Справа № 212/6792/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

30 вересня 2014 року
м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого
Рогу Дніпропетровської області у
складі: головуючого - судді Борис О.Н.,
при секретарі Хазієвій Т.В., без
присутності осіб, які беруть участь у
справі, без здійснення фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду міста
Кривого Рогу цивільну справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення суми
заборгованості за кредитним договором,
-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2014 року, представник
Публічного акціонерного товариства
«Комерційний банк «Надра» (надалі ПАТ
«КБ «Надра») по довіреності Ридош М.М.
звернувся до суду з позовною заявою про
стягнення з відповідачів солідарно
суми заборгованості за Кредитним
договором в розмірі 160061,92 грн. та суми
судового збору сплаченого при
зверненні з позовом до суду в розмірі
1600,61 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач
вказав, що 09 лютого 2007 року ВАТ КБ
«Надра», правонаступником якого є ПАТ
«КБ «Надра» та ОСОБА_2 уклали Кредитний
договір № 8/2007/980-К/1710-АП. Відповідно до
умов зазначеного Договору, відповідачу
надано у тимчасове користування на
умовах забезпеченості, повернення,
строковості та платності грошові кошти
у сумі 68900,00 грн., з виплатою відсоткової
ставки у розмірі 20,49% річних, зі строком
повернення кредиту до 08.02.2014 року.
Позивач умови Договору виконав у
повному обсязі. Відповідач попри взяті
на себе зобов'язання, умови Договору не
виконав, своєчасно суму отриманого
кредиту та нараховані відсотки за
користування кредитом не повернув.

В якості забезпечення виконання
зобов'язань відповідача за кредитним
договором, 09 лютого 2007 року, між
позивачем та ОСОБА_3, був укладений
Договір поруки, відповідно до якого
поручитель зобов'язався перед
позивачем відповідати за виконання
позичальником усіх його зобов'язань
перед кредитором в повному обсязі, що
виникли з Кредитного договору які
існуючих в теперішній час, так і тих, що
можуть виникнути в майбутньому.
Відповідач, як солідарний боржник,
також умови Кредитного договору не
виконав, чим порушив умови Договору.

У судове засідання від представника
позивача надійшла заява про розгляд
справи у його відсутність, позовні
вимоги підтримує у повному обсязі,
просить їх задовольнити. При цьому
вказав, що не заперечує проти ухвалення
по справі заочного рішення.

Відповідачі у судове засідання не
з'явились, про день та час розгляду
справи належним чином сповіщені, що
підтверджено письмовими матеріалами
справи, причину не явки не повідомили.
Керуючись ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі
повторної неявки у судове засідання
відповідача, повідомленого належним
чином, суд вирішує справу на підставі
наявних у ній даних чи доказів
(постановляє заочне рішення).

Проаналізувавши обставини справи, суд
вважає, що заявлений позов підлягає
задоволенню у повному обсязі. До такого
висновку суд приходить на підставі з
наступного.

В судовому засіданні встановлено.

Згідно з ч.1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 214 цього Кодексу під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та якими доказами вони
підтверджуються; чи є інші фактичні
дані, які мають значення для вирішення
справи, та докази на їх підтвердження;
які правовідносини сторін випливають
із встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Відповідно до вимог ст. 628 ЦК України,
зміст договору становлять умови,
визначені на розсуд сторін і
погодженні ними, та умови, які є
обов'язковими відповідно до актів
цивільного законодавства.

09 лютого 2007 року між Відкритим
акціонерним товариством комерційний
банк «Надра», правонаступником якого є
ПАТ «КБ «Надра», що підтверджується
Статутом та ОСОБА_2 укладено Кредитний
договір № 8/2007/980-К/1710-АП (а.с. 4-6).
Відповідно до умов якого позивач надав
відповідачу у тимчасове користування
на умовах забезпеченості, повернення,
строковості та платності грошові кошти
у сумі 68900,00 грн. з виплатою відсоткової
ставки у розмірі 20,49 % річних зі строком
повернення кредиту до 08 лютого 2014 р.

Позивач свої зобов'язання за Договором
перед відповідачем виконав, що
знаходить підтвердження в матеріалах
справи (меморіальний ордер № 832 від 09
лютого 2007 р., а.с. 7).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного
Кодексу України, за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірах та
на умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити відсотків.

Зобов'язання повинні виконуватись
належним чином, згідно з вимогами
договору та у встановлений строк, що
передбачено ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України.

Відповідач умови Договору щодо
своєчасного повернення сум отриманого
кредиту та своєчасної сплати
нарахованих за користування
кредитними коштами відсотків у
встановлені Кредитним договором
терміни, не виконав.

Як вбачається з матеріалів справи (а.с.
11), позивачем на виконання умов
Договору, на адресу мешкання ОСОБА_2
направлялись досудові вимоги з
пропозицією погасити заборгованість,
які були залишенні відповідачем без
задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів.

Відповідно до ст. 611 ч. 1 ЦК України, у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки встановлені
договором або законом. Відповідно до
ст. 625 ч. 1 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливості виконання ним грошового
зобов'язання.

У разі порушення зобов'язання настають
такі правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема сплата
неустойки, різновидом якої є пеня (ст. 549
ЦК України). При цьому, згідно ст. 550 ЦК
України, право на неустойку виникає
незалежно від наявності у кредитора
збитків, завданих невиконанням або
неналежним виконанням зобов'язання.

Так, відповідно до п. 5.1. Кредитного
договору, у разі прострочення
позичальником строку сплати
мінімальних необхідних платежів по
погашенню кредиту/кредитної лінії,
позичальник сплачує банку пеню в
розмірі подвійної облікової ставки
Національного банку України, що діяла
на час виникнення заборгованості, за
кожен день прострочення.

Зазначені вимоги, відповідач за час
розгляду справи у суді також не
виконав. Згідно з розрахунком
заборгованості відповідача перед ПАТ
«КБ «Надра» (а.с. 9-10), з яким суд
погоджується та який узгоджується з
матеріалами справи, станом на 15.04.2014
року існує заборгованість, яка складає
160061,92 грн., з яких:

- заборгованість по тілу кредиту:
61648,32 грн.;

- заборгованість по відсоткам:
74485,23 грн.;

- заборгованість по пені: 17038,37 грн.;

- заборгованість по штрафам: 6890,00
грн.

За змістом ст. 546, 547 ЦК України
виконання зобов'язання може
забезпечуватись порукою.

В якості забезпечення виконання
зобов'язань ОСОБА_2 за Кредитним
договором, 09 лютого 2007 р. між Банком та
ОСОБА_3 було укладено Договір поруки,
відповідно до умов якого, поручитель
зобов'язався перед банком відповідати
за виконання позичальником усіх його
зобов'язань перед кредитором в повному
обсязі, що виникли з Договору як
існуючих в теперішній час, так і тих, що
можуть виникнути в майбутньому.

Відповідно до умов ст. ст. 543, 554 ЦК
України, у разі солідарного обов'язку
боржників (солідарних боржників)
кредитор має право вимагати виконання
обов'язку частково або в повному обсязі
як від усіх боржників разом, так і від
будь-кого з них окремо. Солідарні
боржники залишаються зобов'язаними
доти, доки їхній обов'язок не буде
виконаний у повному обсязі. Поручитель
відповідає перед кредитором у тому ж
обсязі, що і боржник, включаючи сплату
основного боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

У зв'язку з цим, позивач на адресу
поручителя направляв досудову вимогу з
пропозицією погасити заборгованість
(а.с. 12). У зв'язку з бездіяльністю
позичальника та поручителя щодо
погашення заборгованості за кредитом
згідно Договору банк має право
реалізувати своє право на отримання
всієї суми наданого позичальнику
кредиту, а також нарахованих процентів,
можливих штрафних санкцій та інших
платежів.

Таким чином, дослідивши та перевіривши
матеріали справи, з огляду на
зазначене, суд дійшов висновку про
задоволення позовних вимог у повному
обсязі.

Розподіляючи судові витрати по справі,
суд керується вимогами ст. 88 ЦПК
України та стягує солідарно з
відповідачів сплачений судовий збір по
справі.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 15, 60, 88, 169, 212-215
Цивільного процесуального кодексу
України, ст. ст. 6, 11, 14-16, 509, 526, 527, 543, 530, 554,
610-612, 623, 625, 627-629, 1050, 1054-1055 Цивільного
Кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «Надра» до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
стягнення суми заборгованості за
кредитним договором - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2, ОСОБА_3 на
користь Публічного акціонерного
товариства «Комерційний банк «Надра»
заборгованість за Кредитним договором
№ 8/2007/980-К/1710-АП від 09 лютого 2007 року у
сумі 160061 (сто шістдесят тисяч шістдесят
одну) гривню 92 копійки та судовий збір в
сумі 1600 (одну тисячу шістсот) гривень 61
копійку.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку,
встановленому ЦПК України. Повторне
заочне рішення позивач та відповідач
можуть оскаржити в загальному порядку,
встановленому цим Кодексом.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржено з
загальному порядку, встановленому цим
Кодексом. У цьому разі строк на
апеляційне оскарження рішення
починається відраховуватись з дати
постановлення ухвали про залишення
заяви про перегляд заочного рішення
без задоволення.

Суддя: О. Н. Борис