Ухвала

іменем україни

6 серпня 2014 року
м. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Висоцької В.С.,

суддів: Ступак О.В.,
Кафідової О.В.,

Умнової О.В.,
Фаловської І.М.,

розглянувши у судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про
визнання свідоцтва недійсним та
визнання права власності на частину
будинку за касаційною скаргою ОСОБА_4
на рішення апеляційного суду
Запорізької області від 16 квітня 2014
року,

встановила:

У березні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_4 про визнання
свідоцтва недійсним та визнання права
власності на частину будинку,
посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла її рідна тітка ОСОБА_5 Після її
смерті відкрилася спадщина на 67/100
частин житлового будинку АДРЕСА_1.

Вказувала, що її мати ОСОБА_6 померла
ІНФОРМАЦІЯ_2. У встановленому законом
порядку 22 листопада 2010 року вона
подала заяву про прийняття спадщини
після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 її тітки
ОСОБА_5

Зазначала, що 16 липня 2013 року їй стало
відомо, що спадщину отримав ОСОБА_4, про
що йому видано свідоцтво державною
нотаріальною конторою.

Вважала, що має право на спадкування за
правом представлення, оскільки є
племінницею померлої ОСОБА_5
Нотаріусом їй було відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на
спадкове майно.

Рішенням Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 20 січня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Запорізької області від 16 квітня 2014
року

рішення суду першої інстанції
скасовано та ухвалено нове рішення,
яким позов задоволено частково.

Визнано свідоцтво про право на
спадщину від 15 червня 2013 року, видане
Василівською державною нотаріальною
конторою Запорізької області ОСОБА_4 на
67/100 частин житлового будинку за
адресою:

АДРЕСА_1 частково недійсним, в частині
розміру частки, яка складає 67200 частин
цього будинку.

Визнано за ОСОБА_3 право власності в
порядку спадкування за законом після
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 на 67/200
частин вказаного житлового будинку. У
задоволенні решти вимог відмовлено.

У касаційній скарзі відповідач просить
скасувати рішення апеляційного суду та
залишити в силі рішення суду першої
інстанції, посилаючись на порушення
судом норм матеріального та
процесуального права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши суддю - доповідача,
обговоривши доводи скарги та
перевіривши матеріали справи, дійшла
висновку, що касаційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції та ухвалюючи нове рішення
про часткове задоволення позову,
апеляційний суд виходив із того, що
сторони є спадкоємцями однієї черги
після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5,
вони у встановлений законом строк
звернулися до нотаріальної контори з
заявами про прийняття спадщини.

Даний висновок відповідає вимогам
закону та матеріалам справи.

За правилами статей 1216, 1217 ЦК України
спадкування є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом
або за законом.

Установлено, що згідно свідоцтва про
право особистої власності на
домоволодіння №89, виданого 30 січня 1984
року Запорізьким міським комунальним
господарством ОСОБА_5 належить 67/100
житлового будинку АДРЕСА_1.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 померла, після
смерті якої відкрилася спадщина у
вигляді 67/100 житлового будинку АДРЕСА_1.
За життя остання заповіту не складала.

У судовому порядку встановлено, що
ОСОБА_5 є рідною тіткою ОСОБА_3 (а.с. 40), а
ОСОБА_8 - рідна сестра померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 (а.с. 41).

Частиною 2 ст. 1223 ЦК України
передбачено, що у разі відсутності
заповіту право на спадкування за
законом одержують особи, визначені у

ст. ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно ч. 3 ст. 1266 ЦК України племінники
спадкодавця спадкують ту частку
спадщини, яка належала б за законом
їхнім матері, батькові (сестрі, братові
спадкодавця), якби вони були живими на
час відкриття спадщини.

Установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла
ОСОБА_8 Спадкоємцем після її смерті за
заповітом є ОСОБА_4

Згідно свідоцтва про право на спадщину
за заповітом від 15 червня

2013 року, виданого Василівською
державною нотаріальною конторою
Запорізької області, ОСОБА_4 є
власником 67/100 частин житлового будинку
за адресою: АДРЕСА_1, який ОСОБА_8
успадкувала після померлої ОСОБА_5
шляхом звернення до нотаріальної
контори.

Постановою державного нотаріуса
Шостої запорізької державної
нотаріальної контори Фоміної Т.В. від 23
грудня 2010 року відмовлено ОСОБА_3 у
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 -
ОСОБА_5, оскільки нею не надані
правоустановлюючи документи на
спадковий будинок (а.с. 4-5).

Частково скасовуючи свідоцтво про
право на спадщину, апеляційний суд
вірно виходив із того, що ОСОБА_3 є
спадкоємцем після померлої ОСОБА_5 за
правом представлення з підстав,
передбачених положеннями ч. 3 ст. 1266 ЦК
України, оскільки є племінницею
спадкодавця і спадкує ту частку
спадщини, яка належала б за законом її
матері ОСОБА_6, якби вона була живою на
час відкриття спадщини.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновок суду не спростовують.

Згідно вимог ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Таким чином, під час розгляду справи
судом не були порушені норми
матеріального й процесуального права,
а наведені в скарзі доводи висновок
суду не спростовують, тому суд
касаційної інстанції згідно ч. 1 ст. 337
ЦПК України не знаходить підстав для
задоволення касаційної скарги.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Запорізької
області від 16 квітня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В. С. Висоцька

Судді:
О.В. Ступак

О.В.
Кафідова

О.В. Умнова

І.М. Фаловська