Справа № 492/30/14-ц
АРЦИЗЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

Іменем України

19 вересня 2014 року
м. Арциз

Арцизький районний суд Одеської
області у складі: судді Борисової С.П.,
при секретарі Каширній О.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини та за зустрічним позовом ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про визначення місця
проживання неповнолітньої дитини з
батьком, за участю третьої особи, яка не
заявляє самостійних позовних вимог -
орган опіки та піклування Арцизької
районної державної адміністрації
Одеської області, -

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом
до відповідача, в якому просила
стягнути з нього на її користь аліменти
на утримання малолітньої дитини -
ОСОБА_3, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3, у
розмірі 1/4 частки від його заробітку
(доходу), але не менше мінімального
розміру аліментів на одну дитину,
передбаченого ч. 2 ст. 182 СК України,
тобто не менше, ніж 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
щомісяця, починаючи з дня подання
позову і до повноліття дитини,
посилаючись на те, з відповідачем вона
перебувала у фактичних шлюбних
відносинах, під час спільного
проживання у них народилася зазначена
дитина, яка спільно проживає з нею та
знаходиться на її утриманні, а
відповідач матеріальної допомоги на
утримання дитини не надає, хоча
зобов'язаний це робити. Їй відомо, що
відповідач отримує дохід, а також є
пенсіонером, тому має можливість
сплачувати аліменти на утримання
дитини.

ОСОБА_2 заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги
не визнає та звернувся до суду з
зустрічним позовом, в якому просив
визначити місце проживання
малолітньої доньки з ним, посилаючись
на те, що ОСОБА_1 не здатна надавати
дитині належного виховання та
утримання, оскільки ОСОБА_1 зловживає
спиртними напоями та не прагне до
працевлаштування. Вважає, що
перебування доньки ОСОБА_3 разом з
матір'ю ОСОБА_1 негативно вплине на її
виховання та здоров'я.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні
свої позовні вимоги підтримала,
просила суд її позов задовольнити у
повному обсязі, зустрічну позовну
заяву не визнала, просила відмовити у
задоволенні зустрічного позову та
пояснила суду, що вона на даний час
проживає в АДРЕСА_3, дитина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3 в наявний час проживає
разом з нею та знаходиться на її
утриманні. З січня 2014 року вона з
відповідачем спільно не проживає. У неї
створені всі умови для проживання
дитини, її належного розвитку та
виховання. Відповідач є
неврівноваженою людиною. Дитина
боїться свого батька і не бажає
проживати разом з ним. Довірити дитину
ОСОБА_2 вона не може, оскільки він
психічно не здорова людина і вона
боїться за здоров'я своєї дитини.
ОСОБА_2 двічі знаходився на
стаціонарному лікуванні у
психіатричній лікарні та перебуває на
обліку у лікаря-нарколога. ОСОБА_2 дуже
агресивний по відношенню до неї та до
своєї дитини. Коли ОСОБА_2 виписали з
лікарні, дитина боялась його, оскільки
він вів себе неадекватно, в зв'язку з
чим вона не могла залишити доньку разом
з батьком та була змушена забрати
дитину.

Представник позивачки ОСОБА_4 в
судовому засіданні позов ОСОБА_1
підтримала, зустрічну позовну заяву
ОСОБА_2 не визнала та пояснила суду, що
ОСОБА_1 є її донькою. З початку
спільного проживання ОСОБА_1 разом з
ОСОБА_2, він часто застосовував фізичне
насильство відносно її доньки в
присутності дитини та вів себе
неадекватно. ОСОБА_2 постійно
загрожував та загрожує позивачці
фізичною розправою. ОСОБА_1 працювала
та купувала для дитини всі необхідні
речі. Відносно ОСОБА_2 була порушена
кримінальна справа у зв'язку з
вживанням ним наркотичних засобів, яка
була в подальшому закрита з невідомих
їй підстав. В наявний час дитина
проживає разом з матір'ю ОСОБА_1 в
АДРЕСА_3 та знаходиться на її утриманні,
у неї створені всі умови для проживання
дитини, її належного розвитку та
виховання.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні
позов ОСОБА_1 не визнав, просив у
задоволенні позову відмовити, свій
зустрічний позов підтримав, просив суд
його задовольнити у повному обсязі та
пояснив суду, що з 2004 року по 2011 рік він
перебував з ОСОБА_1 у фактичних шлюбних
відносинах. ІНФОРМАЦІЯ_3 у них
народилася донька ОСОБА_3 З самого
дитинства він ростив дитину, водив її
до дитячого садку, дитина завжди була
доглянута та охайна. В лютому 2011 року
він та ОСОБА_1 припинили спільне
проживання, оскільки вона зловживала
спиртними напоями, не працювала та
ухилялася від виконання своїх
батьківських обов'язків. Він звернувся
до Арцизької районної державної
адміністрації Одеської області з
заявою про визначення місця проживання
дитини. Розпорядженням Арцизької
районної державної адміністрації
Одеської області від 10.05.2011 року,
визначено місце проживання його дитини
ОСОБА_3 разом з ним за місцем його
проживання за адресою: АДРЕСА_1. В січні
2014 року ОСОБА_1 забрала дитину та
поїхала в невідомому напрямку. До цього
часу ОСОБА_1 часто забирала дитину і він
не перешкоджав спілкуванню матері з
дитиною. У 2010 році, коли його дитина
відвідувала дитячий садок, він
здійснював плату за дитячий садок. Він
мешкає в окремій двокімнатній
квартирі, у його доньки своя окрема
кімната, письмові приладдя та
навчальні посібники. Орган опіки та
піклування проводив обстеження його
житлово-побутових умов та визначив
місце проживання доньки разом з ним,
його житлово-побутові умови в наявний
час не змінилися і в його квартирі
створенім всі необхідні умови для
проживання малолітньої дитини разом з
ним. Він останній раз бачив свою доньку
в січні 2014 року, оскільки ОСОБА_1
перешкоджає їх спілкуванню. Після того,
як дитина почала мешкати разом з
матір'ю ОСОБА_1, вона не відвідує
дитячий садок.

Представник відповідача - адвокат
ОСОБА_5 в судовому засіданні позов
ОСОБА_1 не визнав, зустрічний позов
ОСОБА_2 підтримав повністю, просив суд
зустрічний позов задовольнити у
повному обсязі та пояснив суду, що
незважаючи на те, що батько дитини
ОСОБА_2 переніс травму, виходячи з
матеріалів справи, він належним чином
здійснює догляд і все робить для того,
щоб дитина гармонічно розвивалася, як
фізично, так і духовно. Висновки органу
опіки та піклування з приводу
визначення місця проживання
малолітньої дитини ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3
разом з батьком ОСОБА_2 вважає
правильними, оскільки з характеристик
вбачається, що ОСОБА_2 належним чином
виконує покладені на нього батьківські
обов'язки по вихованню та утриманню
його дитини.

Представник третьої особи - органу
опіки та піклування Арцизької районної
державної адміністрації Одеської
області Мінчев А.І. в судовому
засіданні пояснив суду, що радою органу
опіки і піклування були проведені
засідання щодо визначення місця
проживання дитини ОСОБА_3, на яких було
визначено місце проживання дитини
разом з її матір'ю, про зазначено у
висновку органу опіки та піклування
від 15.09.2014 року.

Суд, заслухавши сторони, перевіривши
матеріали справи, оцінивши надані
сторонами докази в їх сукупності,
вважає, що первісний позов підлягає
задоволенню у повному обсязі, а в
задоволенні зустрічного позову
необхідно відмовити з наступних
підстав.

Суд вважає, що між сторонами склалися
правовідносини, що випливають із
сімейного законодавства, пов'язані з
обов'язком батьків утримувати
малолітніх дітей, а також правом одного
з батьків на проживання з ним дитини,
тому, при вирішенні спору між
сторонами, слід керуватися Сімейним
Кодексом України.

Судом встановлені такі факти та
відповідні ним правовідносини.

Як видно із свідоцтва про народження
ОСОБА_3, вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_3,
відповідач ОСОБА_2 є її батьком, а
позивачка - матір'ю (а.с. 4).

Згідно довідки № 02, виданої 08 січня 2014
року виконавчим комітетом
Веселокутської сільської ради
Арцизького району Одеської області,
малолітня дитина сторін проживає з
матір'ю та знаходиться на її утриманні
(а.с. 5).

Відповідно до довідки № 5, виданої 19
березня 2014 року Товариством з
обмеженою відповідальністю «Мідель»,
ОСОБА_4 працює в ТОВ «Мідель» з 01.06.2010р.
на посаді кухаря. Дохід за період з
01.09.2013р. по 28.02.2014р. склав 6 248,78 грн. (а.с.
45).

Згідно довідки № 317, виданої 4 квітня 2014
управлінням Пенсійного фонду України в
Арцизькому районі Одеської області,
ОСОБА_4 знаходиться на обліку в УПФУ в
Арцизькому районі Одеської області і
отримує пенсію за віком та розмір її
пенсії за період з листопада 2013 року по
квітень 2014 року склав 5 639,00 грн. (а.с. 47).

В підтвердження доводів зустрічного
позову ОСОБА_2 надав суду копії довідок
ДНЗ № 4 ясла-садок загального типу
«Сонечко» про те, що його донька ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_3 поступила до ДНЗ № 4
«Сонечко» в серпні 2008 року та
відвідувала заклад до 27.12.2013 року. 08.01.2014
року мати дитини ОСОБА_1 забрала
документи з ДНЗ «Сонечко» та по
теперішній час ОСОБА_3 ДНЗ № 4 «Сонечко»
не відвідує. Приводив та забирав дитину
з дитячого садку тільки батько, який
займається вихованням дитини. Дитина
здорова, охайна. Дитина товариська,
активна, акуратна. Оплату за дитячий
садок здійснює батько дитини. Коли
батько перебував у відрядженні,
забирала дитину з дитячого садка мати
ОСОБА_1, яка перебувала у нетверезому
стані (а.с. 26-28, 70).

Згідно з копією акту опитування
свідків від 10.02.2014 року, в результаті
опитування сусідів: ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9 встановлено, що ОСОБА_3
ІНФОРМАЦІЯ_3 дійсно проживала разом з
батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 з
травня 2011 року по січень 2014 року,
одночасно сім'я проживала разом з
матір'ю дитини з квітня 2013 року по
січень 2014 року (а.с. 16).

В підтвердження своїх
житлово-побутових умов ОСОБА_2 надав
суду копію акту обстеження його
житлово-побутових умов від 10.02.2014 року,
згідно якого за місцем його проживання
за адресою: АДРЕСА_1, створені всі
необхідні умови для проживання
малолітньої дитини (а.с. 17).

Відповідно до копії розпорядження
Арцизької районної державної
адміністрації № 417/Л-2011 від 20.09.2011 року,
визначено місце проживання
малолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3
разом з батьком, ОСОБА_2, за місцем його
реєстрації: АДРЕСА_1 (а.с. 21-22).

Як вбачається з копії довідки ДНЗ № 4
ясла-садок загального типу «Сонечко» №
1 від 15.01.2014 року, з 16.05.2013 року по 08.01.2014
року, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 приводили та
забирали з дитячого садку, займалися
вихованням, брали участь в її житті,
здійснювали плату за дитячий садок її
батьки: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 29).

В підтвердження свого матеріального
стану відповідач за первісним позовом
ОСОБА_2 надав суду довідку № 39, видану 24
січня 2014 року управлінням Пенсійного
фонду України в Арцизькому районі
Одеської області, згідно якої ОСОБА_2
знаходиться на обліку в УПФУ в
Арцизькому районі Одеської області і
отримує пенсію по інвалідності
внаслідок загального захворювання та
розмір його пенсії за період з серпня
2013 року по січень 2014 року склав 5 474,00
грн. (а.с. 30).

Згідно довідки № 571, виданої 26 лютого 2014
року Арцизьким УСЗН Одеської області,
ОСОБА_2 знаходиться на обліку в
Арцизькому УСЗН Одеської області і
отримує державну соціальну допомогу
малозабезпеченим сім'ям та розмір
допомоги за період з жовтня 2013 року по
лютий 2014 року склав 7 371,93 грн. (а.с. 72).

За місцем проживання ОСОБА_2
характеризується задовільно, що
підтверджується характеристикою,
виданою 27.01.2014 року виконавчим
комітетом Арцизької міської ради
Одеської області (а.с. 31).

Згідно з копією довідки, виданої 24.01.2014
року Арцизьким районним центром
зайнятості, ОСОБА_2 перебуває на обліку
як безробітний в Арцизькому РЦЗ з 10
січня 2014 року (а.с. 33).

За матеріалами Арцизького РВ ГУМВС
України в Одеській області від 04.06.2014
року № 7766 встановлено, що протягом
2012-2014 років, громадянин ОСОБА_2
неодноразово притягувався до
адміністративної відповідальності, та
відносно нього неодноразово надходили
повідомлення до Арцизького РВ ГУМВС
України в Одеській області з приводу
його протиправної поведінки (а.с. 57-58).

Як вбачається з повідомлення Арцизької
ЦРЛ № 01-10/516 від 02.06.2014 року, ОСОБА_2
знаходився на стаціонарному лікуванні
в ОПЛ № 2 з 31.01.2013р. по 10.04.2013р. з
діагнозом: психічні та поведінкові
розлади внаслідок поєднаного вживання
алкоголю та каннабіоідов. Параноїдний
синдром, який вирішився. F10.51/ F12.51;
повторне стаціонарне лікування в ОПЛ №
4 з 23.11.2013р. по 30.12.2013р., діагноз: маячний
розлад органічного ґенезу (внаслідок
повторних ЧМТ, вживання алкоголю,
каннабіоідов) з вираженими
емоційно-вольовими порушеннями.
Психічні та поведінкові розлади
внаслідок вживання алкоголю та
каннабіоідов. Посттравматична
енцефалопатія з лікворною
гіпертензією. Периферичний параліч
лівого малогомілкового нерва.
Маятніковообразний ністагм. F06.2/ F10.2
(а.с. 59).

Згідно копій довідок Арцизької ЦРЛ від
29.04.2014 року № 01-10/405, від 19.05.2014 року №
01-10/468, ОСОБА_2 перебуває на
диспансерному обліку у
лікаря-нарколога з 10.05.2013 року. Діагноз:
психічні та поведінкові розлади
внаслідок поєднаного вживання
алкоголю та каннабіоідов. Параноїдний
синдром, який вирішився. F10.51/ F12.51.
Узятий на диспансерний облік на
підставі витягу з ОПЛ № 2, де знаходився
на стаціонарному лікуванні з 31.01.2013р. по
10.04.2013р. Термін спостереження згідно
даного діагнозу до 5 років. Зняття з
диспансерного наркологічного обліку
провадиться при досягнення стійкої
ремісії (видужання) на підставі
висновку ВКК. Трирічна (для хворих
алкоголізмом) та п'ятирічна (для хворих
наркоманією) ремісія повинна бути
підтверджена об'єктивними даними -
характеристиками з місця роботи або
проживання, довідка з РВГУВС. Необхідна
умова зняття з обліку з видужання -
дотримання хворим встановлених
строків особистої явки до
наркологічного кабінету для оглядів в
період диспансерного спостереження (1
раз на місяць) (а.с. 85, 87).

За матеріалами Арцизького РВ ГУМВС
України в Одеській області від 16.06.2014
року № 8415 встановлено, що протягом
2012-2013 років, до Арцизького РВ ГУМВС
України в Одеській області від ОСОБА_2
надходили заяви щодо протиправної
поведінки громадянки ОСОБА_1 За
результатами розгляду заяв прийняті
рішення про відмову в порушенні
кримінальної справи відносно ОСОБА_1
(а.с. 62).

Згідно повідомлення Арцизької ОДПІ ГУ
Міндоходів в Одеській області від
16.06.2014 року, ОСОБА_1 не отримувала дохід
від здійснення підприємницької
діяльності за період з 27.03.2007р. по
31.12.2013р. Згідно відомостей з ЦБД ДРФОУ
ОСОБА_1 отримувала дохід за період з
01.01.2000 року по 31.03.2014 року (а.с. 63-64).

За результатами розгляду питання щодо
визначення місця проживання
малолітньої ОСОБА_3 орган опіки та
піклування Арцизької районної
державної адміністрації Одеської
області дійшов висновку, що доцільно
визначити місце проживання
малолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3, разом з матір'ю ОСОБА_1 за
її місцем проживання за адресою:
АДРЕСА_3 (висновок від 15.09.2014 року №
01-34/2077) (а.с. 102-104).

Згідно ст. 141 СК України батько, мати
мають рівні права та обов'язки щодо
дитини, незалежно від того, чи
перебувають вони в шлюбі між собою.

Ст. 151 СК України передбачає право
батьків на виховання дитини, право
обирати форми та методи виховання, крім
тих, які суперечать закону, моральним
засадам суспільства.

Відповідно до ч. 3 ст. 9 Конвенції по
права дитини, дитина, яка не проживає з
одним чи обома батьками, має право
підтримувати на регулярній основі
особисті і прямі контакти з обома
батьками, за винятком випадків, коли це
суперечить інтересам дитини.

Європейський суд з прав людини (Справа
"Савіни проти України" (Заява N 39948/06) у
своєму рішенні від 18.12.2008 наголошував,
що право батьків і дітей бути поряд
один з одним становить основоположну
складову сімейного життя і що заходи
національних органів, спрямовані
перешкодити цьому, є втручанням у
права, гарантовані статтею 8 Конвенції
про захист прав і основних свобод
людини. Також Європейський суд з прав
людини зазначив, що руйнування
родинних зв'язків означає відсікання
дитини від її коріння й може бути
виправдане лише за виняткових
обставин.

Закон України «Про охорону дитинства»
передбачає, що кожна дитина має право
на проживання в сім'ї разом з батьками
або в сім'ї одного з них та на
піклування батьків. Батько і мати мають
рівні права та обов'язки щодо своїх
дітей. Предметом основної турботи та
основним обов'язком батьків є
забезпечення інтересів своєї дитини.
Дитина, яка проживає окремо від батьків
або одного з них, має право на
підтримання з ними регулярних
особистих стосунків і прямих
контактів. Крім того діти та батьки не
повинні розлучатися всупереч їх волі,
за винятком випадків, коли таке
розлучення необхідне в інтересах
дитини і цього вимагає рішення суду, що
набрало законної сили. Такі ж положення
містяться у Конвенції ООН про права
дитини.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 161 СК України,
якщо мати та батько, які проживають
окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким
із них буде проживати малолітня дитина,
спір між ними може вирішуватися
органом опіки та піклування або судом.
Під час вирішення спору щодо місця
проживання малолітньої дитини
беруться до уваги ставлення батьків до
виконання своїх батьківських
обов'язків, особиста прихильність
дитини до кожного з них, вік дитини,
стан її здоров'я та інші обставини, що
мають істотне значення. Орган опіки та
піклування або суд не можуть передати
дитину для проживання з тим із батьків,
хто не має самостійного доходу,
зловживає спиртними напоями або
наркотичними засобами, своєю
аморальною поведінкою може зашкодити
розвиткові дитини.

Декларацією прав дитини, прийнятою
Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада
1959 року, у принципі 6 проголошено, що
дитина для повного і гармонійного
розвитку її особистості потребує
любові і розуміння. Вона повинна, коли
це можливо, рости під опікою і
відповідальністю своїх батьків, і в
усякому випадку в атмосфері любові і
моральної та матеріальної
забезпеченості.

Згідно ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України при
вирішенні будь-яких питань щодо дітей
суд повинен керуватися максимальним
забезпеченням інтересів дітей.

В судовому засіданні встановлено, що
фактичні шлюбні відносини та спільне
проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 припинені
з січня 2014 року. З цього часу дитина
проживає разом з матір'ю -
відповідачкою за зустрічним позовом.
Останньою за місцем проживання
створені всі умови для нормального
розвитку, освіти та виховання дитини.

Аналізуючи надані сторонами та
зібрані по справі докази у їх
сукупності суд вважає, що з метою
забезпечення гармонійного фізичного
та психічного розвитку дитини доцільно
буде визначити місце проживання дитини
з матір'ю ОСОБА_1, враховуючи при цьому,
що матір'ю створені всі умови для
комфортного проживання та розвитку
дитини. Висновком органу опіки та
піклування Арцизької районної
державної адміністрації Одеської
області, доцільним визнано визначити
місце проживання малолітньої дитини
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, разом з матір'ю
ОСОБА_1 за її місцем проживання за
адресою: АДРЕСА_3.

Крім того, суд приймає до уваги те, що
ОСОБА_2 неодноразово притягувався до
адміністративної відповідальності з
приводу його протиправної поведінки; з
10.05.2013 року по наявний час перебуває на
диспансерному обліку у
лікаря-нарколога з діагнозом: маячний
розлад органічного ґенезу (внаслідок
повторних ЧМТ, поєднаного вживання
алкоголю та каннабіоідов) з вираженими
емоційно-вольовими порушеннями.
Психічні та поведінкові розлади
внаслідок вживання алкоголю та
каннабіоідов. Посттравматична
енцефалопатія з лікворною
гіпертензією. Периферичний параліч
лівого малогомілкового нерва.
Маятніковообразний ністагм. F06.2/ F10.2. З
приводу зазначеного діагнозу ОСОБА_2
періодично знаходиться на
стаціонарному лікуванні в
психіатричній лікарні.

Судом не приймаються до уваги
твердження позивача за зустрічним
позовом ОСОБА_2 про зловживання ОСОБА_1
спиртними напоями, що може негативно
вплинути на дитину в разі її проживання
з матір'ю, оскільки такі твердження не
знайшли свого підтвердження в судовому
засіданні, позивачем за зустрічним
позовом в підтвердження цих доводів, на
виконання вимог ст.ст. 10, 60 ЦПК України,
не було надано суду жодного належного
доказу.

Отже, виходячи з наведеного, враховуючи
обставини, встановлені судом, вимоги
національного та міжнародного
законодавства щодо захисту прав
дитини, суд вважає, що батько ОСОБА_2
зловживаючи спиртними напоями,
наркотичними засобами, з приводу чого
він перебуває на обліку у
лікаря-психіатра, своєю
неврівноваженою та аморальною
поведінкою може зашкодити розвиткові
дитини, її психологічному стану, і не
зможе забезпечити їй нормального
виховання щодо її поведінки в соціумі
тощо, тому з урахуванням віку, стану
здоров'я дитини, характеристик її
батьків, визначення місця проживання
неповнолітньої ОСОБА_3 з батьком, не
буде відповідати її інтересам та може
зашкодити її психологічному та
фізичному розвитку, правильному
вихованню, у зв'язку з чим місце
проживання малолітньої ОСОБА_3 слід
визначити з матір'ю.

На підставі вищевикладеного, суд
приходить до висновку, що в задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про визначення місця проживання дитини
з батьком ОСОБА_2, слід відмовити.

У зв'язку з відмовою в задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_2 та
визначення судом місця проживання
малолітньої дитини з її матір'ю,
підлягає задоволенню позовна вимога
ОСОБА_1 про стягнення з батька дитини
ОСОБА_2 аліментів.

Так, як зазначалося вище згідно ст.141
Сімейного кодексу України мати, батько
мають рівні права та обов'язки щодо
дитини, незалежно від того, чи
перебували вони у шлюбі між собою.
Розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Такий принцип рівності прав та
обов'язків батьків щодо дитини
ґрунтується на нормах Конституції
України, які проголошують, що усі люди є
вільні і рівні у своїй гідності та
правах (ст. 21), громадяни мають рівні
конституційні права і свободи та є
рівними перед законом. Не може бути
привілеїв чи обмежень за ознаками раси,
кольору шкіри, політичних, релігійних
та інших переконань, статі, етнічного
та соціального походження, майнового
стану, місця проживання, за мовними або
іншими ознаками (ст. 24).

Обов'язок батьків щодо утримання своїх
дітей є одним з головних
конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51
Конституції України) і закріплюється в
сімейному законодавстві, зокрема
статтею 180 Сімейного кодексу України на
батьків покладено обов'язок по
утриманню дитини до досягнення нею
повноліття.

Отже, обов'язок батьків з утримання
своїх дітей виникає незалежно від
факту реєстрації шлюбу, наявності між
ними фактичних шлюбних відносин або
спільного проживання. Батьки
зобов'язані утримувати своїх дітей
незалежно від того, перебувають вони в
шлюбі чи шлюб між ними розірвано,
проживають вони спільно чи окремо.
Обов'язок батьків утримувати своїх
дітей є безумовним, однак відповідач
від виконання цих обов'язків
ухиляється, у зв'язку з чим з нього на
користь позивачки мають бути стягнуті
аліменти на утримання малолітньої
дитини.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням
суду кошти на утримання дитини
(аліменти) присуджуються у частці від
доходу її матері, батька і (або) у
твердій грошовій сумі.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка
заробітку (доходу) матері, батька, яка
буде стягуватися як аліменти на дитину,
визначається судом.

При визначенні ж розміру аліментів суд
також у відповідності до ст. 182 СК
України враховує стан здоров'я та
матеріальне становище дитини, стан
здоров'я та матеріальне становище
платника аліментів, а також інші
обставини, що мають істотне значення.

Зібрані у справі докази та їх належна
оцінка вказують на те, що доцільним
буде стягнення з відповідача за
первісним позовом ОСОБА_2 аліментів у
розмірі 1/4 частки від його заробітку
(доходу), щомісячно, але не менше ніж
мінімум, передбачений ч. 2 ст. 182 СК
України, тобто не менше, ніж 30 відсотків
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку, до досягнення
дитиною повноліття, тобто до
ІНФОРМАЦІЯ_3.

У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України
аліменти на дитину присуджуються за
рішенням суду від дня пред'явлення
позову, тому по наявній справі аліменти
з відповідача за первісним позовом
ОСОБА_2 мають бути присуджені з 09.01.2014
року.

Отже суд приходить до висновку, що
позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають
задоволенню у повному обсязі.

Суд також вважає за необхідне у
відповідності до ст. 88 ЦПК України
стягнути з відповідача на користь
держави до спеціального фонду
Державного бюджету України судовий
збір у розмірі 243,60 гривень.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК
України, суд вважає необхідним
допустити негайне виконання судового
рішення в межах суми платежу за один
місяць.

Керуючись ст. ст. 181, 182 - 183, 191 СК України,

ст. ст. 10, 11, ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197, ст. ст. 209,
212, 214 - 215 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6 (адреса
реєстрації місця проживання: АДРЕСА_4,
РНОКПП: НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1
аліменти на утримання дитини - ОСОБА_3,
що народилася ІНФОРМАЦІЯ_3, у розмірі 1/4
частки від його заробітку (доходу), але
не менше мінімального розміру
аліментів на одну дитину,
передбаченого ч. 2 ст. 182 СК України,
тобто не менше, ніж 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
щомісяця, починаючи з дня подання
позову, тобто з 09 січня 2014 року, та до
досягнення дитиною повноліття, тобто
до ІНФОРМАЦІЯ_3.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави до
спеціального фонду Державного бюджету
України судовий збір в розмірі 243,60
гривень.

Допустити негайне виконання судового
рішення в межах суми платежів за один
місяць.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визначення місця
проживання неповнолітньої дитини з
батьком, відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Одеської області через Арцизький
районний суд Одеської області шляхом
подачі апеляційної скарги в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи судом
апеляційної інстанції.

СУДДЯ

Арцизького районного суду