Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/778/3439/14
Головуючий у 1 інстанції: Крамаренко
Суддя-доповідач: Савченко О.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

„07" серпня 2014 року
м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Савченко О.В.

суддів: Гончар М.С., Дашковської А.В.

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою Публічного
акціонерного товариства „УкрСиббанк"
на ухвалу Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 01
листопада 2013 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа:
Акціонерний комерційний інноваційний
банк „УкрСиббанк", про виділ частки із
майна, що є у спільній частковій
власності,-

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2012 року ОСОБА_2 звернулася до
суду із позовом про виділ частки із
майна що є у спільній частковій
власності, в якому просила виділити їй
в рахунок 1/2 частини торгово-готельного
комплексу АДРЕСА_1 основну будівлю «Д»,
ґанок до «Д», балкон до «Д», сходи до
«Д», основну будівлю «А», навіс «Г»,
частину паркану №3, частину замощення
II, замощення

Ухвалою Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 01
листопада 2013 року визнано мирову угоду,
укладену між ОСОБА_2 та ОСОБА_3, згідно
якої:

Виділено в натурі ОСОБА_2 1/2 частку
торгово-готельного комплексу АДРЕСА_1
відповідно до варіанту № 2 висновку
судової будівельно-технічної
експертизи № 142 від 30.04.2013 року, а саме: -
приміщення основної будівлі літ. «Д»
-«готель»: приміщення № 101- кімната,
приміщення № 102 - санвузол, приміщення
№ 103 - кімната, приміщення № 104 -
санвузол, приміщення № 105 - кімната,
приміщення № 106 -санвузол, приміщення №
201 - кімната, приміщення № 202 - санвузол,
приміщення № 203 -кімната, приміщення №
204 - санвузол, приміщення № 205 - кімната,
приміщення № 206 - санвузол, приміщення
№ 301 - кімната, приміщення № 302 -
санвузол, приміщення № 303 -кімната,
приміщення № 304 - санвузол, приміщення
№ 305 - кімната, приміщення № 306 -
санвузол; влаштовані до приміщень
будівлі літ. «Д» балкони: № 105, № 201,203,205,
№ 205, № 301, 303, 305, № 305; приміщення
надбудови літ. «Мс» - «мансарда»:
приміщення № 406 - кімната, приміщення №
405 - санвузол, приміщення № 404 -
допоміжне, приміщення № 407 - кімната,
приміщення № 408 - санвузол, приміщення
№ 409 - кімната; та належне нерухоме
майно: ганок до літ. «Д», сходи до літ.
«Д», сходи до літ. «Мс», частину балкону
до літ. «Мс»

Залишено в натурі ОСОБА_3 в рахунок 1/2
частки торгово-готельного
комплексу, розташованого по АДРЕСА_1

- приміщення основної будівлі літ. «В» -
«готель»: приміщення № 101- кімната,
приміщення № 102 - санвузол, приміщення
№ 103 - кімната, приміщення № 104 -
санвузол, приміщення № 105- санвузол,
приміщення № 106 - кімната, приміщення №
201 - кімната, приміщення № 202 - санвузол,
приміщення № 203 - кімната, приміщення №
204 - санвузол, приміщення № 205 - санвузол,
приміщення № 206 - кімната, приміщення №
301 - кімната, приміщення № 302 - санвузол,
приміщення № 303 - кімната, приміщення №
304 - санвузол, приміщення № 305 - санвузол,
приміщення № 306 - кімната; влаштовані до
приміщень будівлі літ. «В» балкони: №
106, № 201, 203, 206, № 206, № 301, № 301, 303, 306, № 306;
приміщення надбудови літ. «Мс» -
мансарда»: приміщення № 401 - кімната,
приміщення № 402 - кімната,приміщення №
403 - санвузол; приміщення основної
будівлі літ. «Б» - «кафе»; приміщення
основної будівлі літ. «А» - «кафе-бар»;
та належне нерухоме майно: ґанок до літ.
«В», сходи до літ. «В», частину балкону
до літ. «Мс», навіс літ. «Г». ворота №2,
паркан №3, замощення II, паркан №4.

