Провадження № 2/742/1123/14
унікальний № 742/3390/14
15 серпня 2014 року Прилуцький
міськрайонний суд Чернігівської
області в складі : головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Прилуки справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3
про визнання особи такою,що втратила
право користування житловим
Позивач ОСОБА_1 в своїй позовній
заяві вказує,що він є власником
житлового будинку АДРЕСА_1,
Чернігівської області.
В зазначеначеному будинку він
зареєстрував своїх двох синів
відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ,який
деякий час проживали в його будинку а
потім змінили місце постійного
проживання перший в 1995 році а другий з
2009 році,в зв»язку з чим позивач і
просить суду визнати відповідачів
такими ,що втратили право на
користування житловим приміщенням в
В судовому засіданні позивач
підтримав позовні вимоги.
Відповідачі в судове засідання
не з»явилися,направлена в їх адресу
судова повістка повернулася з
відміткою « адресат за зазначеною
адресою не проживає« ,що є належним
повідомленням про час слухання справи
відповідно до положень ст. 74 ч.5 ЦК
України і що не перешкоджає розгляду
справи по суті в заочному порядку в їх
відсутність,проти чого не заперечував
в судовому засіданні позивач
Заслухавши пояснення позивача ,
покази свідків,проаналізувавши інші
докази по справі,суд вважає ,що позов
підлягає задоволенню з слідуючих
Відповідно до договору кіпівлі -
продажу від 17 серпня 1985 року ( а.с. 4-5 )
позивачу ОСОБА_1 належить на праві
приватні власності будинок АДРЕСА_1.
В зазначненому будинку
зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, що підтвержується записами в
домовій книзі ( а.с.6-10) .
В судовому засіданні позивач
ОСОБА_1 ствержував ,що відповідач
ОСОБА_2 не проживає в будинку АДРЕСА_1 з
1995 року а відповідач ОСОБА_3 не проживає
в зазначеному будинку з 2009 року.
Дані тверження позивача не
знайшли свого спростування в судовому
засіданні а навпаки підтвержуються
показами свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 і
актом комісії створеної в комітеті
саморганізації населення № 5 від 7
лютого 2013 року 024/5-09 № 227 (а.с.11-12) .
Відповідно до положень ч.1 ст. 71 ЖК
України при тимчасовій відсутності
наймача чи членів його сім»ї за ними
зберігається жиле приміщення протягом
Відповідно до положень ст. 72 ЖК
України ,визнання особи такою ,що
втратила право користування жилим
приміщенням, внаслідок відсутності
цієї особи понад встановлені строки
провадиться в судовому порядку.
Відповідно до положень ст. 150 ЖК
України ,громадяни, які мають у
приватній власності будинок (квартиру)
користуються ним для особистого
Відповідно до положень ч.1 ст. 163 ЖК
України у разі тимчасової
відсутності наймача та членів його
сім»ї за ним зберігається займане жиле
приміщення у випадках і в межах
строків,установлених частиною першою,
пунктами 1 і 5 частини третьої і частини
четвертої ст. 71 цього кодексу .
Відповідно до положень ч.2 ст. 167 ЖК
України наймач,який вибув з жилого
приміщення на постійне проживання до
іншого населеного пункту або в інше
жиле приміщення в тому ж населеному
пункті,втрачає право на користування
цим жилим приміщенням з дня вибуття.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 316
ЦК України правом власності є право
особи на річ (майно) ,яке вона здійснює
відповідно до закону за своєю
волею,незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до положень ч.1 ст. 317 ЦК
України власникові належать права
володіння,користування та
розпорядження своїм майном.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 319
володіє,користується,розпоряджається
своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до положень ч.1 ст. 321 ЦК
України право власності є
непорушним,ніхто не може бути
противоправно позбавлений цього права
чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до положень ст.391 ЦК
України власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.
Відповідно до положень ч. 1 с. 405 ЦК
України члени сім»ї власника житла,які
проживають разом з ним,мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону.Житлове приміщення,яке вони
мають право займати,визначається його
Відповідно до положень ч.2 цієї ж
статті член сім»ї власника житла
втрачає право на користування цим
житлом у разі відсутності члена сім»ї
без поважних причин понад один рік,якщо
інше не встановлено домовленістю між
ними і власником житла або законом.
За таких обставин, коли
відповідач ОСОБА_2 без поважних причин
з 1995 року не проживає в будинку за
АДРЕСА_1 а відповідач ОСОБА_3 з 2009 року
не проживає в зазначеному будинку та
обидва відповідачі виїхали на постійне
місце проживання до іншого житла
,позивач вправі вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном а суд вважає необхідним визнати
відповідачів таким,що втратили право
на користування зазначеним житлом.
На підставі наведеного,ст.ст.
71,72,150,163 ЖК України,ст. ст. 316,317, 319,321,391,405
ЦК України,керуючися ст.ст.10,60,212,213,215
,224-227 ЦПК України,суд -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3
про визнання особи такою,що втратила
право користування житловим
приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3
такими,що втратили право на
користування житловим приміщенням в
будинку АДРЕСА_1,який належить на праві
приватної власності ОСОБА_1.
На рішення може бути подана
апеляційна скарга до Апеляційного суду
Чернігівської області протягом десяти
днів через Прилуцький міськрайонний
суд .
Копію заочного рішення направити
рекомендованим листом відповідачам
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не пізніше п»яти днів
з дня його проголошення.
Роз»яснити відповідачам ОСОБА_2
та ОСОБА_3,що заочне рішення може бути
переглянуто судом,який його ухвалив за
його письмовою заявою,яку необхідно
подати до суду протягом десяти днів з
дня отримання його копії.
Головуючий суддя