Справа №
№ 2/240/288/14 р.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2014 року
Олександрівський районний суд
Донецької області у складі :

головуючого - судді Щербак Ю.В.,

при секретарі - Осадчій Л.В.,

за участі :

позивачки - ОСОБА_1,

відповідача - ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду
с.м.т. Олександрівка

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулась до суду з
позовом, вказуючи, що вона має право
власності на квартиру, що розташована
в с.м.т. Олександрівка
Олександрівського району Донецької
області на підставі договору
купівлі-продажу № 148 від 30 січня 2003
року.

Відповідач, будучи співмешканцем
позивачки, був зареєстрований в
зазначеній квартирі, але фактично
,більш ніж 6 місяців, в ній не проживає
та не сплачує комунальні послуги.

Відповідач виїхав на інше постійне
місце проживання, але знятися з
реєстрації в добровільному порядку не
бажає.

На підставі викладеного позивачка
просить визнати відповідача таким,що
втратив право користування спірним
жилим приміщенням.

Позивачка в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала, пояснивши,
що, будучи власником житла вона
проживала разом з ОСОБА_2 у цивільному
шлюбі більше 10 років. У 2014 році вони
припинили спільне проживання,
розірвавши відносини. Позивачка
зазначила, що в серпні 2014року
відповідач переїхав до своїх батьків і
з цього часу постійно проживає разом з
ними.

Відповідач в судовому засіданні
позов не визнав та заявив, що він є
співвласником спірної квартири, яка
фактично була придбана у 2003 році за
його особисті кошти , але в силу
сімейних обставин, зареєстрована на
позивачку.

В серпні 2014 року він дійсно виїхав з
квартири до своїх батьків, бо залишився
в квартирі сам після розірвання
відносин з позивачкою, яка теж виїхала
з квартири ще в липні 2014 року.

Вислухавши пояснення сторін та
вивчивши письмові докази суд встановив
наступне.

Відповідно до договору купівлі-продажу
№ 148 від 30 січня 2003 року , посвідченого
нотаріусом Олександрівської
державної нотаріальної контори,
ОСОБА_1 придбала у власність
квартиру,що розташована в АДРЕСА_1

а.с. 6

Право власності ОСОБА_1 на зазначене
житло піддано державній реєстрації в
Олександрівському БТІ.

а.с. 7

Відповідно ст. 405 ЦК України, члени
сім`ї власника житла , які проживають
разом з ним мають право на
користування цим житлом відповідно до
закону.

Житлове приміщення, яке вони мають
право займати , визначається його
власником.

Член сім`ї власника житла втрачає
право на користування цим житлом у
разі відсутності члена сім`ї без
поважних причин понад один рік, якщо
інше не встановлене домовленістю між
ним і власником житла або законом.

Обставини відсутності відповідача
за місцем реєстрації більш ніж 1 рік в
судовому засіданні не знайшли
підтвердження , бо сторони по справі
повідомили, що ОСОБА_2 не проживає в
спірному приміщенні з серпня 2014 року.
При цьому позивака визнала, що вона
помилково вказала в позові строк
відсутності відповідача за місцем
реєстрації більше 6 місяців.

Відповідно до ст.. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Доказуванню підлягають
обставини, які мають значення для
ухвалення рішення у справі і щодо яких
у сторін виникає спір.

Доказування не може ґрунтуватися
на припущеннях.

Виходячи з наведеного, суд вважає,
що позивачкою не надані достатні
докази щодо втрати відповідачем права
користування жилим приміщенням, тому
позовні вимоги не підлягають
задоволенню.

Керуючись ст. ст.60, 405 ЦК України та
ст.ст. 10, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи
такою, що втратила право користування
жилим приміщенням.

Рішення суду набирає чинності
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо скаргу не
було подано.

Апеляційна скарга може бути
подана до апеляційного суду
Донецької області через
Олександрівський районний суд
Донецької області протягом десяти днів
з дня його проголошення.

. Повний текст рішення виготовлено
23 вересня 2014 року.

Суддя Щербак Ю.В.