Справа № 666/3116/14-ц
01.08.2014 року Дніпровський районний суд
м. Херсона у складі:
головуючого судді
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа Управління Держкомзему у м.
Херсоні Херсонської області про
визнання права власності на земельну
Позивач звернулася до суду із вказаним
позовом, в якому посилається на ті
обставини, що на підставі свідоцтва про
право на спадщину, виданого Першою
Херонської Державною конторою 17.01.1992
доньці -ОСОБА_3 належало 7/9 частин
житлового будинку з відповідною
частиною надвірних будівель та споруд,
що знаходиться в АДРЕСА_1.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла. Перед
смертю вона склала заповіт, згідно
якого все належне їй майно вона
заповідала їй- ОСОБА_1.
В спадкове майно, крім зазначених 7/9
частин житлового будинку з відповідною
частиною надвірних будівель та споруд,
що знаходиться в АДРЕСА_1 також входить
земельна ділянка за вказаною адресою,
яка також належала їй померлій доньці
на підставі Державного акту на право
власності на земельну ділянку.
Зазначена земельна ділянка належала
доньці та ОСОБА_2 на праві спільної
сумісної власності на земельну ділянку
площею 0,0661 га. Даний державний акт
зареєстрований 03.01.2006 року за №
ОСОБА_3, згідно довідки Державного
підприємства «Центр Державного
земельного кадастру.
Земельна ділянка не була розподілена
між співвласниками, тобто її донькою -
ОСОБА_3 та ОСОБА_2 і тому їм належало в
рівних частках по 1/2 частині.
В установлений законом порядок вона
оформила право на спадкування та
отримала свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 19.05.2008 року,
засвідченого державним нотаріусом
Першої Державної нотаріальної контори
та зареєстрованим в реєстрі за № 2-990,
згідно якого їй перейшло у спадщину 7/9
частин житлового будинку з відповідною
частиною надвірних будівель та споруд,
що знаходиться в АДРЕСА_1.
23.05.2008 року було зареєстровано її право
власності на 7/9 частин будинку, що
підтверджується витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
2/9 ( дві дев'ятих) частин
вищезазначеного будинку раніше
належали відповідачу, проте згідно
рішення Дніпровського районного суду
м.Херсона від 02.06.2008 року за нею було
визнано право власності на вказані 2/9
частини жилого будинку з відповідною
частиною господарчих будівель.

На виконання рішення суду від 02.06.2008
року нею було переведено на рахунок
ОСОБА_2 88 407 гривень - компенсації
належній останній долі майна, тобто за
2/9 частин будинку АДРЕСА_1.

Зазначене підтверджується доданими до
заяви документами, а саме виконавчий
лист від 12.06.2008 року про стягнення з неї
на користь ОСОБА_2 компенсацію вартості
долі майна, а саме 2/9 частини житлового
будинку з відповідною частиною
господарчий будівель в розмірі 88 407
гривень; заява ОСОБА_6 від 10.11.2008 року,
щодо реквізитів рахунку на який
необхідно перерахувати кошти; заява
про переказ грошей від 10.11.2008 року -
отримувач ОСОБА_2 та постанова про
закриття виконавчого провадження від
24.11.2008 року - підстава - борг сплачено в
повному обсязі.

03.12.2008 року було зареєстровано її право
власності на 2/9 частин будинку, що
підтверджується витягом про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно.

Маючи намір оформити на себе зазначену
земельну ділянку, на якій знаходиться
належний їй будинок, вона звернулася
до Херсонської міської ради з
відповідною заявою, проте їй було
повідомлено, що згідно книг записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю, на земельну
ділянку, розташовану за адресою :
АДРЕСА_1 зареєстрований державний акт
на право спільної сумісної власності
на земельну ділянку, площею 0,0661 га на
ім'я ОСОБА_3 та ОСОБА_2. Державний акт на
право власності на землю,
зареєстрований 03.01.2006 року за №
1АА71300013 та був виданий на руки
ОСОБА_3 10.01.2006 року.

