Справа № 182/3543/14-ц
Провадження № 2/0182/2500/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2014 року
м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді
Шестакової З.С.

секретаря -
Пометій Є.Т.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Нікополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, Менської районної державної
адміністрації Чернігівської області
про встановлення юридичного факту
належності документу та визнання права
власності на земельні ділянки в
порядку спадкування за законом, суд

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом про встановлення юридичного
факту належності документу та визнання
права власності на земельні ділянки в
порядку спадкування за законом.

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1
року помер її батько ОСОБА_3.

Після його смерті спадщина не
відкривалася через відсутність майна.

У травні 2012 року від своєї тітки ОСОБА_4,
яка проживає в АДРЕСА_1, їй стало відомо,
що після смерті батьків її батька -
ОСОБА_5 та ОСОБА_6, залишились земельні
частки (паї), землі колишнього КСП
„Шлях хлібороба", розміром 4,08 га в
умовних кадастрових гектарах, на
кожного. Даний факт підтверджується
сертифікатом на право на земельну
частку (пай) серії ЧН № 0177996, виданого на
ім'я ОСОБА_6 та сертифікатом на право на
земельну частку (пай) серії ЧН № 0177995,
виданого на ім'я ОСОБА_5.

Так, ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2
року. На випадок своєї смерті спадщиною
вона не розпорядилась.

Спадкоємцями першої черги на той час
були: її чоловік ОСОБА_5 та її син
(батько позивача) ОСОБА_3, які прийняли
спадщину після її смерті відповідно до
вимог ст. 549 ЦК України (в редакції 1963
року) шляхом фактичного вступу в
управління та володіння спадковим
майном, оскільки проживали разом зі
спадкодавцем на момент її смерті та
після її смерті користувались
спадковим майном. Однак, спадщину
належним чином не оформили.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_5. На
випадок своєї смерті спадщиною він не
розпорядився.

Спадкоємцем першої черги був його син
(батько позивача) ОСОБА_3, який прийняв
спадщину після смерті батька ОСОБА_5
відповідно до вимог ст. 549 ЦК України (в
редакції 1963 року), шляхом фактичного
вступу в управління та володіння
спадковим майном, оскільки постійно
проживав разом з ним та після його
смерті користувався належним
спадкодавцю майном. ОСОБА_3 також
належним чином не оформив спадщину
після смерті батька.

З 2005 року ОСОБА_3 разом з дружиною
ОСОБА_8 переїхав на постійне місце
проживання в м. Нікополь, де проживали
разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_2.

Після смерті ОСОБА_3 спадкоємцями
першої черги за законом є: його
дружина

ОСОБА_8, та їх діти: позивач ОСОБА_1 та
відповідач ОСОБА_2

ОСОБА_8 та ОСОБА_2 спадщину після смерті
ОСОБА_3 не прийняли.

Так, ОСОБА_2 постійно проживає в Молдові
та спадщину після смерті батька
приймати не бажає. ОСОБА_8 тривалий час
хворіла, тому ОСОБА_2 забрала її до себе
в Молдову, де вона ІНФОРМАЦІЯ_4 року
померла.

Позивач прийняла спадщину після смерті
батька, оскільки постійно проживала
разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час
відкриття спадщини за адресою: АДРЕСА_2.

Після отримання сертифікатів на право
на земельну частку (пай) на ім'я ОСОБА_6
та ОСОБА_5 та відповідних довідок з
відділу Держкомзему у Менському районі
та Ушнянської сільської ради, позивач
звернулася до приватного нотаріуса
Нікопольського міського нотаріального
округу Дніпропетровської області
ОСОБА_9 з заявою про видачу свідоцтва
про право власності на спадщину.

Листом-роз'ясненням приватного
нотаріуса Нікопольського міського
нотаріального округу
Дніпропетровської області ОСОБА_9 за №
130/01-16 від 13 лютого 2014 року їй було
відмовлено у вчиненні нотаріальних дій
по оформленню спадкових прав на
вищезазначене спадкове майно у зв'язку
з тим, що нею не був доведений факт
родинного зв'язку з померлим ОСОБА_3

До того ж, у сертифікаті на право на
земельну частку (пай) серії ЧН № 0177996
невірно зазначено ім'я ОСОБА_3, замість
„ОСОБА_6" помилково вказано „ОСОБА_6",
що позбавляє можливості позивача
належним чином оформити право
власності на спадкове майно.

