.,

при секретарі: Булах К.А.,

за участю: позивача ОСОБА_2, яка є також
представником позивача ОСОБА_3,
представника відповідача Алексейчук
Марії Павлівни,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі апеляційну
скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3 на рішення
Центрально-Міського районного суду
м.Кривого Рогу від 10 червня 2014 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2,
ОСОБА_3 до виконавчого комітету
Центрально- Міської районної у місті
ради, публічного акціонерного
товариства комерційний банк
«ПриватБанк», третя особа на стороні
позивачів ОСОБА_5, про визнання факту
належності майна спадкодавцю на праві
приватної власності, визнання права
приватної спільної часткової
власності в порядку спадкування на
частки будинку, господарських споруд і
грошових внесків по банківському
вкладу, -

В С Т А Н О В И Л А :

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до
виконавчого комітету Центрально-
Міської районної у місті ради,
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» про
визнання факту належності майна
спадкодавцю на праві приватної
власності, визнання права приватної
спільної часткової власності в порядку
спадкування на частки будинку,
господарських споруд і грошових
внесків по банківському вкладу.
Уточнивши позовні вимоги, в останній їх
редакції позивачі просили суд
встановити факт належності їхньому
батькові ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, на праві приватної
власності будинку АДРЕСА_1 з
господарськими будівлями та грошових
внесків по вкладу до ПАТ КБ
«ПриватБанк» за договором SAMDN 0169,
рахунок НОМЕР_1 в UAH, дата відкриття 20
березня 2007 року (сума вкладу - 5 000 грн,
сума нарахованих відсотків - 3 365 грн 73
коп.); визнати за ОСОБА_2 та ОСОБА_3, за
кожним окремо, право приватної
спільної часткової власності в порядку
спадкування за законом після смерті
батька ОСОБА_6 на 1/3 частку будинку
АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та
1/3 частку грошових внесків по вкладу до
ПАТ КБ «ПриватБанк».

В обґрунтування позову ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 зазначили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер
їхній батько, ОСОБА_6, який також є
батьком третьої особи на стороні
позивачів ОСОБА_5 Як спадкоємці першої
черги за законом кожен з позивачів
мають право на спадкування 1/3 частки
спадкового майна після смерті батька,
яке складається з будинку АДРЕСА_1 та
господарських будівель і грошових
внесків по вкладу до ПАТ КБ
«ПриватБанк» за договором SAMDN 0169,
рахунок НОМЕР_1 в UAH, дата відкриття 20
березня 2007 року (сума вкладу - 5 000 грн,
сума нарахованих відсотків - 3 365 грн 73
коп.). Постановою нотаріуса від 26 квітня
2013 року позивачам відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину з
підстав відсутності
правовстановлюючого документа на
спірний будинок, який за життя належав
їхньому батькові. У зв'язку з тим, що
позивачі не мають можливості оформити
право на спадщину після смерті батька,
вони звернулися до суду з даним
позовом.

Рішенням Центрально-Міського
районного суду м.Кривого Рогу від 10
червня 2014 року у задоволенні позову
відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачі,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просять рішення суду скасувати та
ухвалити нове рішення про задоволення
їх позовних вимог.

Зокрема, апелянти посилаються на те, що
суд, зазначаючи у рішенні про те, що
позивачами пред'явлено позов до
неналежного відповідача, не зазначив
належного відповідача та безпідставно
зазначив про те, що позивачами не
надано доказів порушення
відповідачами їхніх прав, оскільки
дане порушення полягає у тому, що
виконком Центрально-Міської районної у
місті ради та ПАТ КБ «ПриватБанк» не
мають можливості видати їм оригінали
або дублікати документів, необхідних
для оформлення спадщини.

Судом, на думку апелянтів, не дано
належної правової оцінки копіям
документів, що підтверджують факт
належності за життя їхньому батькові
ОСОБА_6 спірного будинку з
господарськими спорудами та наявності
банківського рахунку.

Крім того, судом не взято до уваги, що
Банк не має можливості видати
позивачам дублікат договору вкладу,
укладений між ним та батьком позивачів
ОСОБА_6, через відсутність оригіналу
зазначеного договору, в той час, як в
електронній системі Банку договір є
активним і на його рахунку знаходиться
8973,39 грн.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги і заявлених
позовних вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
помер батько позивачів і третьої особи
на стороні позивачів ОСОБА_6

Позивачі, як спадкоємці першої черги за
законом, звернулися до нотаріуса із
заявами про прийняття спадщини за
законом і про видачу свідоцтв про право
на спадщину за законом.

Постановою від 26 квітня 2013 року
позивачам відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом після смерті ОСОБА_6 у зв'язку з
відсутністю права власності на
спадкове майно.

Згідно листа Криворізької філії
державного нотаріального архіву в
Дніпропетровській області від 21
березня 2013 року, договору про надання у
безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва
індивідуального житлового будинку
АДРЕСА_1 від 25 червня 1957 року в фондах
нотаріальних документів за 1957 рік не
виявлено.

Відповідно до листа виконавчого
комітету Центрально-Міської районної в
місті ради від 20 травня 2013 року він не
має повноважень на видачу дублікату
зазначеного договору.

Листом виконавчого комітету
Центрально-Міської районної в місті
ради від 16 липня 2013 року на звернення
позивачів щодо видачі оригіналу
вказаного договору та акта Державної
технічної комісії по прийманню в
експлуатацію індивідуального
житлового будинку, господарських та
побутових споруд від 4 грудня 1997 року,
їм повідомлено, що прийняти відповідне
рішення про видачу таких документів на
ім.*я померлого ОСОБА_6 виконком не має
можливості.

Згідно із листом архівного відділу
виконавчого комітету Криворізької
міської ради від 6 травня 2014 року
документи фонду «Виконком Центрально-
Міської районної Ради народних
депутатів» за 1957 рік на зберігання до
архівного відділу не надходили, в
документах зазначеного фонду за 1997 рік
рішення щодо прийняття в експлуатацію
спірного будинку відсутнє.

У довідці КП ДОР «Криворізьке бюро
технічної інвентаризації» від 24 квітня
2014 року зазначено, що відповідно до
даних архівної справи станом на 31
грудня 2012 року право власності на
будинок АДРЕСА_1 з надвірними
побудовами зареєстровано на ім'я
ОСОБА_6

Відповідно до інформаційної довідки з
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно від 28 квітня 2014 року, у
Державному реєстрі речових прав на
нерухоме майно відомості стосовно
спірного будинку відсутні.

Листом Першої Криворізької державної
нотаріальної контори повідомлено, що
після смерті ОСОБА_6 свідоцтво про
право на спадщину не видавалось.

Згідно довідки ПАТ КБ «ПриватБанк»
копія договору SAMDN 0169 від 20
березня 2007 року не знайдена, в
електронній системі банка договір є
активним і на рахунку станом на 6 травня
2014 року знаходиться 8 973 грн 39 коп.

Звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2
та ОСОБА_3 посилалися на те, що не мають
змоги отримати дублікати
правоустановчих документів на
спадкове майно після смерті батька,
тому з урахуванням постанови нотаріуса
про відмову у видачі їм свідоцтва про
право на спадщину з цих підстав,
просили задовольнити їх позовні
вимоги.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачами не доведено, яким чином були
порушені, невизнані або оспорені їхні
права, свободи чи інтереси діями або
бездіяльністю відповідачів стосовно
заявлених позовних вимог, клопотання
про заміну неналежного відповідача
належним протягом розгляду справи ними
не заявлено.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком суду першої інстанції з
огляду на наступне.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст.1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1222 ЦК України
спадкоємцями за заповітом і за законом
можуть бути фізичні особи, які є живими
на час відкриття спадщини, а також
особи, які були зачаті за життя
спадкодавця і народжені живими після
відкриття спадщини.

Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у
першу чергу право на спадкування за
законом мають діти спадкодавця, у тому
числі зачаті за життя спадкодавця та
народжені після його смерті, той з
подружжя, який його пережив, та батьки.

Статтею 392 ЦК України передбачено, що
право власності спадкоємця на спадкове
майно підлягає захисту в судовому
порядку шляхом його визнання у разі,
якщо таке право оспорюється або не
визнається іншою особою, а також у разі
втрати ним документа, який засвідчує
його право власності.

Пунктом 23 Постанови Пленуму
Верховного суду України від 30.05.2008 № 7
«Про судову практику у справах про
спадкування» передбачено, що у разі
відмови нотаріуса в оформленні права
на спадщину особа

може звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

У пункті 37 Постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову
практику в справах про захист права
власності та інших речових прав»
роз'яснено, що з урахуванням положень
частини першої статті 15 та статті 392 ЦК
власник майна має право пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
у разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності.

Сторонами в цивільному процесі, згідно
ст.30 ЦПК, є позивач і відповідач.

У листі Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16.05.2013 року №
24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду
цивільних справ про спадкування»
роз'яснено, що відповідачами у справах
про визнання права власності в порядку
спадкування на будинки та садиби, щодо
яких відсутні правовстановлюючі
документи у зв'язку з їх втратою, є
спадкоємці, які прийняли спадщину, а
також органи, які уповноважені
видавати правовстановлюючі документи
на нерухоме майно, або ж органи, до яких
перейшли такі повноваження, та органи,
що здійснюють державну реєстрацію прав
на нерухоме майно.

Зазначені органи також можуть бути
залучені до участі в справі в якості
третіх осіб в порядку, передбаченому ч.
2 ст. 35 ЦПК. Органи, які уповноважені
здійснювати видачу правовстановлюючих
документів на нерухоме майно,
визначаються відповідно до положень
Переліку правовстановлюючих
документів, на підставі яких
провадиться реєстрація будинків та
домоволодінь у містах і селищах
міського типу

За відсутності інших спадкоємців за
заповітом і за законом, усунення їх від
права на спадкування, неприйняття ними
спадщини, а також відмови від її
прийняття відповідачами є
територіальні громади в особі
відповідних органів місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини.

