Провадження №2-о/756/230/14
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2014 року
м. Київ

Суддя Оболонського районного суду
міста Києва Шумейко О.І., розглянувши
заяву ОСОБА_1, заінтересовані особи:
Київська міська рада, Головне
управління юстиції у м. Києві, про
встановлення факту прийняття спадщини,
-

в с т а н о в и в:

У липні 2014 року заявник звернувся до
Оболонського районного суду міста
Києва із заявою, поданою в порядку
окремого провадження, про встановлення
факту прийняття спадщини.

Вимоги заяви обґрунтовані тим, що у
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника
ОСОБА_2, яка на випадок своєї смерті
склала заповіт на ім'я свого сина
ОСОБА_1 Заявник вказує, що подав заяву
про прийняття спадщини із пропуском
шестимісячного строку, однак вважає, що
прийняв спадщину після смерті своєї
матері, оскільки ОСОБА_2 на час
відкриття спадщини проживала разом з
заявником.

Суддя, дослідивши матеріали
справи, вважає, що у відкритті
провадження у справі за заявою ОСОБА_1
слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.234 ЦПК України
окреме провадження - це вид непозовного
цивільного судочинства, в порядку
якого розглядаються цивільні справи
про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та інтересів
особи або створення умов здійснення
нею особистих немайнових чи майнових
прав або підтвердження наявності чи
відсутності неоспорюваних прав.

За приписами ст. 256 ЦПК України у
судовому порядку можуть бути
встановлені також інші факти, від яких
залежить виникнення, зміна або
припинення особистих чи майнових прав
фізичних осіб, якщо законом не
визначено іншого порядку їх
встановлення.

Відповідно до п. 16 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31 березня
1995 року № 5 «Про судову практику в
справах про встановлення фактів, що
мають юридичне значення» заява про
встановлення факту прийняття спадщини
та місця її відкриття може бути
розглянута судом у порядку окремого
провадження, якщо орган, який вчиняє
нотаріальні дії, не вправі видати
заявникові свідоцтво про право на
спадщину через відсутність або
недостатність документів, що необхідні
для підтвердження в нотаріальному
порядку факту вступу в управління або
володіння спадковим майном.

З матеріалів справи вбачається, що
спадщина щодо майна померлої ОСОБА_2
відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_2 року.
Спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_1

Відповідно до ст. 1268 ЦК України
спадкоємець за заповітом чи за законом
має право прийняти спадщину або не
прийняти її.

Спадкоємець, який постійно проживав
разом із спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Згідно зі ст. 1269 ЦК України спадкоємець,
який бажає прийняти спадщину, але на
час відкриття спадщини не проживав
постійно із спадкодавцем, має подати
нотаріусу заяву про прийняття
спадщини.

Правилами статті 1270 ЦК України для
прийняття спадщини встановлюється
строк у шість місяців, який починається
з часу відкриття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, не подав заяву про прийняття
спадщини, він вважається таким, що не
прийняв її. За позовом спадкоємця, який
пропустив строк для прийняття спадщини
з поважної причини, суд може визначити
йому додатковий строк, достатній для
подання ним заяви про прийняття
спадщини. (стаття 1272 ЦК України)

Заявник зазначає, що заяву про
прийняття спадщини до нотаріальної
контори подав із пропуском
шестимісячного строку, однак вважає, що
прийняв спадщину, оскільки
спадкодавець на час відкриття спадщини
проживала разом з заявником. Натомість
місце проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2
зареєстровано за різними адресами.

Враховуючи вищенаведене, доходжу
висновку, що із заяви про встановлення
факту про прийняття спадщини
вбачається спір про право, доводи
заявника та долучені до заяви
документи виключають безспірність
вимог та можливість розгляду справи в
порядку окремого провадження.

Поряд з цим, заявник не позбавлений
права звернутися до суду з позовом про
надання додаткового строку для подання
заяви про прийняття спадщини або
визнання право власності на спадкове
майно в порядку позовного провадження.

У відповідності до положень ст. 256 ЦПК
України суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо з заяви про
встановлення факту, що має юридичне
значення, вбачається спір про право.

Керуючись ст.256 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті
провадження у справі за заявою ОСОБА_1,
заінтересовані особи: Київська міська
рада, Головне управління юстиції у м.
Києві, про встановлення факту
прийняття спадщини.

Роз'яснити заявнику право на
звернення до суду з позовом на
загальних підставах.

Роз'яснити заявнику, що відмова у
відкритті провадження у справі
перешкоджає повторному зверненню до
суду з такою самою заявою.

Копію ухвали з заявою та усіма
доданими до неї матеріалами
невідкладно надіслати особі, яка
звернулась з нею до суду.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду міста Києва шляхом
подання апеляційної скарги протягом
п'яти днів з дня отримання копії цієї
ухвали.

Суддя
О.І. Шумейко