Тому позивач просила суд встановити
юридичний факт, що сертифікат серії ЧН
№ 0177996 на право на земельну частку (пай)
розміром 4,08 га в умовних кадастрових
гектарах, виданий 26 листопада 1996 року
Менською районною державною
адміністрацією на ім'я ОСОБА_6, дійсно
належить ОСОБА_6. Та визнати не нею
право власності на земельні частки
(паї) розміром 4,08 га в умовних
кадастрових гектарах, землі колишнього
КСП „Шлях хлібороба", розташовані на
території Ушнянської сільської ради
Менського району Чернігівської
області, які належать ОСОБА_6 та ОСОБА_5
в порядку спадкування за законом після
смерті батька ОСОБА_3

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не
з'явилася, від неї надійшла заява про
розгляд справи без її участі, на
позовних вимогах наполягла та просила
їх задовольнити (а.с.34).

Відповідач ОСОБА_2 та представник
Менської районної державної
адміністрації Чернігівської області з
позовом ознайомлені, про день розгляду
справи належним чином повідомлені, в
судове засідання не з'явилися, від них
до суду надійшли письмові заяви про
розгляд справи без їх участі (а.с.26,35-38).
При цьому, ОСОБА_2 зазначила, що
спадщину після смерті батька вона не
приймала та не заперечила проти
визнання за ОСОБА_1 права власності на
спірне спадкове майно.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов наступного висновку.

Як встановлено судом, ІНФОРМАЦІЯ_2 року
померла ОСОБА_6, яка доводиться бабусею
ОСОБА_1 (а.с.12).

Після її смерті відкрилася спадщина на
земельну частку (пай) колишнього КСП
„Шлях хлібороба" розміром 4,08 га в
умовних кадастрових гектарах, землі
колишнього КСП „Шлях хлібороба",
розташовану на території Ушнянської
сільської ради Менського району
Чернігівської області, яка належала їй
на підставі сертифікату на право на
земельну частку (пай) серії ЧН № 0177996,
виданого на ім'я ОСОБА_6 (а.с.16).

Згідно схеми паювання земель КСП „Шлях
хлібороба" землям власника сертифіката
серії ЧН № 0177996 (ОСОБА_6) присвоєно
слідуючи номера паїв:

1. Рільна частка для ведення
товарного виробництва № 539

2. Сіножаті:

а) для ведення товарного
виробництва № 145

Вартість даної земельної частки (паю)
станом на 14.05.1998 р. складає 10 388,00 грн.
(а.с.18,20,22).

На випадок своєї смерті ОСОБА_6
спадщиною не розпорядилась.
Спадкоємцями першої черги на той час
були: її чоловік ОСОБА_5 та її син
ОСОБА_3, який

доводиться батьком ОСОБА_1.

Відповідно до вимог діючого на
той час законодавства, а саме, ч. 1 ст. 549
ЦК України (в редакції 1963 року),
спадкоємці прийняли спадщину після
смерті ОСОБА_6 шляхом фактичного вступу
в управління та володіння спадковим
майном, оскільки проживали разом із
спадкодавцем та після її смерті
користувались спадковим майном, однак
свідоцтво про право власності на
спадкове майно після смерті ОСОБА_6 не
отримали.

ІНФОРМАЦІЯ_3 року помер ОСОБА_5
(а.с.13).

Після його смерті відкрилася спадщина
на земельну частку (пай), яка залишилась
після смерті ОСОБА_6, та земельну частку
(пай) колишнього КСП „Шлях хлібороба"
розміром 4,08 га в умовних кадастрових
гектарах, землі колишнього КСП „Шлях
хлібороба", розташовані на території
Ушнянської сільської ради Менського
району Чернігівської області, яка
належала йому на підставі сертифікату
на право на земельну частку (пай) серії
ЧН № 0177995, виданого на ім'я ОСОБА_5 (а.с.17).

До того ж, згідно схеми паювання
земель КСП „Шлях хлібороба" землям
власника сертифіката серії ЧН № 0177995
(ОСОБА_5) присвоєно слідуючи номера
паїв:

1. Рільна частка для ведення
товарного виробництва № 538

2. Сіножаті:

а) для ведення товарного виробництва
№ 144

Вартість даної земельної частки (паю)
станом на 09.03.1999 р. складає 21 503,16 грн.
(а.с.18,19,21).

На випадок своєї смерті спадщиною він
не розпорядився. Спадкоємцем першої
черги був його син ОСОБА_3, який
доводиться батьком ОСОБА_1

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 549 ЦК
України (в редакції 1963 року) ОСОБА_3
прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5
шляхом фактичного вступу в управління
та володіння спадковим майном,
оскільки проживав разом з батьком та
після його смерті користувався
спадковим майном, однак свідоцтво про
право власності на спадкове майно
після смерті ОСОБА_5 він не отримав,
оскільки захворів та разом із дружиною
переїхав на постійне місце проживання
в АДРЕСА_3 до позивача ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 року батько позивача
ОСОБА_3 помер (а.с.14).

На випадок своєї смерті ОСОБА_3
спадщиною не розпорядився.

Спадкоємцями першої черги за законом
після смерті ОСОБА_3 згідно із ст. 1261 ЦК
України є його дружина ОСОБА_8 та його
діти: позивач ОСОБА_1 та відповідач
ОСОБА_2

У встановлений законом строк позивач
не зверталась до нотаріальної контори
з заявою про прийняття спадщини після
смерті батька, оскільки вважала, що
спадкового майна не існує. На той час їй
не було відомо про наявність земельних
часток (паїв), які належать батькам
ОСОБА_3

Однак, відповідно до вимог п. 3 ст. 1268 ЦК
України прийняла спадщину, оскільки
постійно проживала разом із
спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття
спадщини за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.15).

Інші спадкоємці ОСОБА_8 та ОСОБА_2
спадщину після смерті ОСОБА_3 не
прийняли. ОСОБА_2 є громадянкою
Республіки Молдова, постійно проживає
в м. Кишинів та спадщину після смерті
батька приймати не бажає. ОСОБА_8
тривалий час хворіла, тому ОСОБА_2
забрала її до себе в Молдову, де вона
ІНФОРМАЦІЯ_4 року померла (а.с.36-40).

У травні 2012 року позивач від своєї
тітки ОСОБА_4, яка проживає в АДРЕСА_1,
дізналася, що після смерті бабусі
ОСОБА_6 та дідуся ОСОБА_5 залишились
земельні частки (паї) колишнього КСП
„Шлях хлібороба" розміром 4,08 га в
умовних кадастрових гектарах, на
кожного.

Після отримання у травні 2014 року
сертифікатів на право на земельну
частку (пай) на ім'я ОСОБА_6 і ОСОБА_5 та
відповідних довідок з відділу
Держкомзему у Менському районі та
Ушнянської сільської ради (а.с.16-22),
ОСОБА_1 звернулася до приватного
нотаріуса Нікопольського міського
нотаріального округу
Дніпропетровської області ОСОБА_9 з
заявою про прийняття спадщини.

Листом-роз'ясненням приватного
нотаріуса Нікопольського міського
нотаріального округу

Дніпропетровської області ОСОБА_9 за №
130/01-16 від 13 лютого 2014 року їй було
відмовлено у вчиненні нотаріальних дій
по оформленню спадкових прав на
вищезазначене спадкове майно у зв'язку
з тим, що нею не був доведений факт
родинного зв'язку з померлим ОСОБА_3, та
у сертифікаті на право на земельну
частку (пай) серії ЧН № 0177996 невірно
зазначено ім'я ОСОБА_3, замість „ОСОБА_6"
помилково вказано „ОСОБА_6", що
позбавляє можливості позивача
належним чином оформити право
власності на спадкове майно (а.с.23).

У суду не викликає сумніву той факт, що
сертифікат на право на земельну частку
(пай) серії ЧН № 0177996 дійсно видавався
ОСОБА_6 (а.с.16).

Встановлення факту належності ОСОБА_6
сертифікату на право на земельну
частку (пай) серії ЧН № 0177996, виданого на
ім'я ОСОБА_6 ОСОБА_1, необхідно для
прийняття спадщини.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). Спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом. До складу спадщини входять усі
права та обов'язки, що належали
спадкодавцеві на момент відкриття
спадщини і не припинилися в наслідок
його смерті.

Згідно ст. 1225 ЦК України право
власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців на загальних
підставах, із збереженням її цільового
призначення.

Відповідно до ст. 81 Земельного кодексу
України громадяни України набувають
права власності на земельні ділянки,
зокрема, на підставі прийняття
спадщини.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного
суду України від 30.05.2008 року № 7 „Про
судову практику у справах про
спадкування" також визначено, що
відповідно до статті 1225 ЦК України
право власності на земельну ділянку
переходить до спадкоємців за
загальними правилами спадкування (зі
збереженням її цільового призначення)
при підтвердженні цього права
спадкодавця державним актом на право
власності на землю або іншим
правовстановлюючим документом.

Згідно п. 4.20 Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України,
затвердженого Наказом Міністерства
юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5
„Про затвердження Порядку вчинення
нотаріальних дій нотаріусами України",
видача свідоцтва про право на спадщину
на земельну ділянку нотаріусом
проводиться на підставі документів,
оформлених відповідно до статті 19
Закону України „Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" та витягу з
Державного земельного кадастру.

Ст. 19 Закону України „Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень"
передбачено, що державна реєстрація
прав проводиться на підставі:

1) договорів, укладених у порядку,
встановленому законом;

2) свідоцтв про право власності на
нерухоме майно, виданих відповідно до
вимог цього Закону;

3) свідоцтв про право власності,
виданих органами приватизації
наймачам житлових приміщень у
державному та комунальному житловому
фонді;

4) державних актів на право власності
або постійного користування на
земельну ділянку у випадках,
встановлених законом;

5) рішень судів, що набрали законної
сили;

6) інших документів, що підтверджують
виникнення, перехід, припинення прав
на нерухоме майно, поданих органу
державної реєстрації прав разом із
заявою.

Із зазначених норм закону
вбачається, що оскільки внесення
виправлень до державних актів або
сертифікатів на право приватної
власності на землю на даний час законом
не передбачено, а без державного акту
на право приватної власності на землю
отримати свідоцтво про право на
спадщину на земельну ділянку
неможливо, то оформити право на
спадщину на земельні частки (паї) у
нотаріуса ОСОБА_1 позбавлена
можливості.

Враховуючи те, що позивач являється
спадкоємцем першої черги за законом
після смерті ОСОБА_3 (а.с.9,11), який
успадкував спірне спадкове майно після
смерті батьків ОСОБА_6 та ОСОБА_5;
прийняла спадщину відповідно до вимог
п. 3 ст. 1268 ЦК України; відповідач ОСОБА_2
спадщину не прийняла та позовні вимоги
позивача визнала, суд вважає доцільним
задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та
визнати за нею право власності на
земельні частки (паї) землі колишнього
КСП „Шлях хлібороба" розміром 4,08 га в

умовних кадастрових гектарах,
розташованих на території Ушнянської
сільської ради Менського району
Чернігівської області, які належали
ОСОБА_6 та ОСОБА_5

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст.ст. 10, 11, 15, 37, 57, 60, 212-215, 218, 224,
256, 259 ЦПК України, 529, 549 ЦК України (в
редакції 1963 року), 1216-1218, 1225, 1261, 1263, 1268 ЦК
України (в редакції 2004 року), 81 ЗК
України, Закону України „Про державну
реєстрацію речових прав на нерухоме
майно та їх обтяжень" суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Встановити юридичний факт належності
ОСОБА_6 сертифікату серії ЧН № 0177996 на
право на земельну частку (пай) розміром
4,08 га в умовних кадастрових гектарах,
землі колишнього КСП „Шлях хлібороба",
розташовану на території Ушнянської
сільської ради Менського району
Чернігівської області, виданого 26
листопада 1996 року Менською районною
державною адміністрацією на ім'я
ОСОБА_6.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
земельну частку (пай) розміром 4,08 га в
умовних кадастрових гектарах, землі
колишнього КСП „Шлях хлібороба",
розташовану на території Ушнянської
сільської ради Менського району
Чернігівської області, яка належала
ОСОБА_6, та якій присвоєно слідуючи
номера паїв: рільна частка для ведення
товарного виробництва № 539; сіножаті: а)
для ведення товарного виробництва № 145,
в порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2
року та ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
року.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на
земельну частку (пай) розміром 4,08 га в
умовних кадастрових гектарах, землі
колишнього КСП „Шлях хлібороба",
розташовану на території Ушнянської
сільської ради Менського району
Чернігівської області, яка належала
ОСОБА_5 та якій присвоєно слідуючи
номера паїв: рільна частка для ведення
товарного виробництва № 538; сіножаті: а)
для ведення товарного виробництва № 144,
в порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_6, померлої ІНФОРМАЦІЯ_2
року, ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_3
року та ОСОБА_3, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
року.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом 10
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: З. С. Шестакова