Номер провадження: 22-ц/785/5075/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Заїкін А. П.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.07.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

- головуючого судді - Заїкіна А.П.,

- суддів: - Гірняк Л.А., Доценко Л.І.,

при секретарях - Булгак Х.О., Феленко
В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за скаргою
ОСОБА_4 на дії та бездіяльність
начальника Першого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
Галата Д.В., за апеляційною скаргою
ОСОБА_6 на ухвалу Приморського
районного суду м. Одеси від 26 березня 2014
року про відмову в задоволенні скарги,

встановила:

Ухвалою Приморського районного суду
м. Одеси від 26.03.14 р. у задоволенні
вищевказаної скарги ОСОБА_6
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 просить
вищевказану ухвалу суду скасувати та
постановити нову ухвалу, якою: 1)
подання начальника Першого
Приморського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції Галата Д.В. від 12.09.13
р. «про заборону виїзду за кордон гр.
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1» визнати
протиправним з причин невідповідності
подання вимогам Р. ХІ «Обмеження у
праві виїзду за межі України та
заборона в'їзду в Україну» Інструкції з
організації примусового виконання
рішень, затвердженої Наказом
Міністерства Юстиції України від 24.04.12
р. №512/5, та порядку його вирішення
відповідно до ч. 1, 2 ст. 377-1 ЦПК України; 2)
на підставі ч. 2 ст. 19 Конституції
України, ст. 7 Закону України «Про
державну виконавчу службу», порядку,
встановленого ч. 1, 2 ст. 377-1 ЦПК України,
Р. ХІ «Обмеження у праві виїзду за межі
України та заборона в'їзду в Україну»
Інструкції з організації примусового
виконання рішень, затвердженої Наказом
Міністерства Юстиції України від 24.04.12
р. №512/5, визнати дії та бездіяльність
начальника Першого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
Галата Д.В. під час подання до суду
подання № 268 від 12.09.13 р. протиправними
та такими, що порушили права та
інтереси ОСОБА_6, як стягувача, в
частині своєчасного і повного
застосування заходів з примусового
виконання рішень, передбачених до
фізичної особи-боржника, п. 18 ч. 3. ст. 11
Закону України «Про виконавче
провадження» з вилученням паспортного
документу. ОСОБА_6 посилається на те, що
ухвала постановлена з порушенням норм
матеріального та процесуального права.

ОСОБА_8, представник апелянта, в
судовому засіданні підтримав доводи та
вимоги, які викладені в апеляційній
скарзі.

Перший Приморський відділ державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції суду письмових
заперечень на апеляційну скаргу не
надав. В судове засідання свого
представника не направив, про час і
місце розгляду справи сповіщений
належним чином. Причини неявки
представника суду не повідомив, заяв та
клопотань суду не надав.

Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України,
неявка сторін або інших осіб, які
беруть участь у справі, належним чином
сповіщених про час і місце розгляду
справи, не перешкоджає розглядові
справи.

Відповідно до ст. 303 ЦПК колегія
суддів перевіряє законність і
обґрунтованість судового рішення в
межах доводів апеляційної скарги та
вимог, заявлених у суді першої
інстанції.

Заслухавши суддю-доповідача,
вислухавши пояснення осіб, які
з'явилися в судове засідання,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши правильність застосування
судом першої інстанції норм
матеріального та процесуального права
при постановленні ухвали, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційну
скаргу необхідно відхилити за таких
підстав.

Постановляючи ухвалу про відмову в
задоволенні скарги ОСОБА_6, Приморський
районний суд м. Одеси виходив з того, що
дії начальника Першого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
Галата Д.В. були вчинені відповідно до
закону та в межах повноважень, а права
та свободи заявника порушені не були
(а. с. 86).

Колегія суддів погоджується з
вищевказаними висновками суду першої
інстанції, цих висновків суд дійшов без
порушень норм матеріального та
процесуального права.

Згідно із ст. 383 ЦПК України сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду із скаргою, якщо
вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Можливість оскаржити дії або
бездіяльність державного виконавця
передбачена ст. 13 Закону України «Про
державну виконавчу службу». Статтею 82
Закону України «Про виконавче
провадження» передбачено можливість
оскаржити рішення, дії або
бездіяльність державного виконавця
або посадових осіб державної
виконавчої служби.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК
України суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, поданим відповідно до
цього Кодексу, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.
Особа, яка бере участь у справі,
розпоряджається своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

У скарзі ОСОБА_6 вказує на те, що «…у
порушення ч. 2 ст. ст. 377-1 ЦПК
України…питання про тимчасове
обмеження боржника-фізичної особи у
праві виїзду за межі України
Зацікавлена особа 1 просить розглянути
без участі державного виконавця…» (а.
с. 2, 2-й абзац знизу). ОСОБА_6 «…вважає, що
дії та бездіяльність начальника
Першого Приморського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції Галата Д.В.
(далі - Зацікавлена особа 1) суперечать
ч. 2 ст. 19 Конституції України, Закону №
606-XIV, ст. 7 ЗУ «Про державну виконавчу
службу» (далі - Закон № 303/98-ВР),
інструкції «Про проведення виконавчих
дій» затвердженою наказом
Міністерства юстиції України від 15.12.1999
р.№ 74/5, та порушує його права та законом
охоронювані інтереси…» (а. с. 2, 2-й абзац
зверху). «…Подання державного
виконавця першого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
Семенової К.О., затверджене та подане
одноособово зацікавленою особою 1 не
відповідає в повній мірі
вищезазначеним нормам, зокрема…» (а. с.
4, 1-й абзац зверху). В подальшому ОСОБА_6
посилається на те, що «…подання
неправомірно спрямовано «Голові
Приморського районного суду м. Одеси,
до компетенції якого вирішення питання
про обмеження боржника у праві виїзду
за межі України згідно ст.. 23 ЗУ Про
судоустрій і статус суддів» не
належить..» (а. с. 4, 3-й абзац зверху),
«…подання обґрунтовано ст.. 5 Закону №
606-XIV, яка взагалі не передбачає
встановлення тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника фізичної особи
за межі України…» (а. с. 4, 4-й абзац
зверху), «…ставлячи питання про
вилучення паспортного документу
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 (боржнику)
Зацікавлена особа 1 не визначила вид
паспортного документу…» (а. с. 4, 5-1
абзац зверху). Вищевказане «…є прямим
порушенням прав та законних інтересів
стягувача, в частині не вжиття
своєчасних заходів з примусового
виконання рішення…». Таким чином,
скарга не містить посилань про
конкретні негативні наслідки у зв'язку
із зверненням до суду з поданням про
обмеження громадянина України у праві
виїзду.

Апеляційна скарга ОСОБА_6 (а. с. 95 - 96)
крім посилання останньої на
незаконність та необґрунтованість
ухвали, не містить вказівок на
порушення судом першої інстанції
конкретних норм матеріального та
процесуального, в чому ці порушення
полягають. Посилання представника
апелянта на те, що наявна у справі
апеляційна скарга, яка зареєстрована в
суді першої інстанції 09.14.14 р. (а. с. 95 - 96)
не підписувалася і не подавалася
безпосередньо ОСОБА_6 суперечать
наявним у справі конверту зі
штрих-кодом № 020 (а. с. 99 зворотна
сторона) з датою відправки 31.03.14 р.,
наданій представником апелянта та
оглянутій апеляційним судом поштовій
квитанції від 31.03.14 р. № 2421 (а. с. 171), в
якій також вказаний штрих-код № 020 (а. с. 99 зворотна сторона). Доводи
апеляційної скарги, яка була надана
представником апелянта в судовому
засіданні (а. с. 155), апеляційний суд не
може прийняти до уваги на підставі ч. 1
ст. 300 ЦПК України.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» від 21.01.94 р.
№ 3857-ХІІ, з подальшими змінами,
громадянинові України, який має
паспорт, може бути тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон у
випадках, передбачених пунктами 1-9
частини першої цієї статті, у тому
числі у випадку, якщо він ухиляється
від виконання зобов'язань, покладених
на нього судовим рішенням.

Встановлено, що 30.08.13 р. від ОСОБА_6 до
державного виконавця надійшла заява
про застосування заходів тимчасового
обмеження у праві виїзду боржника за
кордон (а. с. 18 - 19). 24.09.13 р. до суду
надійшло подання державного виконавця
про обмеження боржника - ОСОБА_7 у праві
виїзду за межі України (а. с. 10).
Конкретний термін або строк, коли
державний виконавець зобов'язаний
звернутися до суду з вказаним поданням
діючим законодавством не передбачений.
Таким чином, як скарга ОСОБА_6 до суду
першої інстанції, так і апеляційна
скарга останньої крім посилань на
формальні невідповідності подання про
обмеження боржника у праві виїзду за
межі України вимогам діючого
законодавства, не містять доводів про
наявність конкретних негативних
наслідків для ОСОБА_6 у результаті
надання державним виконавцем до суду
подання про обмеження боржника у праві
виїзду за межі України, яке на думку
ОСОБА_6 не відповідає вимогам діючого
законодавства.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 307, п. 1 ч. 1 ст.
312 ЦПК України за наслідками розгляду
апеляційної скарги на ухвалу суду
першої інстанції апеляційний суд має
право постановити ухвалу про
відхилення апеляційної скарги і
залишення ухвали без змін, якщо судом
першої інстанції постановлено ухвалу з
додержанням вимог закону.

Ураховуючи, що суддя суду першої
інстанції постановив ухвалу без
порушень діючого законодавства, і
підстави для її скасування відсутні,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає відхиленню, а ухвала
судді залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 312, 315, 317, 319 ЦПК
України колегія суддів,

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6 - відхилити.

Ухвалу Приморського районного суду
м. Одеси від 26 березня 2014 року про
відмову в задоволенні скарги - залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий суддя:
А. П. Заїкін

Судді:
Л. А. Гірняк

Л. І. Доценко