2. ОСОБА_3, для використання
приміщень, що залишаються у його
користуванні, зобов'язується в строк до
01.06.2014 року виконати наступні роботи:
влаштувати сходи до надбудови літ. «Мс»
з організацією додаткового входу до
надбудови літ. «Мс».

ОСОБА_2 надає згоду на проведення
ОСОБА_3 зазначених у цьому пункті робіт
та зобов'язується не створювати
перешкод у їх проведенні.

У разі необхідності оформлення
дозвільних документів для проведення
робіт, передбачених цим пунктом
мирової угоди, ОСОБА_2 підтверджує свою
згоду на оформлення цих документів та
зобов'язується їх підписати та надати
усі необхідні з її боку документи.

ОСОБА_2 зобов'язується всіляко сприяти
проведенню робіт, передбачених цим
пунктом мирової угоди, та оформленню
необхідних документів.

3. ОСОБА_2 для проведення робіт,
вказаних у п. 2 мирової угоди,
зобов'язується виплатити ОСОБА_3
грошові кошти, відповідно до
кошторисної документації, у розмірі 62
000 (шістдесят дві тисячі) гривень
Вказані кошти передаються на наступний
день після набрання даною мировою
угодою та ухвалою про її затвердження
законної сили.

4. ОСОБА_2 зобов'язується до 01.05.2014
року демонтувати та винести з
приміщення літ. «А» електричну
установку.

5. До 01.04.2014 року ОСОБА_3 та ОСОБА_2
зобов'язуються звільнити приміщення,
які вони займали до виділу в натурі, та
які у зв'язку з виділом, до їх
користування не перешли.

Провадження у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділ частки із
майна, що є у спільній частковій
власності, закрито.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою,
третя особа по справі ПАТ «УкрСиббанк»
подало апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на порушення судом першої
інстанції норм процесуального та
матеріального права, просить ухвалу
суду скасувати, справу направити до
суду першої інстанції для продовження
розгляду по суті.

Заслухавши у засіданні апеляційного
суду доповідача, пояснення учасників
процесу, перевіривши матеріали справи
та доводи скарги, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Згідно ч.1 ст. 175 ЦПК України мирова
угода укладається з метою врегулювання
спору на основі взаємних поступок і
може створювати лише права та обов"язки
сторін та предмета позову.

Виходячи зі змісту зазначеної норми,
мирова угода - це досягнута між
сторонами в ході судового розгляду і
під контролем суду заснована на
взаємних поступках угода, яка по новому
визначає їх суб"єктивні права та
обов"язки не тільки процесуальні, а й
матеріальні.

До мирової угоди мають застосовуватися
основні вимоги, додержання яких є
необхідним для чинності правочину.

Отже, мирова угода - це
цивільно-правове зобов"язання та до
нього застосовуються загальні правила
цивільного судочинства.

З позовної заяви ОСОБА_2 вбачається, що
вона звернулася до суду із позовом до
ОСОБА_3 про виділ частки із майна, що є у
спільній частковій власності,
вказавши, що на підставі рішення
постійно діючого третейського суду при
Українській Товарній Біржі
„Українська Товарна Біржа" за
сторонами було визнано право власності
на 1 / 2 частину за кожним на окремий
об"єкт нерухомості - бар № 1, літ.А,
розташований по АДРЕСА_1, право
власності зареєстровано 02.06.2006 року.

Рішенням Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 13.10.2006
року за стронами в рівних частках було
визнано право власності на кафе-бар „Б"
та навіс „Г" , які розташовані за
вказаною адресою.

Зазначені об"єкти розташовані на
земельній ділянці площею 0,0665 га, яка на
підставі договору оренди від 25 липня
2005 року була передана в оренду
Бердянською міською радою ПП ОСОБА_3, а
за договором оренди землі від 06.07.2011
року - передана у платне володіння та
користування Бердянською міською
радою ОСОБА_3 та ОСОБА_2, як приватним
підприємцям, для обслуговування
торгово-готельного коплексу по
АДРЕСА_1.

21.11.2006 року між ОСОБА_3 та АКІБ
„УкрСиббанк", правонаступником якого є
ПАТ „УкрСиббанк", був укладений
кредитний договір,на суму 42000
швейцарських франкыв, що дорівнює
еквіваленту 170992,96 грн. за курсом НБУ на
день укладання договору. За додатковою
угодою від 30 жовтня 2006 року сума
кредиту була збільшена до 192000
швейцарських франків, додатковою
угодою від 22 червня 2011 року банк
зобов"язався надати, а позичальник
прийняти та повернути кредит у формі
кредитної лінії, що дорівнює 2550901,10 грн.

В забезпечення виконання зобов"язань
за кредитним договором між ОСОБА_2 та
банком був укладений договір поруки, та
додаткові угоди до нього від 30 жовтня
2007 року та від 22 червня 2011 року.

Крім того, 21 листопада 2006 року між
банком та ОСОБА_3 і ОСОБА_2 був укладений
договір іпотеки нежитлового
приміщення, предметом якого була
зазначена розташована на земельній
ділянці площею 665 кв.м по АДРЕСА_1
нежитлова будівля , яка складається з
основної будівлі металевої, личкованої
цеглою, зазначеної на плані літ. „А"
загальною площею 11,9 кв.м, замощення
бетонні плити №І, замощення бетонного
№ П, паркану металевого № 1, основної
будівлі цегляної „Б" загальною площею
25,6 кв.м та навісу без обшивки „Г" площею
16,0 кв.м.

За додатковою угодою від 30 жовтня 2007
року пунк 1.4.3 розділу 1 „Предмет
договору" був доповнений, предметом
договору крім основної будівлі
металевої, личкованої цеглою,
зазначеної на плані літ. „А" загальною
площею 11,9 кв.м, замощення бетонні плити
№І, замощення бетонного № П, паркану
металевого № 1, основної будівлі
цегляної „Б" загальною площею 25,6 кв.м
та навісу без обшивки „Г" площею 16,0
кв.м, було зазначено також основна
будівля( трьохповерхова) з ракушняка,
сейдингу „В" площею 171,4 кв.м, ганок
бетонний до „В", два балькони
дерев"яних до „В", сходи металеві до
„В", тераса бетонна „В", ворота
металеві № 2, паркан залізобетонний № 3.

Рішенням Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 30.05.2008
року за сторонами у рівних частках було
визнано право власності на самовільно
зведену основну будівлю „Д" по АДРЕСА_1.

Посилаючись на те, що між сторонами
виник спір про порядок володіння та
користування майном, що є їх спільною
частковою власністю і частина якого
перебуває в іпотеці, в порядку ч.2 ст. 358
ЦК України в рахунок 1 / 2 частки зі
спільного майна у виді
торгово-готельного комплексу АДРЕСА_1,
ОСОБА_2 просила виділити їй основну
будівлю „Д", ганок до „Д", балкон до „Д",
сходи до „Д", будівлю літ. „А",
навіс літ. „Г", частину паркану № 3,
частину замощення П, замощення І.

Залучений до участі у справі в якості
третьої особи АКІБ „УкрСиббанк" в
особі Бердянського відділення,
заперечень проти позову не надавав,
хоча про місце та час розгляду справи
повідомлявся(а.с.112,113,142,143).

Відповідно до ст.ст. 292,293 ЦПК України
ухвала суду першої інстанції щодо
визнання мирової угоди за клопотанням
сторін може бути оскаржена в
апеляційному порядку сторонами або
іншими особами, які беруть участь у
справі, якщо суд вирішив питання про їх
права та обов"язки.

Оскаржуючи ухвалу від 01 листопада 2013
року, якою суд визнав укладену
сторонами мирову угоду, ПАТ
„УкрСиббанк" посилається, зокрема, на
те, що умови цієї мирової угоди про
виділення ОСОБА_2 приміщення основної
будівлі літ. „Д" торгово-готельного
комплексу АДРЕСА_1 суперечать
положенням ст.ст. 5,9 Закону України
„Про іпотеку" , п. 1.7 договору іпотеки
від 26.11.2006 року, яким забороняється
розпорядження предметом іпотеки без
згоди іпоткодержателя, враховуючи
також, що відповідно до п.1.8 договору
всі зроблені іпотекодавцем в період
дії договору всілякого роду
поліпшення, реконструкційні роботи,
зміни, доробки тощо автоматично стають
предметом даного договору іпотеки і не
потребують внесення змін до цього
договору іпотеки.

Між тим, колегія вважає, що зазначені
доводи банка стосовно автоматичного
включення приміщення основної будівлі
„Д" в силу ст. 9 Закону та п.1.8 договору
до складу предметів договору іпотеки, а
у зв"язку із цим про порушення прав
банка умовами укладеної сторонами
мирової угоди та про її недійсність, не
погоджуються з встановленими
фактичними обставинами справи.

Відповідно до ст. 5 Закону України „Про
іпортеку", предметом іпотеки можуть
бути один або декілька об"єктів
нерухомого майна, за умови, зокрема, що
нерухоме майно зареєстроване у
встановленому законом порядку як
окремий виділений у натурі об"єкт права
власності, якщо інше не встановлено цим
Законом.

За приписами ст. 9 вказаного Закону,
іпотекодатель має право виключно на
підставі згоди іпотекодержателя
зводити, знищувати або проводити
капітальний ремонт будівлі(споруди),
розташованої на земельній ділянці, що є
предметом іпотеки, чи здійснювати
істотні поліпшення цієї земельної
ділянки.

Правочин щодо відчуження
іпотекодавцем переданого в іпотеку
майна або його передачі в наступну
іпотеку, спільну діяльність, лізінг,
оренду чи користування без згоди
іпотепкодержателя є недійсним( ст. 12
Закону).

Визнаючи досягнуту сторонами по
справі угоду щодо розподілу між
співвласниками без згоди банку
розташованих по АДРЕСА_1 об"єктів
нерухомості шляхом виділення ОСОБА_2 в
натурі основної будівлі „Д" та
залишенням решті об"єктів ОСОБА_3, суд
виходив з того, що умови цієї угоди
стосуються лише прав і обов"язків її
сторін, а права банку, як
іпотекодержателя, у даному випадку не
порушуються.

З вказаним висновком слід погодитися,
враховуючи, що спірні будівлі, у тому
числі перелічені у п.1.4.3 договору
іпотеки від 21 листопада 2006 року та
угоди про внесенні змін від 30 жовтня 2007
року(а.с.39-43) розташовані на земельній
ділянці площею 665,0 кв.м, яка предметом
іпотеки не являється, а перебуває в
довгостроковій оренді на підставі
договору від 06 липня 2011 року(а.с.19-26). У
зв"язку з цим передбачена ст. 9 Закону
умова щодо обов"язкової згоди банку, як
іпотекодержателя, на зведення
сторонами основної будівлі „Д" на
вказаній ділянці, не може вважатися
порушеною.

Суд також приймає до уваги той факт, що
рішенням Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 30.05.2008
року по справі за позовом ОСОБА_3 та
ОСОБА_2 до територіальної громади м.
Бердянська про визнання права
власності на самовільно збудоване
нерухоме майно, за позивачами було
визнано право власності на основну
будівлю „Д" по АДРЕСА_1, як на
самовільно збудоване нерухоме майно,
побудоване із порушенням умов проекту
щодо будівництва отелю(а.с.18).

На теперішній час назване рішення
набрало законної сили, є чинним, а отже
в силу ст. 14 ЦПК України обов"язковим
як для осіб, які брали участь у справі,
так і для будь-яких інших осіб та
організацій.

Між тим, після ухвалення вказаного
рішення, основна будівля „Д", як
окремий об"єкт права власності сторін,
до складу предмета іпотеки не
включався, додаткова угода про це між
банком та сторонами не укладалась.

За вказаних обставин доводи про те, що
умови укладеної сторонами мирової
угоди впливають на можливість
реалізації банком, як
іпотекодержателем, права на звернення
стягнення на передбачені умовами
договору предмети іпотеки, не можна
вважати доведеними, враховуючи при
цьому, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2, як
іпотекодателями, умови укладеної ними
мирової угоди в апеляційному порядку
оскаржені не були.

Керуючись ст.ст. 307, 312, 314, 317 ЦПК
України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «УкрСиббанк»
відхилити.

Ухвалу Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 01
листопада 2013 року по даній справі
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: