Справа № 456/3812/14-ц
Провадження № 2-з/456/2/2014
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

22 вересня 2014 року суддя Стрийського
міськрайонного суду Львівської
області Гулкевич О. В. , розглянувши
матеріали за заявою представника
позивача ПАТ КБ «Надра» - ОСОБА_1 про
забезпечення позову,

В СТ А Н О В И В :

18.09.2014р. до суду поступила заява
представника позивача ПАТ КБ «Надра» -
ОСОБА_1 про забезпечення позову ПАТ КБ
«Надра» шляхом накладення арешту на
грошові кошти, рухоме та нерухоме
майно, що належать на праві власності
ОСОБА_2 та обмеження останнього у праві
виїзду за кордон шляхом тимчасової
відмови у видачі закордонного паспорта
громадянина України для виїзду за
кордон, тимчасового затримання або
вилучення паспорта, якщо він був
виданий раніше.

Відповідно до вимог ч.4 ст.151 ЦПК України
дозволено вживати заходи забезпечення
позову до подання позовної заяви
виключно у справах щодо захисту прав
інтелектуальної власності.

Однак, жодної цивільної справи за
участю даних сторін в провадженні суду
немає.

Окрім цього Верховний Суд України за
результатами аналізу судової практики
щодо вирішення питання про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України 01.02.2013р. висловив наступну
правову позицію: пунктом 8 ч.1 ст.6
Закону № 3857-XII передбачено можливість
обмеження виїзду з України громадян,
щодо яких подано цивільний позов до
суду, до закінчення провадження у
справі. При розгляді цивільних справ
мають місце випадки, коли суди
ототожнювали питання тимчасового
обмеження боржників у праві виїзду за
межі України із видами забезпечення
позову, не беручи до уваги, що
повноваження судів першої інстанції
при вирішенні цивільних справ
визначені ЦПК України, у тому числі
повноваженнями щодо вжиття заходів
забезпечення позову.

Відповідно до ч.1 ст.151 ЦПК суд за заявою
осіб, які беруть участь у справі, може
вжити передбачені цим Кодексом види
забезпечення позову. Перелік видів
забезпечення позову визначений у ст.152
ЦПК. Серед видів такого забезпечення у
ст.152 ЦПК не передбачено вжиття судом
тимчасового обмеження особи у праві
виїзду за межі України.

Тому, враховуючи, що в цивільному
процесі відсутня правова норма, яка б
надавала суду повноваження в порядку,
передбаченому статтями 151 - 153 ЦПК,
застосовувати такий вид забезпечення
позову, як тимчасове обмеження у виїзді
за межі України, слід дійти висновку, що
суди не можуть застосовувати
зазначений спосіб забезпечення позову
на стадії розгляду цивільної справи
про стягнення заборгованості та
виконання інших зобов'язань, оскільки
це порушує норми ЦПК та свідчить про
вихід суду за межі своїх процесуальних
повноважень, порушення принципу
верховенства права, проголошеного
Конституцією, та вимог ст.6 Конвенції
щодо вирішення справи судом,
встановленим законом.

Відповідно до п.4 Постанови
Пленуму ВСУ «Про практику застосування
судами цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» від 22.12.2006 №9
розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати
особа, котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

При встановленні зазначеної
відповідності слід враховувати, що
вжиті заходи не повинні перешкоджати
господарській діяльності юридичної
особи або фізичної особи, яка здійснює
таку діяльність і зареєстрована
відповідно до закону як підприємець.

Вирішуючи питання про
забезпечення позову, суд має брати до
уваги інтереси не тільки позивача, а й
інших осіб, права яких можуть бути
порушені у зв'язку із застосуванням
відповідних заходів. Наприклад,
обмеження можливості господарюючого
суб'єкта користуватися та
розпоряджатися власним майном іноді
призводить до незворотних наслідків.

Відповідно до ч. 8 ст.153 ЦПК України суд,
встановивши, що заяву про забезпечення
позову подано без додержання вимог
ст.151 цього Кодексу, повертає її
заявнику, про що постановляє ухвалу.

Оскільки подана ОСОБА_1 фотокопія заяви
про забезпечення позову без додержання
вимог ч.2 та ч.4 ст.151 ЦПК України, вважаю,
що її слід повернути заявнику.

Керуючись ст.ст.151,153 ЦПК України,
суд

У Х В А Л И В :

заяву представника ПАТ КБ «Надра»
ОСОБА_1 про забезпечення позову
повернути позивачу.

Ухвала може бути оскаржена
до Апеляційного суду Львівської
області через Стрийський
міськрайонний суд протягом п’яти днів
з дня її проголошення, а у разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п’яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Суддя           ОСОБА_3