Відповідно до ст.33 ЦПК України суд за
клопотанням позивача, не припиняючи
розгляду справи, замінює первісного
відповідача належним відповідачем,
якщо позов пред'явлено не до тієї особи,
яка має відповідати за позовом, або
залучає до участі у справі іншу особу
як співвідповідача.

Закріпленим в ст. 11 ЦПК України
принципу диспозитивності цивільного
судочинства та за змістом ч. 1 ст. 33 ЦК
України заміна неналежного
відповідача судом можлива лише як
результат вирішення судом клопотання
позивача про заміну первісного
відповідача належним відповідачем,
якщо позов пред'явлено не до тієї особи,
яка має відповідати за позовом.

Суд не наділений самостійним правом,
без клопотання позивача, здійснювати
заміну первісного відповідача або
залучати в якості співвідповідача іншу
особу.

Якщо позивач не заявляє клопотання про
заміну неналежного відповідача, суд
повинен відмовляти у задоволенні
позову.

Відповідно до норм Цивільного
процесуального кодексу України зі
змінами, внесеними Законом України
«Про судоустрій і статус суддів» від 07
липня 2010 року № 2453-VІ, виключено
можливість суду апеляційної інстанції
скасувати рішення у разі не
залучення особи до участі у справі і
вирішення судом першої інстанції
питання про права та обов'язки такої
особи, з направленням справи на новий
розгляд.

При цьому, апеляційний суд законодавчо
не наділено правом скасувати рішення,
після чого, залучивши на стадії
апеляційного провадження таку особу до
участі у справі, вирішити спір відносно
її прав, оскільки відповідно до норм
процесуального закону така особа має
права й обов'язки при розгляді справи в
суді першої інстанції, які порушуються
у разі відсутності участі її в цій
інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позов про
визнання права власності на майно в
порядку спадкування пред'явлено до
виконавчого комітету Центрально -
Міської районної у місті ради та
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк».

В засіданні колегії суддів позивач
ОСОБА_2 пояснила, що спору між нею,
позивачем ОСОБА_3 та їхньою сестрою -
третьою особою на стороні позивачів
ОСОБА_5, з приводу спадкового майна
після смерті їхнього батька ОСОБА_6
немає, тому вона не може бути
відповідачем у даній справі та
залучена до участі у справі в якості
третьої особи на стороні позивачів.

Пред'являючи позов до виконавчого
комітету Центрально - Міської районної
у місті ради, позивачі, на думку колегії
суддів, не взяли до уваги, що за
відсутності інших спадкоємців за
заповітом і за законом, усунення їх від
права на спадкування, неприйняття ними
спадщини, а також відмови від її
прийняття відповідачами є
територіальні громади в особі
відповідних органів місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини, або у разі наявності інших
спадкоємців за законом або за
заповітом, вони є належними
відповідачами у справі.

Як вбачається з матеріалів справи,
окрім позивачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
спадкоємцем після смерті їхнього
батька є їх сестра ОСОБА_5, яка не
залучена до участі у справі в якості
сторони у розумінні ст.30 ЦПК України, в
той час, як даний спір стосується її
прав та обов'язків. Крім того,
позивачами не надано суду належних та
допустимих доказів того, що третя особа
на стороні позивачів ОСОБА_5 визнає
право позивачів на спадкування майна
після смерті їхнього батька ОСОБА_6
Також в матеріалах справи відсутні
відомості про те, що ОСОБА_5 відмовилася
від прийняття спадщини.

У зв'язку з чим, колегія суддів вважає,
що суд першої інстанції дійшов
правильного висновку про те, що позов
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 пред'явлено до
неналежного відповідача.

На підставі вищенаведеного, колегією
суддів не беруться до уваги доводи
апеляційної скарги про те, що суд,
зазначаючи у рішенні про те, що
позивачами пред'явлено позов до
неналежного відповідача, не зазначив
належного відповідача.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що
судом не дано належної правової оцінки
копіям документів, що підтверджують
факт належності за життя їхньому
батькові ОСОБА_6 спірного будинку з
господарськими спорудами та наявності
банківського рахунку, не беруться до
уваги колегією суддів, оскільки не
можуть бути підставою для задоволення
позову, пред*явленого до неналежного
відповідача. Крім того, відмова у
задоволенні даного позову не позбавляє
позивачів звернутися до суду з таким
позовом до належних відповідачів.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що судом не взято до уваги, що Банк не
має можливості видати позивачам
дублікат договору вкладу, укладений
між ним та батьком позивачів ОСОБА_6,
через відсутність оригіналу
зазначеного договору, в той час, як в
електронній системі Банку договір є
активним і на його рахунку знаходиться
8973,39 грн., не можуть бути взяті до уваги
колегією суддів, оскільки висновків
суду не спростовують.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду відповідає
вимогам матеріального та
процесуального права, у зв'язку з чим
відсутні підстави для задоволення
апеляційної скарги, а рішення суду
повинно бути залишено без змін на
підставі ст. 308 ЦПК України .

Керуючись ст.ст. 303, 307, ст.308, 313, 314,
316 ЦПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И
Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_3
відхилити.

Рішення Центрально-Міського районного
суду м.Кривого Рогу від 10 червня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: