Справа № 133/819/14-ц Провадження №
22-ц/772/2785/2014Головуючий в суді першої
інстанції Проць В. А.Категорія
54Доповідач Пащенко Л. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" вересня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Вінницької області в складі:

Головуючого: Пащенко Л.В.

Суддів:
Медяного В.М., Чорного В.І.

При секретарі: Агеєвій Г.В.

розглянувши у відкритому засіданні в м.
Вінниці цивільну справу за апеляційною
скаргою Державного територіально -
галузевого об'єднання «Південно -
Західна залізниця»

на рішення Козятинського
міськрайонного суду від 30 липня 2014 року

по справі за позовом ОСОБА_2 до
Державного територіально-галузевого
об'єднання «Південно-Західна
залізниця» про поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2014 року ОСОБА_2 звернувся в
суд з позовом до ДТГО «Південно-Західна
залізниця» про поновлення на роботі,
стягнення середнього заробітку за час
вимушеного прогулу та відшкодування
моральної шкоди.

В заяві зазначав, що з 2010 року він
розпочав свою трудову діяльність у
відокремленому підрозділі Вагонна
дільниця ст. «Київ-Пасажирський» ДТГО
«Південно-Західна залізниця» на посаді
провідника пасажирських вагонів, а
після закінчення контракту з 26.11.2012
року його було переведено на посаду
провідника пасажирських вагонів у
парках відстою 3-го розряду.

Наказом начальника відокремленого
підрозділу Вагонна дільниця ст.
«Київ-Пасажирський» №304/ос від 21.02.2014
року його було звільнено з роботи з
21.02.2014 року за прогул без поважних
причин по п.4 ст.40 КЗпП України.

Вважає своє звільнення незаконним, а
тому просив суд скасувати вищевказаний
наказ, поновити його на роботі на
посаді провідника пасажирських
вагонів у парках відстою 3-го розряду у
відокремленому підрозділі Вагонна
дільниця ст. «Київ-Пасажирський» ДТГО
«Південно-Західна залізниця», стягнути
з відповідача на його користь середній
заробіток за час вимушеного прогулу, а
також моральну шкоду в розмірі 2500 грн.,
яка була завдана порушенням його
трудових прав.

Рішенням Козятинського міськрайонного
суду від 30 липня 2014 року позовні вимоги
ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано
незаконним та скасовано наказ
начальника Вагонної дільниці ст.
Київ-Пасажирський ДТГО
«Південно-Західна залізниця» №304/ос
від 21.02.2014 року про припинення з ОСОБА_2
трудового договору (контракту) з 21.02.2014
року на підставі п.4 ст.40 КЗпП України за
прогул без поважних причин.

Поновлено ОСОБА_2 на посаді провідника
пасажирських вагонів у парках відстою
3-го розряду Вагонної дільниці ст.
Київ-Пасажирський ДТГО
«Південно-Західна залізниця» з 21.02.2014
року та стягнуто з ДТГО
«Південно-Західна залізниця» на
користь ОСОБА_2 середній заробіток за
час вимушеного прогулу з 21.02. по 30.07.2014
року в сумі 10692,57 грн. та 1000 грн. у
відшкодування моральної шкоди.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено.

Стягнуто з ДТГО «Південно-Західна
залізниця» на користь держави 229,40 грн.
судового збору.

Рішення суду в частині поновлення
ОСОБА_2 на роботі та в частині стягнення
на його користь середнього заробітку
за час вимушеного прогулу в межах суми
платежу за один місяць допущено до
негайного виконання.

В апеляційній скарзі відповідач
просить рішення суду, як постановлене з
порушенням норм матеріального та
процесуального права, скасувати та
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 в
повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
відповідача, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає до
задоволення по слідуючих підставах.

Судом встановлено, що позивач з 2010
року працював у відокремленому
підрозділі Вагонна дільниця ст.
«Київ-Пасажирський» ДТГО
«Південно-Західна залізниця» на посаді
провідника пасажирських вагонів. Після
закінчення контракту позивача з 26.11.2012
року було переведено на посаду
провідника пасажирських вагонів у
парках відстою 3-го розряду (а.с.5,53).

Наказом начальника відокремленого
підрозділу Вагонна дільниця ст.
«Київ-Пасажирський» ДТГО
«Південно-Західна залізниця» №304/ос
від 21.02.2014 року ОСОБА_2 було звільнено з
роботи з 21.02. 2014 року по п.4 ст.40 КЗпП
України за прогул без поважних причин
(а.с.49).

Підставою для звільнення позивача
стали: рапорти чергового охоронника і
начальника зміни охорони та два акти
від 15.02.2014 року, згідно яких працівники
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 15.02.2014 року були
відсутні на робочому місці (в актовому
залі) понад три години поспіль (з 8:00
год. до 11:00 год. та 17:00 год. до 19:00 год.) у
свою робочу зміну (згідно графіку)
(а.с.44,45,47,48), а також протокол засідання
оперативної наради по розгляду
порушення від 19.02.2014 року та протокол
засідання профспілки щодо погодження
звільнення (а.с.40,41,51).

Суд встановив, що, відповідно до
графіку виходу на роботу, позивач
працював два робочих дні з 08:00 до 19:00
години, після чого два дні був вихідний.
Позивач 15.02.2014 року (другий робочий
день) о 08:00 год. ранку приїхав на роботу
зі своїм напарником - ОСОБА_3 і на
прохідній розписався в журналі виходу
на роботу, який знаходився на прохідній
у чергового охоронника на 1-му поверсі
адміністративної будівлі
підприємства, та заступив на зміну.
Весь робочий день позивач разом з
ОСОБА_3 перебував на території
підприємства і виконував свої трудові
обов'язки до 19:00 години, а в кінці
робочого дня ОСОБА_2 знову розписався в
Журналі виходу на роботу.

Ці обставини підтверджуються копією
Журналі виходу на роботу (а.с.7-9,90-92), а
також поясненнями в судовому
засіданні свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_5.

Також встановлено, що 19.02.2014 року
позивача та його напарника ОСОБА_3
викликали до кабінету першого
заступник начальника вагонної
дільниці, де була проведена оперативна
нарада та вирішено звільнити позивача
та ОСОБА_3 за прогул, оскільки було
складено два акти від 15.02.2014 року
відносно їх відсутності понад три
години на робочому місці та є рапорти
охоронників (а.с.40). В подальшому 24.02.2014
року позивачу у відділі кадрів
підприємства дали ознайомитись з
наказом про звільнення з роботи під
розпис і видали трудову книжку. Хоча
напарника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 так
і не було звільнено, а переведено на
інше залізничне підприємство.

Крім того, встановлено, що позивача не
запрошували на засідання профкому, яке
відбулося 21.02.2014 року, і не
заслуховувати його з приводу даного
випадку.

Вирішуючи спір, суд дослідив
доводи-заперечення відповідача, надані
ним докази та навів в рішенні мотиви, за
якими не приймає їх до уваги (зокрема
щодо актів від 15.02.2014 року, рапортів
чергового охоронника ОСОБА_6 та
начальника зміни охорони ОСОБА_7 та
пояснень останніх осіб, наданих суду,
як свідків).

Суд, перевіривши доводи представників
відповідача про те, що робочим місцем
позивача та інших провідників, згідно
наказу №772 від 29.10.2013 року, був зал
охорони праці (а.с.39), не визнав їх
обгрунтованими, оскільки було
з'ясовано, що даний наказ не був
доведений під розпис кожному
працівнику і, крім того, відповідно до
наказу №773 від 29.10.2013 року провідникам у
парку відстою наказувалось, відповідно
до графіків роботи, перебувати з 8:00 год.
до 19:00 год. без обідньої перерви на
території підприємства, а не будь -
якого залу чи приміщення (а.с.42-43).

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.40 КЗпП
України трудовий договір, укладений на
невизначений строк, а також строковий
трудовий договір до закінчення строку
його чинності можуть бути розірвані
власником або уповноваженим ним
органом у випадку прогулу (в тому числі
відсутності на роботі більше трьох
годин протягом робочого дня) без
поважних причин.

Згідно роз'яснень Пленуму ВСУ в п.24
постанови «Про практику розгляду
судами трудових спорів» від 06.11.1992 року
прогулом визнається відсутність
працівника на роботі, як протягом
усього робочого дня, так і більше трьох
годин безперервно або сумарно протягом
робочого дня без поважних причин.

Врахувавши вищевказані обставини та
вимоги закону, суд дійшов вірного
висновку про задоволення позовних
вимог позивача, оскільки відсутність
останнього на роботі (скоєння ним
прогулу) відповідачем не була доведена
переконливими об'єктивними і
достовірними доказами, а тому
звільнення ОСОБА_2 з роботи було
проведено без законної підстави.

При цьому, суд врахував і те, що
адміністрацією та профспілковою
організацією підприємства було
порушено права позивача, оскільки
питання про звільнення позивача було
вирішено без запрошення його на
засідання профкому.

Визначаючи суму середнього заробітку в
розмірі 10692,57 грн., яка підлягає
стягненню позивачу, суд виходив з того,
що час вимушеного прогулу становить 5
місяців 9 днів, а середньомісячний та
середньоденний заробіток ОСОБА_2 на
момент звільнення, згідно довідок
наданих відповідачем, складав
відповідно: 1997,52 грн. і 78,33 грн. (а.с.55).

Що стосується позовних вимог в частині
відшкодування моральної шкоди, то суд,
керуючись ст.237-1 КЗпП України, також
дійшов правильного висновку, що така
шкода була завдана відповідачем
позивачу його незаконним звільненням,
оскільки залишившись без роботи,
позивач втратив нормальні життєві
зв'язки, що вимагало від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя, зокрема щодо відшукання
коштів для проживання та утримання
неповнолітньої дитини. Розмір
відшкодування цієї шкоди суд вірно
визначив в сумі 1000 грн., виходячи з
засад розумності і справедливості.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України
суд допустив негайне виконання рішення
в частині поновлення позивача на
роботі і в частині стягнення на його
користь середнього заробітку за час
вимушеного прогулу в межах суми
платежу за один місяць.

Рішення суду відповідає матеріалам
справи та вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги
безпідставні, необґрунтовані і
висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Державного
територіально - галузевого об'єднання
«Південно -Західна залізниця»
відхилити.

Рішення Козятинського міськрайонного
суду від 30 липня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала може бути оскаржена в
касаційному порядку у Вищий
спеціалізований суд України з розгляду
цивільних і кримінальних справ
протягом двадцяти днів з дня її
проголошення.

Судді:

З оригіналом вірно: /підпис/