Справа № 523/4903/14-ц
У Х В А Л А

іменем України

"23" липня 2014 р.
м. Одеса

Суворовський районний суд м.
Одеси у складі:

головуючого -
судді

Дяченко В.Г.,

при
секретарі

Чопик М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, залі судових засідань №23,
цивільну справу за позовною заявою
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про визнання
заповіту та свідоцтва про право на
спадщину за заповітом недійсним,
визнання права власності на спадщину
за заповітом, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
позовними вимогами, в яких просить
визнати заповіт та свідоцтва про право
на спадщину за заповітом недійсним, та
визнати за ним права власності на
спадщину за заповітом.

В призначене судове засідання на 10
червня 2014 року належним чином
повідомлений позивач не з’явилася. У
зв’язку з неявкою позивача судовий
розгляд справи було перенесено на
22.07.2014 року.

Однак належно повідомлений позивач в
судове засідання призначене на 23.07.2014
року повторно не з’явився у судове
засідання, про дату та час розгляду
справи повідомлявся заздалегідь.

Дослідивши матеріали справи та
проаналізувавши їх у сукупності, суд
прийшов до висновку, що права позивача
реалізуються в протиріччі зі своїм
призначенням.

Так, у відповідності до ч.3 ст.27 ЦПК
України, сторони зобов'язані
користуватися своїми процесуальними
правами та виконувати процесуальні
обов'язки добросовісно.

Суд повинен контролювати
процесуальну поведінку осіб, які
беруть участь у справі, так як на них
поширюється порядок цивільного
судочинства, а значить обов'язок
добросовісно здійснювати свої
процесуальні права і виконувати
процесуальні обов'язки, а також нести
відповідальність за зловживання
правом. В прямі обов'язки осіб, що
беруть участь у справі, входить
дотримання процесуальної дисципліни
на протязі всього провадження у справі.
Проте, суд вважає, що позивач зловживає
своїми процесуальними правами.

Між тим, згідно до ч.1 ст.157 ЦПК
України, суд розглядає справи протягом
розумного строку, але не більше двох
місяців з дня відкриття провадження у
справі, а справи про поновлення на
роботі, про стягнення аліментів -
одного місяця.

Згідно з вимогами ЦПК України, суд
не повинен з'ясовувати причини
повторної неявки належним чином
повідомленого позивача в судове
засідання, що знайшло своє
відображення в інформаційному листі
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ за вих. № 6-60/0/4-12 від 18.01.2012 р., що
був надісланий на адресу голів
Апеляційного суду АРК, апеляційних
судів областей, м.Києва і Севастополя.

Слід також зазначити, що від
позивача заяв про розгляд справи за
його відсутності, та клопотань
відповідно ч.2 ст.157 ЦПК України - не
надходило.

Таким чином, в силу ч.2 ст.77 ЦПК
України, суд визнає, що позивач
повторно не з'явився до суду без
поважних причин.

Враховуючи розумність строків
розгляду справи, суд залишає позовні
вимоги позивача без розгляду, та
роз'яснює, що відповідно до ч.2 ст.207 ЦПК
України, особа, заяву якої залишено без
розгляду, після усунення умов, що були
підставою для залишення заяви без
розгляду, має право звернутися до суду
повторно.

Керуючись п.3 ч.1 ст.207 ЦПК України,
суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
ОСОБА_3 про визнання заповіту та
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом недійсним, визнання права
власності на спадщину за заповітом –
залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Одеської області
через суд першої інстанції шляхом
подачі апеляційної скарги в 5-ти денний
строк з дня отримання копії
ухвали.

Суддя:
В.Г. Дяченко