Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року Новогродівський
міський суд Донецької області

в складі: головуючого судді Пархоменко
О. Ф.

при секретарі Комарової Т.Ю.

з участю : позивача ОСОБА_1

представника
відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Новогродівка цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
зміну прізвища дитини,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 знаходилися в
зареєстрованому шлюбі з 04.08.2003 року,
від якого мають сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

22.05.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_3 про зміну прізвища
дитини, вказуючи на те, що шлюб з
відповідачем не склався і рішенням
Новогродівського міського суду від
01.09.2009 року шлюб було розірвано. Після
розлучення відповідач сплачує
аліменти на утримання дитини, однак
розвитком дитини він не цікавиться, не
спілкується з дитиною, з днем
народження не вітає. 15.10.2013 року вона
зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 та змінила
прізвище на ОСОБА_1. Син також бажає
змінити прізвище на ОСОБА_4. Вона
неодноразово зверталася до
відповідача але на телефонні дзвінки
він не відповідає, а рекомендований
лист із заявою відмовився отримувати
на пошті. Вважає, що зміна прізвища
дитини не суперечить інтересам дитини
та не порушує правовідносин між
батьком та дитиною.

Позивач в судовому засіданні
підтримала позов, наполягає на його
задоволенні.

Відповідач з позовом категорично не
згодний, надав суду заперечення, в
якому зазначив, що позивачка вирішила
змінити прізвище дитині із власних
безпідставних, не переконливих
міркувань і задумів, щоб йому
помститися та вчинити тим самим йому
своєрідне покарання. Вважає, що вона
впливає на сина, маніпулює його
свідомістю, а тому не враховує їх
кровні з сином інтереси. Вважає, що син,
якому всього 10 років, не може
самостійно приймати рішення про зміну
прізвища. Він працює та відповідально
відноситься до своїх обов»язків по
утриманню сина, сплачує хороші
аліменти. Він має однакові права з
відповідачкою відносно сина, але вона
перешкоджає його побачень з сином. В
силу можливості він приносив для сина
подарунки у вигляді солодощів, але
відповідачка висловлювала образливим
чином небажання бачити його та його
подарунки, погрожуючи викинути їх на
смітник, та всіляко нав»язує синові
відвикання від батька з подальшим
забуванням про рідного батька. Крім
того, відповідач посилається на ст..148
СК України, вказуючи на те, що при
вирішенні питання про зміну прізвища
дитини необхідна наявність згоди на це
обох батьків, а він такої згоди не дає.
Просить відмовити у задоволенні
позову.

В судове засідання відповідач надав
заяву, в якій просить справу розглядати
без його участі, з участю його
представника.

Представник відповідача підтримує
надане заперечення відповідача,
просить відмовити в задоволенні
позову.

Вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд вважає позов
ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну прізвища
дитини обґрунтованим, та таким, що
підлягає задоволенню.

В судовому засіданні було
встановлено, що відповідач не проживає
з позивачкою з 2008 року та, згідно копії
свідоцтва, 01.09.2009 року шлюб було
розірвано. Згідно рішення
Новогродівського міського суду від
04.05.2003 року відповідач сплачує аліменти
на користь позивача на утримання сина в
розмірі ? частини заробітку, а за
рішенням суду від 03.03.2011 року розмір
аліментів був зменшений за заявою
відповідача до 1/6 частини доходу.

Згідно свідоцтва про народження,
ОСОБА_4, він народився ІНФОРМАЦІЯ_2 року
і його батьками записані: батько-
ОСОБА_3., мати- ОСОБА_1

Згідно свідоцтва про розірвання
шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 від 01.09.2009
року, їй присвоєно прізвище- ОСОБА_1.

Згідно свідоцтва про шлюб він
зареєстрований 15.10.2013 року між ОСОБА_5
та ОСОБА_1, дружині присвоєно прізвище
ОСОБА_4.

Згідно довідки, наданої
Новогродівською загальноосвітньою
школою №9, ОСОБА_4 навчається в школі з
01.09.2009 року по теперішній час. При цьому
шкільним життям дитини цікавилася
тільки його мати. Батько дитини- ОСОБА_3.
за весь час навчання дитини школу
жодного разу не відвідував, шкільними
успіхами та поведінкою сина не
цікавився.

