Справа № 521/3295/14-ц
Провадження № 2/521/3992/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року
м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого судді - Мирончук Н.В.,

при секретарі - Кравець Л.К.,

за участі:

представника позивача: ОСОБА_1,

відповідача-1: не прибув,

відповідача-2: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ВАТ НАСК «ОРАНТА», ОСОБА_2 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м.
Одеси звернувся ОСОБА_3 з позовом до ВАТ
НАСК «ОРАНТА», ОСОБА_2 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди.

Позовні вимоги представник позивача, з
урахуванням уточнення, обґрунтував
наступним.

31 жовтня 2013 року сталась ДТП, внаслідок
якої відбулося зіткнення між
автомобілями «ВАЗ 2109», д/н НОМЕР_1, під
керуванням водія ОСОБА_2 та
транспортного засобу «ВАЗ 21093», д/н
НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4,
внаслідок чого транспортні засоби
отримали механічні пошкодження.

Постановою суду від 23.12.2013 року винним в
скоєнні ДТП визнано відповідача ОСОБА_2

Відповідно до висновку № 14/О-4 від 21.01.2014
року, сума завданої шкоди становить 14
769,10 гривень.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2 застрахована у ВАТ НАСК
«ОРАНТА» за полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів за № АВ 9587572 від
19.11.2013 року.

Представник позивача, уточнивши
вимоги, зазначив, що ВАТ НАСК «ОРАНТА»
повинна сплатити позивачу суму
завданої матеріальної шкоди у розмірі
14 769,10 гривень, а також 1020,00 гривень - за
проведення експертного дослідження,
400,00 гривень - за евакуатор, всього на
загальну суму 16 189,10 гривень.

Крім того, позивач після скоєного
відповідачем ДТП, дуже сильно
переживав нанесення значних ушкоджень
своєму майну та просив стягнути з
відповідача ОСОБА_2 завдану моральну
шкоду у розмірі 5 000 гривень.

Оскільки, розмір завданої шкоди по
ремонту а/м «ВАЗ 21093», д/н НОМЕР_2,
позивачу не сплачено, у зв'язку з чим, з
метою стягнення суми завданої шкоди з
відповідачів, позивач звернувся з
позовом до суду.

В судовомау засіданні позивач
підтримав заявлені вимиоги та просив
їх задовольнити.

Відповідач-ВАТ НАСК «ОРАНТА» в судове
засідання не з'явився, про день, час,
місце розгляду справи був неодноразово
сповіщений, про причини неявки суд не
повідомив, незважаючи на неодноразове
відкладення розгляду справи та
неодноразові виклики до суду
відповідача, останній своїм правом
надання заперечень по справі не
скористався.

Проте, при цьому, надіслав позивачу
лист від 01.09.2014 року, в якому вказав, що у
звязку з поданою позовною заявою до
Малиновського районного суду Одеської
області, рішення про виплату позивачу
та розмір страхового відшкодування
буде прийматись у судовому порядку. .

Відповідач-2: ОСОБА_2 у судове засідання
прибув та пояснив наступне. 31 жовтня 2013
року сталась ДТП, внаслідок якої
відбулося зіткнення між автомобілями
позивача та відповідача та надав суду
копію розписки, в якій зазначено, що
ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2 400,00 гривень
за стоянку автомобіля та 510,00 гривень -
сплата франшизи. Тому, ОСОБА_2 вважає, що
він розрахувався з позивачем у повному
обсязі та просив у позовних вимогах,
заявлених до нього, відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача та відповідача-2, прийшов до
наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 31
жовтня 2013 року сталась ДТП, внаслідок
якої відбулося зіткнення між
автомобілями «ВАЗ 2109», д/н НОМЕР_1, під
керуванням водія ОСОБА_2 та
транспортного засобу «ВАЗ 21093», д/н
НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_4,
внаслідок чого транспортні засоби
отримали механічні пошкодження.

Постановою Малиновського районного
суду м. Одеси ОСОБА_2 визнано винним у
скоєні дорожньо-транспортної пригоди
та притягнуто до адміністративної
відповідальності, передбаченої ст.124
КпАП України від 23.12.2013 року (а.с. 6).

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_2 застрахована у ВАТ НАСК
«ОРАНТА» за полісом обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів за № АВ 9587572 від
19.11.2013 року.

Згідно до висновку експертного
автотоварознавчого дослідження № 14/О-4
від 21.01.2014 року, сума завданої шкоди
становить 14 769,10 гривень (а.с. 13-17).

Відповідно до копії розписки - ОСОБА_3
отримав від ОСОБА_2 400,00 гривень за
стоянку автомобіля та 510,00 гривень -
сплата франшизи (а.с. 73).

Статтею 28 Закону від 01.07.2004 року
встановлено, що шкода, заподіяна в
результаті дорожньо-транспортної
пригоди майну потерпілого, - це шкода,
пов'язана з пошкодженням чи фізичним
знищенням транспортного засобу.

Згідно ст.36 ч.1 цього Закону, страховик,
керуючись нормами цього Закону,
приймає вмотивоване рішення про
здійснення страхового відшкодування
(регламентної виплати) або про відмову
у здійсненні страхового відшкодування
(регламентної виплати).

Зазначеного рішення відповідачем до
суду не надано.

Згідно ст.1166 ЦК України, майнова шкода,
завдана неправомірними рішеннями,
діями чи бездіяльністю особистим
немайновим правам фізичної або
юридичної особи, а також шкода, завдана
майну фізичної або юридичної особи,
відшкодовується у повному обсязі
особою, яка її завдала.

Згідно вимог ст. 58 ЦПК України,
сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Належними є докази, які
містять інформацію щодо предмета
доказування.

Проте, Відповідачем ВАТ НАСК «ОРАНТА»
не надано до суду доказів, що він
добровільно виплатив позивачу суму,
згідно визначеного розміру завданої
майнової шкоди.

Враховуючи вищезазначені обставини,
суд приходить до висновку, що стягнення
суми матеріального збитку, завданого
потерпілому у розмірі 15 789,10 грн. (16 189,10
грн. - 400,00 грн.), відповідає фактичним
обставинам справи.

Виходячи з викладеного та системного
аналізу наведених норм права, оскільки
відповідач ВАТ НАСК «ОРАНТА» не надав
доказів щодо сплати страхового
відшкодуваня позивачу, а тому, суд
приходить до висновку про необхідність
стягнення з відповідача - ВАТ НАСК
«ОРАНТА» суми визначеного розміру
завданої майнової шкоди за ремонт
пошкодженого транспортного засобу в
розмірі 15 789,10 грн.

Щодо позовної вимоги в частині
стягнення з відповідача ОСОБА_2
моральної шкоди у розмірі 5 000 грн., суд
зазначає наступне.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму
Верховного суду України № 4 від 31.03.1995
року "Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди", під моральною шкодою слід
розуміти втрати немайнового характеру
внаслідок моральних чи фізичних
страждань, або інших негативних явищ,
заподіяних фізичній особі незаконними
діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України,
моральна шкода, завдана фізичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Пункт 3 ч.2 ст.23 зазначеного Кодексу
передбачає, що моральна шкода полягає у
душевних стражданнях, яких фізична
особа зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна.

Пунктом 2 частини 23 ЦК України
передбачено, що розмір грошового
відшкодування моральної шкоди
визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які мають
істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

У відповідності до ст.26-1 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» моральна шкода
відшкодовується страховиком
потерпілому лише у разі ушкодження
здоров'я під час дорожньо-транспортної
пригоди.

Суд враховує, що позивач належними та
достатніми доказами не довів ні самого
факту заподіяння йому моральної шкоди,
ні обставин, які визначають її характер
та обсяг.

Не зазначив позивач і того, з яких
міркувань він виходив, визначаючи
розмір моральної шкоди у сумі 5 000грн. та
якими доказами це підтверджується.

Враховуючи вказані обставини,
виходячи з принципу розумності та
справедливості, суд позовні вимоги в
цій частині визнає безпідставними
необґрунтованими та недоведеними.

Оскільки позивач не надав жодних
доказів на підтвердження наявності
моральної шкоди, вимоги про стягнення
моральної шкоди у розмірі 5 000 грн.,
задоволенню не підлягають.

Щодо вимоги позивача стосовно
солідарного стягнення з відповідачів
сплаченого ним судового збору у
розмірі 244,00 гривні, суд зазначає
наступне.

Позивачем за подання позову було
сплачено судовий збір.

Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати.

Якщо позов задоволено частково, судові
витрати присуджуються позивачеві
пропорційно до розміру задоволених
позовних вимог, а відповідачеві -
пропорційно до тієї частини позовних
вимог, у задоволенні яких позивачеві
відмовлено.

Виходячи з викладеного, вимога
позивача стосовно стягнення з
відповідача сплаченого ним судового
збору, підлягає частковому задоволенню
та стягненню на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 16, 20, 979, 981, 982, 983, 992, 1166, 1188 ЦК
України, ст.ст. 4, 10, 11, 58, 60,79, 88, 209, 212,214-215,
218 ЦПК Україна, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_3 до ВАТ НАСК
«ОРАНТА», ОСОБА_2 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди,
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної
пригоди,-задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства Національна акціонерна
страхова компанія «ОРАНТА», код ЄДРПОУ
- 00034186 на користь ОСОБА_3, ПІН НОМЕР_3,
страхову виплату у розмірі 15 789,10
гривень (п'ятнадцять тисяч сімсот
вісімдесят дев'ять) гривень 10 копійок.

Стягнути з Відкритого акціонерного
товариства Національна акціонерна
страхова компанія «ОРАНТА», код ЄДРПОУ
- 00034186 на користь ОСОБА_3, ПІН НОМЕР_3,
витрати по сплаті судового збору, у
розмірі 185 гривень 14 копійок.

В задоволенні решти позовних вимог,
відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду Одеської області
через Малиновський районний суд м.
Одеси, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення.

Повний текст рішення виготовлено та
підписано 26 вересня 2014 року.

Суддя: Н.В.
Мирончук