АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7703/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Нельга Д. В. Доповідач - Болтунова
Л.М. Категорія 41
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2014 року Колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого - Болтунової Л.М.

суддів
- Тамакулової В.О., Макарова М.О.

при
секретарі - Куць О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Заводського районного суду м.
Дніпродзержинська Дніпропетровської
області від 22 липня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Видавничий будинок «Подія»,
генерального директора Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Видавничий будинок «Подія» ОСОБА_3,
головного редактора та видавця газети
«Событие» ОСОБА_4 про захист честі,
гідності та ділової репутації,
спростування відомостей, що не
відповідають дійсності, стягнення
моральної шкоди,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Заводського районного
суду м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 22 липня
2014 року в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 про захист честі, гідності та
ділової репутації, спростування
відомостей, що не відповідають
дійсності, стягнення моральної шкоди
було відмовлено.(а.с.68-70)

З таким рішенням не погодився позивач,
подав апеляційну скаргу, в якій,
посилаючись на його незаконність та
необґрунтованість, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення норм матеріального та
процесуального права просив його
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити його позовні вимоги
в повному обсязі.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог в суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Статтею 3 ЦПК України передбачено,
що кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК
України рішення повинно бути законним
і обґрунтованим та відповідати на
питання: чи мали місце обставини, якими
обґрунтовувались вимоги і заперечення,
якими доказами вони підтверджуються;
чи є інші фактичні дані (пропущення
строку позовної давності тощо), які
мають значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Ухвалене рішення суду
відповідає вимогам закону.

Судом першої інстанції встановлено,
що ІНФОРМАЦІЯ_1 в газеті "Событие",
видавником якої є ТОВ «Видавничий
будинок «Подія» була опублікована
стаття «ІНФОРМАЦІЯ_2».

Звертаючись до суду з позовом, позивач
посилався на те, що інформація,
викладена в цій статті, а саме: 1)
«ІНФОРМАЦІЯ_2»; 2) «Вот уже несколько лет
оформление земельных отношений в
Петриковском районе напрямую зависит
от нового руководителя фракции
«Демократы» Днепродзержинского
горсовета ОСОБА_2 - без его фирм, которые
меняют название с завидной
периодичностью, невозможно решить
земельные вопросы - жителям дают
понять, что иначе они будут бегать по
инстанциям несколько лет, и им сразу
выдают платёжки с «нужными»
реквизитами»; 3) «Несколько лет 477
жителей Куриловки, Елизаветовки и
Николаевки пытаются забрать свои
деньги у депутата горсовета
Днепродзержинска ОСОБА_2»; 4) «… ОСОБА_7
и ОСОБА_8, представители жителей трёх
сел, с которыми ОСОБА_2 в 2011 году
заключил договора через свою фирму на
оформление технической документации и
дальнейшего проведения регистрации
земельных участков. ОСОБА_2 лично, из
рук в руки, взял документы и 45 тысяч
гривен»; 5) «Документация так и не была
подготовлена, но и свои деньги
у«землеустроителя» ОСОБА_2 забрать не
удалось»; 6) «Жители сел знают, куда
ОСОБА_2 дел наши деньги, - он в это время
поменял свой «Шевроле» на «Мерседес», -
є недостовірною та такою, що принижує
його честь, гідність та ділову
репутацію, а тому, окрім визнання її
такою, просив зобов'язати відповідача -
ТОВ «Видавничий будинок «Подія», як
засновника та видавця газети
«Событие», спростувати інформацію у
такий же спосіб, у який вона була
поширена, протягом місяця з дати
набрання рішення суду законної сили,
публікацією спростування, яка повинно
бути набрано тим самим шрифтом і
поміщено під заголовком
«Спростування» на тому ж місці шпальти,
де містилось повідомлення, яке
спростовується

Відповідно до ст. 32 Конституції
України, кожному гарантується судовий
захист права спростовувати
недостовірну інформацію про себе і
членів своєї сім'ї.

Згідно зі ст. 34 Конституції
України кожному гарантується також і
право на свободу думки і слова, на
вільне вираження своїх поглядів і
переконань.

Як роз'яснено у п. 15 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27 лютого
2009 року № 1 "Про судову практику у
справах про захист гідності, честі
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної та юридичної особи",
недостовірною вважається інформація,
яка не відповідає дійсності або
викладена неправдиво, тобто містить
відомості про події та явища, яких не
існувало взагалі або які існували, але
відомості про них не відповідають
дійсності (неповні або перекручені).

У п. 19 вказаної вище постанови судам
роз'яснено, що вирішуючи питання про
визнання поширеної інформації
недостовірною, суди повинні визначати
характер такої інформації та
з'ясовувати, чи є вона фактичним
твердженням, чи оціночним судженням.

Відповідно до ч. 2 ст. 47-1 Закону України
"Про інформацію" оціночними судженнями,
за винятком образи чи наклепу, є
висловлювання, які не містять
фактичних даних, зокрема критика,
оцінка дій, а також висловлювання, що не
можуть бути витлумачені як такі, що
містять фактичні дані, з огляду на
характер використання мовних засобів,
зокрема вживання гіпербол, алегорій,
сатири. Оціночні судження не
підлягають спростуванню та доведенню
їх правдивості.

Таким чином, відповідно до ст. 277 ЦК
України не є предметом судового
захисту оціночні судження, думки,
переконання, критична оцінка певних
фактів і недоліків, які, будучи
вираженням суб'єктивної думки і
поглядів відповідача, не можна
перевірити на предмет їх відповідності
дійсності (на відміну від перевірки
істинності фактів) і спростувати, що
відповідає прецедентній судовій
практиці Європейського суду з прав
людини при тлумаченні положень статті
10 Конвенції.

Розглядаючи спір по суті суд першої
інстанції прийшов до висновку, що
висловлювання автора у вказаній статті
є його оціночними судженнями, а не
фактичними твердженнями. Крім того,
спірна інформація, викладена у
позиціях 1-6 повинна оцінюватися щодо
правдивості та достовірності взагалі в
цілому, з урахуванням контексту всіх
абзаців, параграфів, в повному обсязі,
а не шляхом виділення речень з
контексту статті, як це було зроблено
позивачем.

Зазначений висновок суду
підтверджений належними та
дослідженими в судовому засіданні
доказами, яким суд дав правильну
оцінку, відповідно до норм ЦПК України
та є таким, що відповідає нормам
матеріального права, які регулюють
спірні правовідносини.

З позовної заяви вбачається, що
ОСОБА_2 є депутатом Дніпродзержинської
міської ради Дніпропетровської
області та керівником фракції
««Демократы», а отже обіймає публічну
посаду.

Згідно п.21 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 27 лютого
2009 року № 1 "Про судову практику у
справах про захист гідності, честі
фізичної особи, а також ділової
репутації фізичної та юридичної особи",
при поширенні недостовірної
інформації стосовно приватного життя
публічних осіб вирішення справ про
захист їх гідності, честі чи ділової
репутації має свої особливості. Суди
повинні враховувати положення
Декларації про свободу політичних
дебатів у засобах масової інформації
(далі - Декларація), схваленої 12 лютого
2004 року на 872-му засіданні Комітету
Міністрів Ради Європи, а також
рекомендації, що містяться у Резолюції
1165 (1998) Парламентської Асамблеї Ради
Європи про право на недоторканість
приватного життя.

Зокрема, у названій Резолюції
зазначається, що публічними фігурами є
особи, які обіймають державні посади і
(або) користуються державними
ресурсами, а також усі ті, хто відіграє
певну роль у суспільному житті (у
галузі політики, економіки, мистецтва,
соціальній сфері, спорті чи в будь-якій
іншій галузі).

У статтях 3, 4, 6 Декларації вказується,
що оскільки політичні діячі та
посадові особи, які обіймають публічні
посади або здійснюють публічну владу
на місцевому, регіональному,
національному чи міжнародному рівнях,
вирішили апелювати до довіри
громадськості та погодилися
"виставити" себе на публічне політичне
обговорювання, то вони підлягають
ретельному громадському контролю і
потенційно можуть зазнати гострої та
сильної громадської критики у засобах
масової інформації з приводу того, як
вони виконували або виконують свої
функції. При цьому зазначені діячі та
особи не повинні мати більшого захисту
своєї репутації та інших прав
порівняно з іншими особами.

У зв'язку з цим, межа допустимої критики
щодо політичного діяча чи іншої
публічної особи є значно ширшою, ніж
окремої пересічної особи. Публічні
особи неминуче відкриваються для
прискіпливого висвітлення їх слів та
вчинків і повинні це усвідомлювати.

Доводи апеляційної скарги висновки
суду не спростовують і не містять
посилання на нові факти чи засоби
доказування, які б вказували на
незаконність ухваленого в справі
рішення, зводяться до незгоди з цими
висновками по оцінці доказів та
особистого тлумачення апелянтом норм
права, а тому підлягають відхиленню.

Враховуючи вищевикладене, колегія
суддів вважає, що при розгляді справи,
районним судом були виконані всі
вимоги процесуального закону, всебічно
перевірено обставини, спір вирішено у
відповідності з нормами матеріального
та процесуального права. Рішення є
обґрунтованим, його висновки про
встановлені обставини і правові
наслідки є правильними.

А отже відсутні, передбачені ст. 309 ЦПК
України, підстави для скасування
вказаного судового рішення, у зв*язку з
чим апеляційна скарга не
задовольняється.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Заводського районного
суду м. Дніпродзержинська
Дніпропетровської області від 22 липня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена в касаційному
порядку до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з цього часу.

Судді: Болтунова Л.М.
Тамакулова В.О. Макаров
М.О.