Справа № 182/6496/14-ц
Провадження № 2/0182/3462/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.09.2014 року
м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області

у складі: головуючого - судді
Шестакової З.С.

при секретарі -
Пометій Є.Т.

за участю: позивача -
ОСОБА_1

відповідача -
ОСОБА_2

третьої особи -
ОСОБА_3

представника третьої особи -
ОСОБА_4,

розглянувши и у відкритому судовому
засіданні в м. Нікополі цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа ОСОБА_3, про стягнення аліментів,
суд

встановив:

Позивач звернулася до суду з
позовом до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3,
про стягнення аліментів.

Свої вимоги мотивує тим, що з
відповідачем вона перебуває у шлюбі з 28
листопада 2013 року. Від шлюбу мають
малолітнього сина ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Останнім часом подружжя припинили
шлюбні відносини та з липня 2014 року
разом не проживають.

Відповідач ОСОБА_2 ухиляється від
утримання дитини, матеріальної
допомоги на утримання сина не надає, та
враховуючи те, що позивач не працює,
знаходиться у відпустці до догляду за
дитиною до трьох років, вона просила
суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на
малолітнього сина ОСОБА_5 в розмірі 1/4
частини усіх видів його заробітку
(доходів) щомісячно до повноліття
дитини.

Відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги
позивача визнав, однак вважає
доцільним сплачувати аліменти на
утримання малолітнього сина ОСОБА_5 в
розмірі 1/6 частини усіх видів його
заробітку (доходів), щомісячно,
оскільки він сплачує заборгованість за
кредитними договорами з ПАТ КБ
„ПриватБанк" та з його заробітної
плати утримуються аліменти на дитину
від першого шлюбу в розмірі 25 % його
заробітку.

При цьому відповідач суду показав, що
згодом він буде звертатися до суду з
позовом до ОСОБА_3 про зменшення
розміру аліментів, які стягнути на її
користь на утримання неповнолітньої
дитини ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, оскільки на
даний момент відповідач знаходиться у
скрутному матеріальному становищі та
після сплати аліментів та кредитних
зобов'язань у нього залишається
незначна частина заробітку, якої
недостатньо для нормального життя та
утримання його родини.

Тому просив суд позов ОСОБА_1
задовольнити частково.

Третя особа ОСОБА_3 та її представник
заперечили проти задоволення позову,
оскільки вважають, що позивач
звернулася до суду з даним позовом лише
з метою подальшого звернення
відповідача з позовом про зменшення
розміру аліментів, які стягнути з нього
на утримання неповнолітньої дитини від
першого шлюбу ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3.
Також, їй відомо, що позивач ОСОБА_1 та
відповідач ОСОБА_2 шлюбні відносини не
припиняли, ведуть спільне господарство
та разом виховують малолітнього сина
ОСОБА_5. Просили

суд в позові ОСОБА_1 відмовити.

Заслухавши сторони, допитавши
свідка, вивчивши матеріали справи, суд
приходить до наступного.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за
рішенням суду кошти на утримання
дитини (аліменти) присуджуються у
частці від доходу її матері, батька або
у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України
частка заробітку (доходу) матері,
батька, яка буде стягуватися як
аліменти на дитину, визначається судом.

Як встановлено судом подружжя ОСОБА_1
від шлюбу мають сина ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3).

Дитина проживає разом з матір'ю та
перебуває на повному матеріальному
утриманні позивача, яка на даний час не
працює та знаходиться у відпустці по
догляду за дитиною до 3-х років.

ОСОБА_2 ухиляється від утримання сина
ОСОБА_5 та добровільно матеріальної
допомоги не надає, що не спростовував в
судовому засіданні.

Суд, даючи оцінку доказам наявним у
матеріалах справи, дійшов висновку про
те, що відповідач має обов'язок
надавати допомогу на утримання свого
малолітнього сина, але безпідставно
ухиляється від виконання своїх
обов'язків утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

При визначенні розміру аліментів суд
враховує матеріальне становище дитини
та те, що його мати, на утриманні якої
вона знаходиться, зараз не працює та
перебуває у відпустці по догляду за
дитиною до 3-х років; матеріальне
становище платника аліментів, який на
даний час працює. Суд також приймає до
уваги те, що відповідач сплачує
аліменти на неповнолітню дитину ОСОБА_6
від першого шлюбу та з його заробітної
плати ПАТ КБ „ПриватБанк" утримує
гроші на погашення його кредитних
зобов'язань.

Доводи третьої особи та її
представника в тій частині, що подружжя
ОСОБА_1 проживають разом, спільно
виховують малолітнього сина ОСОБА_5 та
шлюбні відносини не припиняли, а
позивач звернулася до суду з даним
позовом лише з метою подальшого
звернення відповідача з позовом про
зменшення розміру аліментів, які
стягнути з нього на утримання
неповнолітньої дитини від першого
шлюбу ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, не можуть
бути прийняти судом до уваги через їх
неспроможність.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 57 ЦПК
України доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин,
що обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

В той же час доказів, які б
спростовували позовні вимоги позивача
та доводили заперечення третьої особи,
останній суду не надано.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи те, що відповідно до вимог ч.
4 ст. 60 ЦПК України доказування не
можуть ґрунтуватися на припущеннях,
суд приходить висновку, що ОСОБА_3
розпорядилася своїми правами щодо
предмета спору на власний розсуд.

Оскільки відповідач ухиляється від
утримання малолітнього сина ОСОБА_5,
ніякої допомоги ОСОБА_1 не надає, суд, з
огляду на вимоги розумності та
справедливості, приходить висновку, що
з ОСОБА_2 відповідно до ст.ст. 181,183 СК
України повинні бути стягнути аліменти
у примусовому порядку в розмірі 1/6
частки усіх видів його заробітку
(доходів), але не менше 30 % прожиткового
мінімуму, щомісяця, до досягнення
дитиною повноліття.

З урахуванням викладених обставин, суд
знаходить позовні вимоги
обґрунтованими та підлягаючими
частковому задоволенню.

Також, в силу ст. 88 ЦПК України з
відповідача має бути стягнутий судовий
збір в розмірі 243,60 грн.

Керуючись ст.ст. 10,11,57,60,88,209,212,213-215,217-218
ЦПК, 180,181-183 СК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
уродженця м. Нікополя
Дніпропетровської області, ІПН НОМЕР_1,
аліменти на користь ОСОБА_1 на
утримання дитини ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 у
розмірі 1/6 частини усіх видів його
заробітку (доходу), але не менше 30 %
прожиткового мінімуму на дитину
певного віку щомісяця, починаючи з 14
серпня 2014 року і до досягнення дитиною
повноліття.

Допустити негайне виконання рішення у
частині стягнення суми платежу за один
місяць.

В іншому в позові відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у
розмірі 243,60 грн. (двісті сорок три грн. 60
коп.) на користь держави.

Рішення може бути оскаржена
в апеляційному порядку через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення.

Суддя: З. С. Шестакова