Справа№751/9264/14
Провадження №4-с/751/58/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року
м.Чернігів

Новозаводський районний суд міста
Чернігова

у складі: головуючого-судді Маслюк Н.
В.

при секретарі Чвірова О.
О.

з участю заявника ОСОБА_1 та його
представника ОСОБА_2, державного
виконавця Деснянського відділу
державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції Чередник Д.О., стягувача ОСОБА_4
та її представника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Чернігові
скаргу ОСОБА_1 на дії старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві Козар О.П. та
старшого державного виконавця
Деснянського відділу державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції Чередник
Д.О. щодо складання розрахунку
заборгованості боржника по аліментам -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на
дії державних виконавців, в подальшому
неодноразово збільшував (а.с.38-39, 90) та
зменшував (а.с.99-100) заявлені вимоги,
остаточно просив визнати
неправомірними дії старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції м. Києва Козар О.П. щодо
визначення заборгованості по
аліментам в сумі 8 621,75 грн та скасувати
даний розрахунок, який був складений
станом 16.09.2014 року, визнати
неправомірними дії старшого
державного виконавця Деснянського
відділу державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції Чередник Д.О. щодо визначення
заборгованості по аліментам в сумі 86
871,17 грн та скасувати даний розрахунок,
який був складений станом 12.09.2014 року.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що на
виконанні у Деснянському відділі
державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції з 28.07.2014 року перебуває
виконавче провадження, відкрите на
підставі виконавчого листа №2-1316/05 про
стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4
аліментів на утримання неповнолітньої
дитини. До цього, вказаний виконавчий
документ перебував на виконанні у
відділі державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції м. Києва. Зазначає, що у зв'язку
з тим, що існує рішення суду про
звільнення від сплати аліментів, він
звернувся з заявою до державного
виконавця про закриття виконавчого
провадження. Однак, старшим державним
виконавцем Чередник Д.О. у задоволенні
даного клопотання відмовлено на
підставі того, що існує заборгованість
по аліментам за період, коли
вищезазначений виконавчий лист
перебував на виконанні у ВДВС
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві. Згідно розрахунку
Деснянського ВДВС Чернігівського МУЮ
від 12.09.2014 року борг ОСОБА_1 становить 86
871,17 грн. Згідно розрахунку
Святошинського РУЮ м. Києва від 16.09.2014
року заборгованість за період з 01.01.2008
року по 01.11.2013 року становить 8 621,75 грн.
Вказує, що з зазначеними розрахунками
заборгованості не погоджується,
оскільки заборгованість по сплаті
аліментів відсутня, з березня 2005 року
по вересень 2013 року добровільно і
повністю сплачував аліменти на
утримання сина, а крім того ним
сплачено і 26.08.2014 року 883,55 грн. Факт
сплати аліментів за період з 2006 року по
вересень 2013 року на суму 39 563 грн
визнала сама стягувач ОСОБА_4 у своїй
письмовій заяві. Вказує, що аліменти
мав сплачувати в розмірі 1/4 частини
середньої заробітної плати по
м.Чернігову, а не по м.Києву. За рішенням
суду неповнолітній син з 01.10.2013 року
мешкає разом з ним, а тому неправомірно
старшим державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції м. Києва Козар О.П.. нарахована
заборгованість по 01.11.2013 року. Вказує,
що оскільки новий розрахунок
державного виконавця Святошинського
РУЮ м. Києва складений пізніше і його
сума значно менша, то розрахунок
державного виконавця Деснянського
ВДВС Чернігівського МУЮ від 12.09.2014 року
є неправомірним.

В судовому засіданні заявник та його
представник зменшені вимоги
підтримали, просили їх задовольнити.
Заявник зазначив, що він постійно
зареєстрований в м.Чернігові, місцем
роботи є м.Чернігів, саме в Чернігові
зареєстрований як ФОП, а тому є
неправомірними дії державного
виконавця Чередник Д.О. щодо визначення
суми боргу виходячи із середньої
заробітної плати по м.Києву.

Державний виконавець Деснянського
відділу державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції Чередник Д.О. в судовому
засіданні просила відмовити у
задоволенні скарги. Зазначила, що
розмір заборгованості аліментів
визначається за місцем виконання
рішення суду. 12.09.2014 року був складений
новий розрахунок у зв'язку з
відкликанням ОСОБА_4 заяви про
зарахування коштів в сумі 39 563,00 грн в
рахунок погашення боргу по аліментах. В
оскаржуваному розрахунку від 12.09.2014
року заборгованість визначена на
підставі суми боргу 86 236,17 грн,
розрахованого державним виконавцем
відділу державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції м. Києва Козар О.П., а також
нараховані аліменти за березень 2014
року в сумі 635 грн.

Заінтересована особа стягувач ОСОБА_4
та її представник у судовому засіданні
заперечували проти задоволення скарги,
просили відмовити з підстав зазначених
у письмових запереченнях, які долучено
до матеріалів справи (а.с.104-106). Крім
того, стягував заперечувала проти
сплати ОСОБА_1 сум, вказаних в скарзі в
рахунок аліментів, оскільки вказані
кошти останній перераховував
добровільно як допомогу.

Державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві Козар О.П. в судове
засідання не з'явився, про день та час
розгляду справу повідомлений належним
чином, клопотань по відкладення
розгляду справи до суду не надходило.

Суд визнав можливим розглянути справу
за його відсутності на підставі
наявних у матеріалах справи даних та
доказів.

Вислухавши учасників розгляду,
дослідивши матеріали справи, оглянувши
виконавче провадження № 923/19, суд
дійшов наступного висновку.

Як передбачено у ч. 2 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Разом з тим, державний виконавець, як
працівник органу державної виконавчої
служби, відповідно ст. 7 Закону України
"Про державну виконавчу службу",
зобов'язаний сумлінно виконувати
службові обов'язки, не допускати у
своїй діяльності порушення прав
громадян та юридичних осіб,
гарантованих Конституцією України та
законами України, а з огляду на вимоги
ст. 6 Закону України "Про виконавче
провадження", використовувати надані
йому права у точній відповідності до
закону.

Як вбачається з копій матеріалів
виконавчого провадження №4/11-07 з 13.06.2005
року по 27.02.2014 року на виконанні у ВДВС
Святошинського РУЮ м. Києва перебував
виконавчий лист №2-1316/05 про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 аліментів на
утримання неповнолітньої дитини в
розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку
(а.с.42-50).

На підставі заяви стягувача
(а.с.45) державним виконавцем ВДВС
Святошинського РУЮ м. Києва 27 лютого 2014
року винесено постанову про закінчення
виконавчого провадження з виконання
виконавчого листа №2-1316/05 на підставі
п.10 ч.1 ст. 49 Закону України «Про
виконавче провадження» (направлення
виконавчого документа за належністю до
іншого відділу державної виконавчої
служби) (а.с.44). Одночасно, у постанові
про закриття виконавчого провадження
зазначена заборгованість боржника по
аліментам станом на 26.02.2014 року у сумі 86
192,17 грн., що підтверджена доданим до
матеріалів справи розрахунком боргу
від 07.11.2013 року (а.с.20-21).

Також судом встановлено, що старшим
державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві Козар О.П. 16.09.2014 року
складено розрахунок заборгованості по
аліментам по виконавчому документу №
2-1316 від 19.04.2005 року, виданому
Новозаводським районним судом
м.Чернігова та визначена сума
заборгованості по аліментам боржника
ОСОБА_1 за період з 01.01.2008 року по 01.11.2013
року в розмірі 8 621,75 грн (а.с.40-41).

Статтею 30 Закону України «Про
виконавче провадження» визначаються
строки здійснення виконавчого
провадження, зокрема: державний
виконавець провадить виконавчі дії з
виконання рішення до завершення
виконавчого провадження у
встановленому цим Законом порядку, а
саме: закінчення виконавчого
провадження - згідно із статтею 49
цього Закону.

Беручи до уваги, що постановою старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції м. Києва Козар О.П. закінчено
виконавче провадження з виконання
виконавчого листа №2-1316/05 на підставі
п.10 ч.1 ст. 49 Закону України «Про
виконавче провадження», відсутні
рішення про визнання незаконною та
скасування зазначеної постанови, а
тому суд приходить до висновку, що
проведення державним виконавцем Козар
О.П. виконавчий дій по складанню 16
вересня 2014 року розрахунку
заборгованості по аліментах після
закінчення виконавчого провадження, є
неправомірними.

За таких обставин, скарга в
частині визнання неправомірними дій
старшого державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві Козар О.П. в частині
визначення та складання станом на
16.09.2014 року розрахунку заборгованості
по аліментам в сумі 8 621,75 грн щодо
боржника ОСОБА_1 по виконавчому
документу № 2-1316 від 19.04.2005 року,
виданому Новозаводським районним
судом м.Чернігова підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, що державним
виконавцем Деснянського ВДВС
Чернігівського МУЮ, отримавши
виконавчий лист та постанову
державного виконавця відділу ДВС
Святошинського РУЮ м. Києва, 05 березня
2014 року було відрито виконавче
провадження по виконанню виконавчого
листа №2-1316/05 (а.с.75).

Згідно розрахунку старшого державного
виконавця Деснянського ВДВС
Чернігівського МУЮ Чередник Д.О. від
12.09.2014 року заборгованість ОСОБА_1 по
аліментах становить 86 871,17 грн (а.с.87). З
даним розрахунком від 12.09.2014 року
ОСОБА_1 не згодний, оскільки вважає, що
відсутня заборгованість по аліментам.

Відповідно до ч. 3,4 ст.74 Закону України
«Про виконавче провадження» розмір
заборгованості із сплати аліментів
визначається державним виконавцем за
місцем виконання рішення у порядку,
встановленому Сімейним кодексом
України. Державний виконавець
обчислює розмір заборгованості із
сплати аліментів, складає відповідний
розрахунок та повідомляє про нього
стягувачу і боржнику.

Відповідно ч. 4 ст. 195 СК України розмір
заборгованості по аліментам
обчислюється державним виконавцем, а у
разі спору - судом.