Переглянувши всі документи доньки,
вона його не знайшла та від знайомих
дізналася, що вона його загубила, а за
видачею дублікату до компетентних
органів вона не зверталася.

На її звернення до Управління
Держкомзему у м. Херсоні Херсонської
області, щодо видачі їй дублікату
державного акту на землю, було
відмовлено, посилаючись на Інструкцію
« Про заповнення бланків державних
актів на право власності на земельну
ділянку і на право постійного
користування земельною ділянкою», за
якою видача дубліката державного акту
на право власності на земельну ділянку
здійснюється за заявою власника
земельної ділянки у встановленому
порядку, а оскільки вона не є власником
зазначеної земельної ділянки, видати
дублікат державного акту на право
власності на земельну ділянку
неможливо. В зв'язку з чим їй
рекомендовано звернутися до суду за
визнанням права власності на земельну
ділянку.

На законних підставах вона набула
право власності на весь будинок по
АДРЕСА_1, який розташований на
земельній ділянці 0,0661 га.

В зв'язку із припиненням права
власності ОСОБА_2 на 2/9 частин будинку
АДРЕСА_1, та переходом цього права
власності до неї - ОСОБА_1, відповідно до
приписів ч. 1 ст.120 ЗК України та ст.377 ЦК
України, припинилось право власності
ОСОБА_2 і на земельну ділянку для
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1 і право
власності на цю ж земельну ділянку
перейшло до неї без зміни цільового
призначення земельної ділянки в обсязі
та на умовах, встановлених для
попереднього власника.

Просить визнати за нею право
власності в порядку спадкування за
законом на ? частину земельної ділянки,
загальною площею 0,0661 га, за адресою :
АДРЕСА_1, після смерті доньки ОСОБА_3,
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1. та визнати за нею
право власності на 1/2 частину
зазначеної земельної ділянки, належної
на праві власності ОСОБА_2

Представник позивача надала до суду
заяву в якій просила слухати справу без
її участі. Позовні вимоги підтримала у
воновму обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце судового
засідання повідомлявся належним чином,
про причини неявки суду не сповістив.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст.224 ЦПК України
.

Вивчивши матеріали справи та докази,
суд вважає позов таким, що підлягає
задоволенню з наступного.

Судом встановлено, що позивачу
відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за заповітом від 19.05.2008 року,
посвідченого державним нотаріусом
Першої Державної нотаріальної контори
та зареєстрованого в реєстрі за № 2-990,
належить 7/9 частин житлового будинку з
відповідною частиною надвірних
будівель та споруд, що знаходиться в
АДРЕСА_1.

Вказане спадкове майно належало дочці
позивача - ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Крім цього, за позивачем, згідно
рішення Дніпровського районного суду
м.Херсона від 02.07.2008р. визнано право
власності на 2/9 частини житлового
будинку АДРЕСА_1, які належали на праві
власності ОСОБА_2 В свою чергу з ОСОБА_1
стягнуто на користь ОСОБА_2 88407 грн.
компенсації за вказану частину
житлового будинку. Дане рішення суду
виконано в повному обсязі. Таким чином,
позивач являється власником
вищезазначеного житлового будинку.

Вказаний житловий будинок з
відповідними будівлями та спорудами
розташований на земельній ділянці
площею 0, 0661га.

Відповідно довідки №987-07 від 21.09.2009р. ДП
«Центр державного земельного
кадастру» Херсонська регіональна
філія, згідно книг записів реєстрації
державних актів на право власності на
землю, на земельну ділянку розташовану
за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований
державний акт на право спільної
сумісної власності на земельну
ділянку площею 0,0661га на ім.,я ОСОБА_7 та
ОСОБА_2 Державний бланк Серія ЯБ №497299,
зареєстрований 03.01.2006р. за
№1АА71300013 та був виданий на руки
гр..ОСОБА_3 10.01.2006р.

Зі змісту позовної заяви слідує, що
вказаний державний акт був втрачений
за життя ОСОБА_7

При оформленні спадкових прав ОСОБА_1
зверталась до Управління держкомзему у
м.Херсоні з проханням видати їй
дублікат Державного Акту на спірну
земельну ділянку. Однак листом від
09.09.2009р. за №ч-08-43 їй було відмовлено у
видачі дублікату, оскільки ОСОБА_1 не є
власником земельної ділянки.

Співвласник ОСОБА_2 після
постановлення рішення Дніпровського
районного суду м.Херсона про визнання
за позивачем права власності на
належну їй частину житлового будинку,
та отримання компенсації виїхала на
постійне місце проживання за кордон не
вирішивши питання про належну їй
частину земельної ділянки на якій
розташований житловий будинок.

Таким чином на теперішній час позивач
за відсутності Державного акту на
земельну ділянку позбавлена права
оформити спадщину на частину
земельної ділянки, після смерті доньки
та оформити право власності на частину
земельної ділянки яка фактично
перейшла їй у власність від ОСОБА_2
відповідно до вищевказаного рішення
суду, за яку вона сплатила грошові
кошти власнику та яка не була врахована
на попередньому судовому рішенні.

Оскільки судом встановлено, що позивач
в установленому законом порядку
звернулась до нотаріальної контори про
прийняття спадщини після померлої
доньки і прийняла частину спадщини,
одержавши свідоцтво про право на
спадщину на частину житлового будинку,
суд вважає можливим відповідно до ст..
1261 ЦК України визнати за позивачем
право власності на 29 частину земельної
ділянки за адресою: АДРЕСА_1, після
померлої ОСОБА_3

Відповідно до ч.І ст. 120 Земельного
Кодексу України , момент набуття права
власності на будинок, до особи, яка
придбала житловий будинок, будівлю або
споруду, переходить право власності на
земельну ділянку, на якій вони
розміщені, без зміни її цільового
призначення у розмірах, встановлених
договором. Якщо договором про
відчуження житлового будинку, будівлі
або споруди розмір земельної ділянки
не визначений до набувача переходить
право власності на ту частину
земельної ділянки, яка зайнята
житловим будинком, будівлею або
спорудою, та на частину земельної
ділянки, яка є необхідною для їх
обслуговування.

Дана норма кореспондується із
положеннями ч.1ст.377 ЦК України
відповідно до якої до особи, яка набула
право власності на житловий будинок
(окрім багатоквартирного), будівлю або
споруду, переходить право власності,
право користування на земельну
ділянку, на якій вони розміщені, без
зміни її цільового призначення в
обсязі та на умовах, встановлених для
попереднього землевласника
(землекористувача).

В зв'язку із припиненням права
власності ОСОБА_2 на 2/9 частин будинку
АДРЕСА_1, та переходом цього права
власності ОСОБА_1, відповідно до
приписів ч. 1 ст.120 ЗК України та ст.377 ЦК
України, припинилось право власності
ОСОБА_2 і на земельну ділянку для
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1 і право
власності на цю ж земельну ділянку
фактично перейшло до позивача без
зміни цільового призначення земельної
ділянки в обсязі та на умовах,
встановлених для попереднього
власника.

Керуючись ст. ст. 11-15, 60,130,174, 208, 209, 213, 214,
215, 224-226, 294 ЦПК України, ст. 377, 1261 ЦК
України, 120 ЗК України, суд

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на 1/2 частину земельної
ділянки загальною площею 0,0661га,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1,
(державний акт серія ЯБ №497299
зареєстрований 03.01.2006 року за
№1АА71300013.) у порядку спадкування
за законом після померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2
частину земельної ділянки загальною
площею 0,0661 га, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1, належної ОСОБА_2 на підставі
державного акту серія ЯБ №497299
зареєстрованого 03.01.2006 року за
№1АА71300013.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги, з подачею до
апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його
копії.

Суддя
В.О. Ратушна