Справа №473/1162/14-ц 01.07.2014 01.07.2014 01.07.2014
Провадження №22-ц/784/1864/14
Суддя першої інстанції: Лузан
Суддя-доповідач апеляційного
суду - Крамаренко Т.В.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

1 липня 2014 року
м.
Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючої - Кутової Т.З.,

суддів: Буренкової К.О., Крамаренко Т.В.,

із секретарем: Бакутою Т.В.,

за участю: позивачки - ОСОБА_2,
представника відповідача - ОСОБА_3,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу

за апеляційними скаргами

ОСОБА_4, ОСОБА_2

на рішення Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 26 травня 2014 року по справі

за позовом

ОСОБА_2

до

ОСОБА_4

за участю третіх осіб - ОСОБА_5, ОСОБА_6

про

стягнення аліментів на утримання
повнолітньої доньки, яка продовжує
навчання ,

в с т а н о в и л а :

12 березня 2014 року ОСОБА_2 звернулася з
позовом до ОСОБА_4 про стягнення
аліментів на утримання повнолітньої
доньки ОСОБА_5 у зв'язку з її навчанням.

Позивачка зазначала, що її донька -
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка на теперішній
час є повнолітньою, з 1 вересня 2013 року
навчається на денному відділенні
Петрівського державного аграрного
технікуму. Донька не працює, перебуває
на її утриманні та потребує
матеріальної допомоги. ОСОБА_4 є
батьком ОСОБА_5, але матеріальної
допомоги добровільно не надає, хоча має
таку можливість.

Посилаючись на викладене, позивачка
просила стягнути з відповідача на її
користь на утримання доньки аліменти у
розмірі 1/4 частини від усіх видів його
заробітку (доходу), починаючи від дня
пред'явлення позову до суду і до
закінчення дочкою навчання, але не
більше як до досягнення нею 23 років.

Ухвалою суду від 5 травня 2014 року до
участі у справі в якості третьої особи
без самостійних вимог залучено -
ОСОБА_6.

Рішенням Вознесенського
міськрайонного суду Миколаївської
області від 26 травня 2014 року позов
задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_4
аліменти на користь ОСОБА_2 на
утримання повнолітньої доньки - ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в зв'язку з продовженням
нею навчання в розмірі - 1/10 частини від
усіх видів його заробітку (доходу)
щомісячно, за весь час навчання,
починаючи з 12 березня 2014 року і до його
закінчення, тобто до 30 червня 2016 року,
при умові продовження нею навчання.
Вирішено питання про судові витрати.

В апеляційній скарзі позивачка,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального права, просила рішення
суду змінити, стягнути на її користь з
відповідача аліменти у розмірі 1/4
частини від усіх видів його заробітку
(доходу) щомісячно, але не менше ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку за весь час
навчання і до його закінчення, тобто до
30 червня 2016 року, починаючи з 12 березня
2014 року.

Відповідач в апеляційній скарзі,
посилаючись на незаконність
оскаржуваного рішення просив його
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позову
ОСОБА_2

В запереченнях на апеляційну скаргу
позивачки ОСОБА_4 просив її відхилити.

Заслухавши суддю-доповідача,
вислухавши позивачку, представника
відповідача, дослідивши докази по
справі в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст.ст. 199, 200 СК України, якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Право на
утримання припиняється у разі
припинення навчання.

Зазначений обов'язок, згідно з засадами
ч.6 ст.7 СК України в рівній мірі
стосується обох батьків.

Суд визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у
статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до роз'яснень даних в п. 17, 20
Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів» №
3 від 15 травня 2006 року, обов'язок батьків
утримувати повнолітніх дочку, сина, які
продовжують навчатися після
досягнення повноліття (незалежно від
форми навчання), виникає за
обов'язкової сукупності таких
юридичних фактів: досягнення дочкою,
сином віку, який перевищує 18, але є
меншим 23 років; продовження ними
навчання; потреба у зв'язку з цим у
матеріальній допомозі; наявність у
батьків можливості надавати таку
допомогу.

Вирішуючи питання щодо розміру
аліментів, суд повинен ураховувати:
стан здоров'я, матеріальне становище
дитини і платника аліментів; наявність
в останнього інших неповнолітніх
дітей, непрацездатних чоловіка,
дружини, батьків, повнолітніх дочки,
сина; інші обставини, що мають істотне
значення.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, відповідач ОСОБА_4 є
батьком ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 4).

ОСОБА_7 5 квітня 2012 року змінила ім'я на
ОСОБА_5, що підтверджується свідоцтвом
про зміну імені (а.с.5).

З 11 серпня 2013 року ОСОБА_5 навчається за
денною формою у Петровському
державному аграрному технікумі,
стипендію не отримує, строк закінчення
навчання 30 червня 2016 року (а.с.11 -12).

ОСОБА_5 перебуває на утриманні матері -
ОСОБА_2, оскільки будь-яких джерел
доходів не має та потребує
матеріальної допомоги.

Батько ОСОБА_5 є працездатною особою, з
2008 року не працює, звільнився з роботи
за власним бажанням, на обліку в центрі
зайнятості населення, як особа, що
бажає працевлаштуватися не знадиться.
Має неповнолітню доньку - ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_3 на утримання якої за
рішенням Апеляційного суду
Миколаївської області від 15 серпня 2013
року з нього стягуються аліменти у
розмірі 363 грн. щомісячно (а.с.49, 55-56 ).

За таких обставин, висновок суду про
покладення обов'язку на відповідача
щодо утримання доньки, яка продовжує
навчатися відповідає обставинам
справи та вимогам ст. 199 СК України.

Але, визначивши розмір аліментів - 1/10
частини від усіх видів заробітку
(доходу) щомісячно за весь час навчання
аліментів і до його закінчення, тобто
до 30 червня 2016 року, суд не в повній
мірі врахував всі обставини справи, що
є підставою для зміни рішення.

Відповідно до ст. 61 ЦПК України
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Так, рішенням Апеляційного суду
Миколаївської області від 15 серпня 2013
року встановлено, що відповідач на
праві власності має квартиру АДРЕСА_1
та його дохід також складається з
орендної плати за земельну ділянку,
яку отримує в сумі майже 3000 грн.
щорічно.

Встановлене не було враховано
судом першої інстанції при визначенні
розміру аліментів який є незначним у
порівняні з потребами повнолітньої
доньки, яка повністю знаходиться на
утриманні своєї матері.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення суду в частині
стягнення аліментів на підставі п.3 ч.1
ст. 309 ЦПК України необхідно змінити та
стягнути з відповідача на користь
позивачки аліменти у розмірі 1/6 частини
заробітку (доходу) щомісячно, починаючи
з 12 березня 2014 року і до закінчення нею
навчання, але не більш ніж до
досягнення двадцятитрирічного віку.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що мінімальний розмір аліментів на
одну дитину не можу бути меншим, ніж 30
відсотків прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку, не
заслуговують на увагу, оскільки главою
16 СК України, якою врегульовані
правовідносини щодо стягнення
аліментів на повнолітню дитину,
зазначене положення не
розповсюджується.

Доводи апеляційної скарги про те,
судом не враховано матеріальний стан
позивачки, який значно перевищує
матеріальний стан відповідача є
безпідставні, оскільки це не звільняє
останнього від обов'язку утримувати
доньку, яка продовжує навчання.

Посилання на відсутність будь-яких
доказів на підтвердження матеріальних
витрат у зв'язку із навчанням є
безпідставні, оскільки в матеріалах
справи наявні квитанції про сплату з
проживання в гуртожитку (а.с. 16, 21,22).

Інших доказів того, що відповідач в
силу якихось особливих обставин
позбавлений можливості брати участь у
наданні допомоги дочці, матеріали
справи не містять.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 відхилити, а
апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Рішення Вознесенського міськрайонного
суду Миколаївської області від 26
травня 2014 року змінити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, який
народився в с. Красилівка Єланецького
району, Миколаївської області на
користь ОСОБА_2 аліменти на утримання
повнолітньої доньки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/6 частини від
його заробітку (доходу) щомісячно,
починаючи з 12 березня 2014 року до
закінчення навчання, але не більше до
досягнення 23 -х років.

Рішення суду в частині судових витрат
залишити без мін.

Рішення набирає законної сили з
моменту її проголошення, але може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуюча:

Судді: