Ухвала

іменем україни

06 серпня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ситнік О.М.,

суддів: Євтушенко О.І.,
Завгородньої І.М.,

Журавель В.І.,
Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Український
Бізнес Банк» до Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія «Сінтон»,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агроліга», ОСОБА_4
про солідарне стягнення
заборгованості за договором кредиту,
за касаційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «Український
Бізнес Банк» на рішення апеляційного
суду Харківської області від 07 травня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року Публічне акціонерне
товариство «Український Бізнес Банк»
(далі - ПАТ «Український Бізнес Банк»)
звернулось до суду з позовом, у якому
просило стягнути солідарно з
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Компанія «Сінтон»
(далі - ТОВ «Компанія «Сінтон»),
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Агроліга» (далі - ТОВ
«Агроліга»), ОСОБА_4 заборгованість за
кредитним договором в розмірі 377 528, 66
грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим,
що 07 червня 2012 року банк надав ТОВ
«Компанія Сінтон» у тимчасове
користування короткостроковий кредит
у формі поновлювальної кредитної лінії
з лімітом користування в сумі 4 000 000 грн
на поповнення обігових коштів на строк
до 01 березня 2013 року зі сплатою
19 % річних.

На забезпечення виконання зобов'язань
ТОВ «Компанія Сінтон» між банком та ТОВ
«Агроліга», а також між банком та
ОСОБА_4 укладено договори поруки,
згідно з умовами яких поручителі
зобов'язались солідарно нести
відповідальність перед банком за
належне виконання договору ТОВ
«Компанія Сінтон».

У зв'язку з невиконанням ТОВ «Компанія
Сінтон» кредитних зобов'язань станом
на 27 серпня 2013 року утворилася
заборгованість в розмірі 377 528, 66 грн,
яку банк просив стягнути солідарно з
відповідачів.

Рішенням Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 19 лютого
2014 року позовні вимоги ПАТ
«Український Бізнес Банк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4, ТОВ
«Компанія Сінтон» та ТОВ «Агроліга» на
користь ПАТ «Український Бізнес Банк»
заборгованість за договором кредиту в
розмірі 377 528, 66 грн.

Рішенням апеляційного суду
Харківської області від 07 травня
2014 року рішення суду першої
інстанції скасовано в частині
солідарного стягнення заборгованості
з ТОВ «Агроліга» на користь ПАТ
«Український Бізнес Банк» та ухвалено
в цій частині нове про відмову в
задоволенні позову.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

У касаційній скарзі ПАТ «Український
Бізнес Банк» просить скасувати рішення
суду апеляційної інстанції, залишити в
силі рішення місцевого суду від 19
лютого 2014 року, мотивуючи свою вимогу
порушенням норм процесуального права і
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга не підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Згідно із частиною 2 статті 324 ЦПК
України підставами касаційного
оскарження є неправильне застосування
судом норм матеріального права чи
порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої інстанції
або апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Під час розгляду справи судами
встановлено, що 08 червня 2012 року між ПАТ
«Український Бізнес Банк» та ТОВ
«Компанія Сінтон» було укладено
кредитний договір, за умовами якого
остання отримала у тимчасове
користування короткостроковий кредит
у формі поновлювальної кредитної лінії
з лімітом користування в сумі 4 000 000 грн
на поповнення обігових коштів на строк
з 07 червня 2012 року до 01 жовтня 2012 року зі
сплатою 19 % річних.

На забезпечення виконання зобов'язань
ТОВ «Компанія Сінтон», 08
червня 2012 року між ПАТ «Український
Бізнес Банк» та ТОВ «Агроліга», а також
між ПАТ «Український бізнес банк» та
ОСОБА_4 укладено договори поруки,
відповідно до умов яких поручителі
зобов'язались солідарно нести
відповідальність перед банком за
належне виконання договору
позичальником.

13 вересня та 30 листопада 2012 року між
банком та ТОВ «Компанія Сінтон» було
укладено додаткові угоди № 1 та № 2 до
кредитного договору, якими подовжено
строк дії кредитного договору та
погоджено збільшення розміру
одноразових і щомісячних комісійних
винагород.

При цьому укладення додаткової угоди №
1 було погоджено із поручителем ТОВ
«Агроліга» шляхом укладення
додаткової угоди № 1 до договору поруки
від 13 вересня 2012 року.

Укладення додаткової угоди № 2 із
поручителем ТОВ «Агроліга» банком не
погоджувалось.

У зв'язку з несвоєчасним виконанням ТОВ
«Компанія Сінтон» кредитних
зобов'язань утворилася заборгованість
у сумі 377 528,66 грн.

Ухвалюючи рішення про задоволення
позову, суд першої інстанції виходив з
того, що позичальник ТОВ «Компанія
Сінтон» не виконує взятих на себе
зобов'язань за кредитним договором, має
прострочену заборгованість, яка
повинна бути стягнута солідарно з
нього та поручителів.

Апеляційний суд, скасовуючи рішення
суду першої інстанції та ухвалюючи
нове про відмову у задоволенні позову,
дійшов висновку про те, що оскільки
банк згідно з умовами додаткової угоди
№ 2 збільшив обсяг відповідальності
без згоди поручителя ТОВ «Агроліга»,
підстав для покладення на останнього
відповідальності за невиконання або
неналежне виконання позичальником
своїх зобов'язань перед банком немає,
так як порука припинилася.

Колегія погоджується з таким висновком
судів.

Так, згідно зі ст. 526 ЦК України,
зобов`язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 554 ЦК України передбачено, що у
разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники.

Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності.

Згідно з роз'ясненнями, викладеними в п.
22 постанови пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»,
відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України
припинення договору поруки
пов'язується зі зміною забезпеченого
зобов'язання за відсутності згоди
поручителя на таку зміну та за умови
збільшення обсягу відповідальності
поручителя. При цьому обсяг
зобов'язання поручителя визначається
як умовами договору поруки, так і
умовами основного договору, яким
визначено обсяг зобов'язань боржника,
забезпечення виконання яких здійснює
поручитель. Проте якщо в договорі
поруки передбачено, зокрема,
можливість зміни розміру процентів за
основним зобов'язанням і строків їх
виплати тощо без додаткового
повідомлення поручителя та укладення
окремої угоди, то ця умова договору
стала результатом домовленості сторін
(банку і поручителя), а отже, поручитель
дав згоду на зміну основного
зобов'язання. Якщо в договорі поруки
такі умови сторонами не узгоджені, а з
обставин справи не вбачається
інформованості поручителя і його згоди
на збільшення розміру його
відповідальності, то відповідно до
положень ч. 1 ст. 559 ЦК України порука
припиняється у разі зміни основного
зобов'язання без згоди поручителя,
внаслідок чого збільшується обсяг його
відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що 13
вересня 2012 року між ПАТ «Український
Бізнес Банк» та ТОВ «Компанія Сінтон»
була укладена додаткова угода № 1 до
кредитного договору, відповідно до
якої строк дії кредитного договору
було збільшено на 5 (місяців) - до 01
березня 2013 року включно.

Вказаною додатковою угодою № 1 було
змінено п. 4.3. кредитного договору,
відповідно до якого ТОВ «Компанія
Сінтон» зобов'язалось сплатити ПАТ
«Український Бізнес Банк» одноразову
комісійну винагороду за зміну умов
договору у сумі 40 000 грн без ПДВ у строк
до 14 вересня 2012 року та щомісячно
сплачувати ПАТ «Український Бізнес
Банк» комісійну винагороду за
супроводження кредитної
заборгованості.

Відповідно до додаткової угоди № 1 ТОВ
«Компанія Сінтон» зобов'язалось
погасити наданий кредит не пізніше 01
березня 2013 року включно згідно з
графіком погашення (Додаток 1 до
додаткової угоди № 1).

30 листопада 2012 року між ПАТ
«Український Бізнес Банк» та ТОВ
«Компанія Сінтон» була укладена
додаткова угода № 2 до кредитного
договору, відповідно до якої ТОВ
«Компанія Сінтон» зобов'язалося
щомісячно сплачувати ПАТ «Український
Бізнес Банк» комісійну винагороду за
супроводження кредитної
заборгованості згідно з графікос,
визначеним додатковою угодою.

Відповідно до додаткової угоди № 2 ТОВ
«Компанія Сінтон» повинно погасити
наданий банком кредит не пізніше 01
березня 2013 року включно згідно з
графіком погашення (додаток 1 до
додаткової угоди № 2).

Тобто додатковою угодою № 2 до
кредитного договору було змінено
графік погашення в межах встановленої
суми кредиту та строку погашення
кредиту, що призвело до збільшення
періоду, за який нараховуються
проценти за користування кредитом,
внаслідок чого збільшився обсяг
відповідальності поручителя.

Письмової згоди щодо зміни умов
договору поруки поручитель не надавав.

З огляду на вищенаведене правильним є
висновок суду апеляційної інстанції,
що підстав для покладення на
поручителя відповідальності за
невиконання або неналежне виконання
позичальником своїх зобов'язань перед
банком немає.

Доводи касаційної скарги про
невідповідність висновків судів
обставинам справи, неправильне
застосування судами норм
матеріального права, порушення норм
процесуального права не ґрунтуються на
матеріалах справи, що відповідно до ст.
337 ЦПК України є підставою для
відхилення касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Український
Бізнес Банк» відхилити.

Рішення апеляційного суду Харківської
області від 07 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
О.М. Ситнік

Судді:
О.І. Євтушенко

В.І. Журавель

І.М. Завгородня

Ю.Г. Іваненко