Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4077/14-ц
Провадження №: 6/332/251/14
У Х В А Л А

іменем України

13 серпня 2014 р. Заводський районний суд
м. Запоріжжя у складі головуючого судді
Ретинської Ю.І., при секретарі Івановій
Д.В., розглянувши у відкритому судовому
засіданні подання Заводського відділу
державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції про розгляд питання про
тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся Заводський відділ
державної виконавчої служби ЗМУЮ з
поданням про розгляд питання про
тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України. В поданні
зазначено, що на примусовому виконанні
в Заводському ВДВС ЗМУЮ знаходиться
зведене виконавче провадження № 2-927/11,
виданого 29.07.2011 року Заводським
районним судом м. Запоріжжя про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2
аліменти на утримання дитини
Олександра, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4
частини доходу щомісячно до повноліття
дитини. Боржник ухиляється від сплати
боргу, на виклики державного виконавця
не реагує. Посилаючись на Закони
України «Про виконавче провадження»,
«Про порядок виїзду з України та
в’їзду в Україну громадян України»
просять розглянути питання про
тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України.

В судове засідання представник
Заводського ВДВС ЗМУЮ не з’явився,
надавши клопотання про розгляд подання
без її участі.

Дослідивши подання та надані матеріали
виконавчого провадження, суд вважає, що
воно не підлягає задоволенню з таких
підстав.

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження», державний
виконавець під час здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника-фізичної особи
або керівника боржника-юридичної особи
за межі України – до виконання
зобов'язань за рішенням.

Саме невиконання боржником самостійно
зобов'язань протягом строку, вказаного
в постанові про відкриття виконавчого
провадження, не може свідчити про
ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням
обов'язків.

На момент звернення до суду з поданням
факт ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, повинен вже відбутися і бути
об'єктивно наявним та вбачатися з
матеріалів виконавчого провадження.

У зв'язку із цим про ухилення боржника
від виконання покладених на нього
рішенням обов'язків у виконавчому
провадженні може свідчити невиконання
ним своїх обов'язків, передбачених ч. 6
ст. 12 Закону «Про виконавче
провадження», зокрема, не утримання від
вчинення дій, які унеможливлюють чи
ускладнюють виконання рішення;
ненадання у строк, встановлений
державним виконавцем, достовірних
відомостей про свої доходи та майно, у
тому числі про майно, яким він володіє
спільно з іншими особами, про рахунки у
банках чи інших фінансових установах;
несвоєчасна явка за викликом
державного виконавця; неповідомлення
державному виконавцю про майно, що
перебуває в заставі або в інших осіб, а
також про кошти та майно, належні
боржникові від інших осіб.

Із наданого подання вбачається, що
державний виконавець не надав
будь-яких доказів про повідомлення
боржника щодо відкриття виконавчого
провадження та ухилення його від
виконання зобов'язань, тобто не надано
документів, які б свідчили про те, що у
боржника є майно або грошові кошти на
рахунках, а він ухиляється від сплати
аліментів.

Також, державним виконавцем не надано
доказів, того, що боржник повідомлений
про направлення до суду подання про
встановлення тимчасового обмеження у
праві виїзду.

Крім цього, відповідно до ст. 2 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в'їзду в Україну громадян України» № 3857
від 21.01.1994 року, паспорт громадянина
України для виїзду за кордон є
документом, який дає право на виїзд з
України і в'їзд в Україну.

Однак в матеріалах подання не
міститься жодних відомостей про
отримання ОСОБА_1 паспорту для виїзду
за кордон, оскільки без отримання
паспорту останній не має права та
можливості виїхати за межі України.

На підставі викладеного суд вважає, що
у задоволенні клопотання слід
відмовити з вищенаведених підстав.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст.293, 377-1 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання Заводського
відділу державної виконавчої служби
Запорізького міського управління
юстиції про розгляд питання про
тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві
виїзду за межі України - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана
апеляція в апеляційний суд Запорізької
області через Заводський районний суд
м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 5 днів з дня її
винесення.

Суддя: Ю.І.
Ретинська