Згідно з ч. 9 ст. 74 Закону України "Про
виконавче провадження" спір щодо
розміру заборгованості із сплати
аліментів вирішується судом за заявою
заінтересованої особи у порядку,
встановленому законом.

Стаття 383 ЦПК України передбачає, що
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи. За правилами
розділу VІІ ЦПК України предметом
скарги можуть бути лише процесуальні
рішення та дії державних виконавців.

У сенсі положень вищезазначених норм
матеріального права, державний
виконавець в межах своїх повноважень
повинен обчислити розмір
заборгованості зі сплати аліментів,
скласти розрахунок , до компетенції
державного виконавця не належить
вирішення спорів між стягувачем та
боржником щодо розміру заборгованості
за аліментами, віднесення тієї чи іншої
суми до сплати аліментів чи на інші
цілі.

За таких обставин, доводи скарги в
частині визнання неправомірних дій
державного виконавця щодо не
зарахування до суми боргу сплачених
боржником за період з 2006 року по
вересень 2013 року (а.с.9-18) коштів в
рахунок аліментів, які стягувач не
визнає, є необґрунтованими та свідчить
про виникнення між стягувачем і
боржником з цього приводу спору
цивільно-правового характеру, який не
вирішується шляхом оскарження рішень,
дій, бездіяльності державного
виконавця. Скаржник не позбавлений
права скористатися і таким способом
захисту своїх прав, як пред'явлення
позову до боржника щодо передачі їй
певних сум в погашення заборгованості
по аліментам.

Однак, доводи скаржника щодо
неправомірного включення до
розрахунку заборгованості від 12.09.2014
року аліментів за березень 2014 року в
сумі 635 грн. заслуговують на те увагу,
оскільки згідно рішення
Новозаводського районного суду
м.Чернігова від 16 вересня 2013 року
визначено місце проживання
неповнолітнього ОСОБА_7 разом з батьком
ОСОБА_1 (а.с.22-23), і з жовтня 2013 року
дитина мешкає разом з батьком ОСОБА_1,
що не заперечується сторонами
виконавчого провадження.

За таких обставин, скарга в цій частині
щодо визнання неправомірними дій
старшого державного виконавця
Деснянського відділу державної
виконавчої служби Чернігівського
міського управління юстиції Чередник
Д.О. в частині визначення станом на
12.09.2014 року розрахунку заборгованості
по аліментам в сумі 86 871,17 грн щодо
боржника ОСОБА_1 по виконавчому
документу № 2-1316 від 19.04.2005 року,
виданому Новозаводським районним
судом м.Чернігова підлягає задоволенню

Разом з тим, встановлені судом
обставини є підставами для часткового
задоволення скарги, оскільки у
відповідності до положень ст.387 ЦПК
України до компетенції суду не
віднесено безпосереднє скасування
рішень, в тому числі і розрахунку
заборгованості, які виносить державний
виконавець, а надано лише право
визнавати прийняте рішення
неправомірним, а тому скарга в частині
скасування розрахунків від 12.09.2014 року
та 16.09.2014 року не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 389 ЦПК України та
положень Закону України "Про судовий
збір" підлягає стягненню з відділу
державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві та Деснянського
відділу державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10,11, 210, 386-388 ЦПК України, Законом
України "Про виконаче провадження", суд,
-

Ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії старшого
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Святошинського районного управління
юстиції у м. Києві Козар О.П. в частині
визначення та складання станом на
16.09.2014 року розрахунку заборгованості
по аліментам в сумі 8 621,75 грн щодо
боржника ОСОБА_1 по виконавчому
документу № 2-1316 від 19.04.2005 року,
виданому Новозаводським районним
судом м.Чернігова.

Визнати неправомірними дії старшого
державного виконавця Деснянського
відділу державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції Чередник Д.О. в частині
визначення станом на 12.09.2014 року
розрахунку заборгованості по
аліментам в сумі 86 871,17 грн щодо
боржника ОСОБА_1 по виконавчому
документу № 2-1316 від 19.04.2005 року,
виданому Новозаводським районним
судом м.Чернігова.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Стягнути з відділу державної
виконавчої служби Святошинського
районного управління юстиції у м.Києві
судовий збір у розмірі 121 (сто двадцять
одну) грн. 80 коп. на користь УК у м.
Чернігові/Новозаводський район, , МФО 853592, ГУДКСУ в
Чернігівській області, розрахунковий
рахунок 0004, код бюджетної
класифікації 22030001, призначення платежу
02894496.

Стягнути з Деснянського відділу
державної виконавчої служби
Чернігівського міського управління
юстиції судовий збір у розмірі 121 (сто
двадцять одну) грн. 80 коп на користь УК у
м. Чернігові/Новозаводський район, , МФО 853592, ГУДКСУ в
Чернігівській області, розрахунковий
рахунок 0004, код бюджетної
класифікації 22030001, призначення платежу
02894496.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Чернігівської
області через Новозаводський районний
суд м. Чернігова шляхом подання
апеляційної скарги протягом п'яти
днів з дня її проголошення, а особам,
які брали участь у справі, але не були
присутні під час її проголошення - в
той же строк з дня отримання копії
ухвали.

Суддя
Н.В. Маслюк