Згідно копії вироку
Новогродівського міського суду
Донецької області від 06.05.2009 року
відповідач ОСОБА_3 був засуджений за
ст.ст.129, 125ч.2 КК України за фактом
навмисного спричинення тілесних
пошкоджень позивачу.

Дитина сторін - ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в судовому засіданні
пояснив, що він бажає змінити прізвище
з ОСОБА_4 на ОСОБА_4, так як чоловік мами
відноситься до нього дуже гарно,
приділяє багато уваги йому та його
вихованню, він називає його «батьком»,
а той його - «сином». В сім»ї склалися
дуже гарні стосунки, так як ОСОБА_5 не
п»є, не палить та не б»є мати. Тоді як
ОСОБА_3 під час сумісного з ним мешкання
влаштовував сварки, бив мати, приходив
п»яний. За час, що вони не проживають
разом з батьком ОСОБА_3, той ні до місця
мешкання, ні до школи до нього не
приходив.

Згідно ст.148 СК України зміна прізвища
дитини її батьками можлива, якщо:

1. У разі зміни прізвища обома батьками
змінюється прізвище дитини, яка не
досягла семи років.

2. У разі зміни прізвища обома батьками
прізвище дитини, яка досягла семи
років, змінюється за її згодою.

3. У разі зміни прізвища одного з
батьків прізвище дитини може бути
змінене за згодою обох батьків та за
згодою дитини, яка досягла семи років.

4. За заявою батьків або одного з них,
якщо другий помер, оголошений померлим,
визнаний недієздатним або безвісно
відсутнім, дитині, яка не досягла
чотирнадцяти років та якій при
реєстрації народження присвоєне
прізвище одного з батьків, може бути
змінено прізвище на прізвище другого з
батьків.

5. У разі заперечення одним із батьків
щодо зміни прізвища дитини спір між
ними щодо такої зміни може
вирішуватися органом опіки та
піклування або судом. При вирішенні
спору беруться до уваги виконання
батьками своїх обов'язків щодо дитини,
а також інші обставини, які засвідчують
відповідність зміни прізвища
інтересам дитини.

Посилання відповідача на
обов»язкову згоду обох батьків на
зміну прізвища дитини є безпідставним
до обставин по даній справі.

В даному випадку необхідно
застосовувати норму закону,
передбаченого п.5 ст.148 СК України, яка
передбачає, що при вирішенні спору у
разі заперечення одним із батьків щодо
зміни прізвища дитини беруться до
уваги виконання батьками своїх
обов»язків щодо виховання дитини.

Ухилення від виконання своїх
обов»язків по вихованню дитини завжди
є акт свідомої поведінки, оскільки
особа має реальну можливість виконати
його, але не вчиняє відповідних дій, а
саме якщо батько ні усно, ні письмово не
спілкується з нею, не проявляє про
дитину що найменшої батьківської
турботи, хоча має таку можливість. При
цьому тільки сплата аліментів не є
достатнім для підтвердження належного
виконання обов»язку по вихованню
дитини, а є надання матеріальної
допомоги не за власним бажанням, а за
рішенням суду.

Посилання відповідача ОСОБА_3, що
позивач перешкоджала його побаченням з
дитиною, не знайшло свого
підтвердження, так як відповідач не
намагався зустрічатися з сином, крім за
місцем його проживання ( в школі, на
вулиці, тощо). Та в органи опіки та
піклування з цього приводу не
звертався. Також суд бере до уваги той
факт, що за час слухання справи в суді,
відповідач не намагався зустрітися з
сином з питання його бажання змінити
прізвище, а навпаки надав суду заяву
про слухання справи без його участі, з
участю його представника.

Керуючись ст. 148 СК України, ст. ст. 10, 60,
212, 215, 218 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И
В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зміну
прізвища дитини- задовольнити.

Змінити прізвище дитини ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця міста
Новогродівка Донецької області, з
ОСОБА_4 на ОСОБА_1, про що внести зміну в
актовий запис про народження за №122 від
23.12.2003 року, виданого відділом
реєстрації актів громадянського стану
Новогродівського міського управління
юстиції Донецької області.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Запорізької області
через Новогродівський міський суд
протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Рішення виготовлено у нарадчій
кімнаті.

Суддя: