Справа № 1519/2-3447/11
Провадження № 2/521/735/14
У Х В А Л А

24 вересня 2014
року

місто Одеса

Малиновський районний суд м.Одеси у
складі:

головуючого судді - Мазун І.А.,

за участю секретаря – Плєхової О.В..

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі позовну заяву ПАТ
«УкрсоцБанк» до ОСОБА_1, ТОВ «Надія» про
стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду
м.Одеси звернулося ПАТ «УкрсоцБанк» з
позовом до ОСОБА_1, ТОВ «Надія» про
стягнення заборгованості.

В судові засідання, призначені на 28
травня 2014 року 15.00 та 01 липня 2014 року о
16.00 год. належним чином сповіщений
представник позивача не з’явився, у
зв»язку з чим слухання справи було
відкладено на 24.09.2014р. о 11.00 год., про що
було повідомлено сторони у
встановленому законом порядку.

24.09.2014р. в судове засідання представник
позивача втретє не з’явився. Від
представника позивача не надходило
клопотань про слухання справи у його
відсутності та про інші поважні
причини неявки в судове засідання.

Суд, розглянувши матеріали справи,
прийшов до висновку про залишення
позовної заяви ПАТ «УкрсоцБанк» з
позовом до ОСОБА_1, ТОВ «Надія» про
стягнення заборгованості без розгляду,
у зв’язку з повторною неявкою належним
чином сповіщеного позивача.

Згідно ч.2 ст.77 ЦПК України сторони та
інші особи, які беруть участь у справі,
зобов»язані повідомляти суд про
причини неявки у судове засідання. У
разі неповідомлення суду про причини
неявки вважається, що сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, не
з»явилися в судове засідання без
поважних причин.

Згідно ч.1 ст. 157 ЦПК України суд
розглядає справи протягом розумного
строку, але не більш двох місяців із дня
відкриття провадження у справі, в
зв'язку з чим дії позивача у вигляді
систематичної неявки у судове
засідання суд відносить до таких, що
суперечать вимогам ч. 3 ст. 27 ЦПК
України, та розцінює їх як зловживання
стороною своїми процесуальними
правами, що призводить до порушення
розумних строків розгляду справи.

Частиною 3 ст. 169 ЦПК України
передбачено, що у разі повторної неявки
в судове засідання позивача,
повідомленого належним чином, якщо від
нього не надійшла заява про розгляд
справи за його відсутності, суд залишає
заяву без розгляду.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 207 ЦПК України
суд постановляє ухвалу про залишення
заяви без розгляду, якщо належним чином
повідомлений позивач повторно не
з'явився в судове засідання, якщо від
нього не надійшла заява про розгляд
справи за його відсутності.

При цьому, діюче
цивільно-процесуальне законодавство
не пов’язує обов’язок суду залишити
заяву без розгляду з поважністю
повторної неявки позивача в судове
засідання, яке в даному випадку до
уваги не береться.

Статтею 6 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод (далі -
Конвенція) встановлено, що кожен має
право на справедливий і публічний
розгляд його справи упродовж розумного
строку незалежним і безстороннім
судом, встановленим законом, який
вирішить спір щодо його прав та
обов'язків цивільного характеру або
встановить обґрунтованість будь-якого
висунутого проти нього кримінального
обвинувачення.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію
Україна взяла на себе зобов'язання
гарантувати кожній особі права та
свободи, закріплені в Конвенції,
включаючи право на справедливий
судовий розгляд протягом розумного
строку.

У своєму рішенні у справі
„Калашников проти Росії”
Європейський суд зазначив що
розумність тривалості провадження
визначається залежно від конкретних
обставин справи, враховуючи критерії,
визначені у прецедентній практиці
Суду, зокрема складність справи,
поведінка заявника та поведінка
компетентних органів влади.

З аналізу зазначених норм Конвенції
та практики Європейського суду
вбачається, що питання про порушення
ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із
основоположних принципів Конвенції -
принцип неприпустимості зловживання
правами, може поставати лише у
сукупності з іншою статтею Конвенції,
положення якої у конкретному випадку
дають підстави для висновку про
зловживання особою наданим їй правом.

У рішенні Європейського Суду від 3
квітня 2008 року у справі „Пономарьова
проти України” зазначено, що сторони
мають вживати заходи, щоб дізнатися про
стан відомого їм судового провадження.

Аналіз викладених вище обставин,
неявки в судові засідання позивача,
якому було відомо про провадження у
справі, дає підстави стверджувати про
неналежне здійснення позивачем своїх
процесуальних прав і виконання
процесуальних обов'язків, що
виразилися у відсутності інтересу до
поданого до суду позову, що в свою чергу
призвело до затягування судового
розгляду даної справи, яка тривалий час
не може бути вирішена по суті виниклого
спору.

На підставі наведеного, беручи до
уваги підстави для залишення позову
без розгляду у зв'язку з повторною
неявкою позивача, встановлені ЦПК
України із змінами, внесеними Законом
України „Про судоустрій і статус
суддів” від 07.07.2010 р., який не пов'язує
причини повторної неявки з їх
поважністю, суд прийшов до висновку про
необхідність залишення позовної заяви
ПАТ «Укрсоцбанк» без розгляду.

Керуючись ч.2 ст.77, п.3 ч.1 ст.207 ЦПК
України, суд, –

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ПАТ «УкрсоцБанк» до
ОСОБА_1, ТОВ «Надія» про стягнення
заборгованості - залишити без розгляду.

Ухвала суду може бути оскаржена до
Апеляційного суду Одеської області
шляхом подання апеляційної скарги на
протязі п»яти днів з дня її
проголошення.          У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п»яти днів з
дня отримання копії ухвали суду.

Суддя:

І.А.Мазун