Справа № 369/3359/14-ц Головуючий у І
інстанції Волчко А.Я.Провадження №
22-ц/780/4652/14 Доповідач у 2
інстанції Верланов С.М.Категорія 18
УХВАЛА

Іменем України

04 серпня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді - Верланова С.М.,

суддів - Воробйової Н.С.,
Білоконь О.В.,

при секретарі - Бобку О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 24
червня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до товариства з обмеженою
відповідальністю «Земля та право»,
ОСОБА_3 про визнання договору про
виконання землевпорядних робіт та
кадастрового плану недійсними,

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з вказаним позовом, мотивуючи його
тим, що згідно з договором
купівлі-продажу від 30 жовтня 2012 року
його дядько ОСОБА_4 продав йому
земельну ділянку площею 0,061 га з
цільовим призначенням для особистого
селянського господарства, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, на
якій позивач у липні 2013 року заклав
фундамент для будівництва житлового
будинку. Зазначав, що у листопаді 2012
року ОСОБА_4 помер і після його смерті
залишилось спадкове майно вигляді
земельної ділянки площею 0,250 га з
цільовим призначенням для будівництва
та обслуговування жилого будинку,
господарських будівель та споруд,
житлового будинок та господарських
споруд, які розташовані по АДРЕСА_1.

Позивач вказував, що 29 липня 2013 року між
товариством з обмеженою
відповідальністю «Земля та право»
(далі - ТОВ «Земля та право») та ОСОБА_3 -
сином померлого, було укладено договір
про виконання землевпорядних робіт
№05/07 (з додатками до нього), згідно з
умовами якого ОСОБА_3 замовив у ТОВ
«Земля та право» кадастрову зйомку з
метою виготовлення кадастрового плану
земельної ділянки по АДРЕСА_1, яка
належала померлому ОСОБА_4 На виконання
умов договору ТОВ «Земля та право»
виготовило кадастровий план, на якому
схематично зображена земельна ділянка
площею 0, 0607 га із зазначенням контурів
фундаменту, яка належить на праві
власності позивачу.

Посилаючись на те, що викладені в
кадастровому плані дані не
відповідають дійсності, а правочин,
укладений між ТОВ «Земля та право» та
ОСОБА_3 щодо виконання землевпорядних
робіт грубо порушує права ОСОБА_5, як
власника земельної ділянки, позивач
просив визнати недійсними договір про
виконання землевпорядних робіт № 05/07
від 29 липня 2013 року, додатки до цього
договору: №1 «Завдання на виконання
робі»; №2 «Календарний
план»; №3 «Протокол погодження
договірної ціни» та кадастровий план з
2013 року.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 24
червня 2014 року в позові ОСОБА_2
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким його позов задовольнити,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
неповне з'ясування судом обставин, що
мають значення для справи та порушення
судом норм матеріального і
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді - доповідача,
пояснення учасників процесу, які
з`явилися в судове засідання, вивчивши
матеріали справи та перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено та
вбачається з матеріалів справи, що 30
жовтня 2012 року згідно з договором
купівлі - продажу ОСОБА_2 придбав у
ОСОБА_4 земельну ділянку площею 0,061 га з
цільовим призначенням для ведення
особистого селянського господарства,
кадастровий номер :02:002:0105, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7-8).

Приватним нотаріусом
Києво-Святошинського районного
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_6 на державному акті на
право приватної власності на земельну
ділянку серії ЯД № 660388, виданого 15
березня 2007 року на ім`я ОСОБА_4, зроблено
відмітку про те, що нею 30 жовтня 2012 року
за реєстровим №2686 посвідчено договір
купівлі-продажу земельної ділянки, на
підставі якого право власності на цю
земельну ділянку переходить до ОСОБА_5
(а.с.11).

Судом першої інстанції встановлено, що
крім вказаної вище земельної ділянки
площею 0,061 га, у ОСОБА_4 на праві
власності знаходилась земельна
ділянка площею 0,250 га з цільовим
призначенням для будівництва,
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд,
кадастровий номер :02:002:0104, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, що
підтверджується державним актом на
право власності на земельну ділянку
серії ЯД № 660387, виданого 15 березня 2007
року на його ім`я (а.с. 18).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер. 19 лютого 2013
року син померлого - ОСОБА_3 звернувся
до Першої Київської обласної
державної нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_4 (а.с. 56).

Встановлено, що ухвалою
Києво-Святошинського районного суду
Київської області від 02 серпня 2013 року
у справі за позовом ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9 до ОСОБА_3, третя особа: Перша
Київська обласна державна нотаріальна
контора про зміну черговості у
спадкуванні, визнання права власності
на частку у спільному майні, визнання
права власності на спадкове майно та за
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_5, третя особа: Перша
Київська обласна державна нотаріальна
контора про визнання права власності,
задоволено частково заяву ОСОБА_3 про
забезпечення позову. Заборонено
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_5 та іншим особам
вчиняти щодо земельної ділянки площею
0,250 га з цільовим призначенням для
будівництва, обслуговування жилого
будинку, господарських будівель і
споруд, кадастровий номер :02:002:0104,
яка розташована за адресою: АДРЕСА_1,
будь-які дії, пов`язані з будівельними
робами. Також заборонено ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_5 та іншим особам вчиняти
щодо домоволодіння по АДРЕСА_1 будь-які
дії, пов'язані з його реконструкцією,
переплануванням, технічним
переоснащенням та ремонтними роботами
(а.с.53-55).

Також судом першої інстанції
встановлено, що 29 липня 2013 року між
ОСОБА_3 (замовник) та ТОВ «Земля та
право» (виконавець) укладено договір
про виконання землевпорядних робіт №
05/07, згідно з умовами якого ТОВ «Земля
та право» зобов'язалось виконати
кадастрову зйомку земельної ділянки та
виготовити кадастровий план земельної
ділянки, яка належала ОСОБА_4 та
знаходиться по АДРЕСА_1 (а.с.122-123).

Пунктом 1.5 договору передбачено, що
виготовлення кадастрового плану
земельної ділянки заявнику необхідне
для звернення до суду з метою
оформлення спадщини на земельну
ділянку, яка належала його батьку
ОСОБА_4

При цьому ОСОБА_3 та ТОВ «Земля та
право» узгодили завдання на виконання
робіт (додаток №1 до договору),
календарний план (додаток №2 до
договору) та протокол погодження
договірної ціни (додакто№3 до договору)
(а.с.124-126).

Судом першої інстанції встановлено, що
ТОВ «Земля та право» у 2013 році
виготовило кадастровий план земельної
ділянки площею 0,0607 га з цільовим
призначенням для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд по
АДРЕСА_1, власником якої зазначено
ОСОБА_4 На вказаній земельній
ділянці розміщений фундамент. (а.с.50, 59).

Відповідно до положень статей 55, 124
Конституції України та ст.3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є недодержання в
момент вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені
ч.ч.1-3, 5, 6 ст.203 ЦК України.

Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції правильно виходив із
того, що позивачем на надано наладжених
та допустимих доказів порушення його
прав на належну йому земельну ділянку
площею 0,061 га з цільовим призначенням
для ведення особистого селянського
господарства, кадастровий номер
:02:002:0105, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1, у зв'язку з укладанням
29 липня 2013 року між ОСОБА_3 і ТОВ «Земля
та право» договору про виконання
землевпорядних робіт № 05/07 та
виготовленим у 2013 році ТОВ «Земля та
право» кадастровим планом земельної
ділянки.

При цьому суд першої інстанції вірно
зазначив, що позивачем на надано
доказів того, що саме земельна ділянка
позивача зображена на спірному
кадастровому плані та зазначена в
оспорюваному договорі і додатках до
нього, оскільки договір про виконання
землевпорядних робіт № 05/07 та
кадастровий план взагалі не містять
кадастрового номеру земельної ділянки.
Крім того в кадастровому плані вказано
інше цільове призначення земельної
ділянки - для будівництва і
обслуговування жилого будинку,
господарських будівель і споруд по
АДРЕСА_1. Тому посилання позивача на
схожість абрисів та меж планів
земельних ділянок суд обгрунтовано не
прийняв до уваги, оскільки це є лише
припущенням позивача.

Разом з тим, суд першої інстанції
правильно вважав не доведеним той факт,
що зображена на спірному кадастровому
плані земельна ділянка з фундаментом
на ній, є земельною ділянкою позивача, а
не частиною спадкової земельної
ділянки площею 0,250 га, яка належала
померлому ОСОБА_4

Також суд першої інстанції дійшов
правильного висновку, що вимога
позивача про визнання кадастрового
плану недійсним не відповідає можливим
способам захисту права, оскільки
вказаний документ не є правочином.

Таким чином рішення суду першої
інстанції ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
передбачених законом підстав для його
скасування при апеляційному розгляді
не встановлено.

Докази та обставини, на які посилається
позивач в апеляційній скарзі,
спростовуються матеріалами справи та
додаткового правового аналізу не
потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановлені судом
першої інстанції були дотримані норми
матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги фактично
зводяться до переоцінки доказів та
незгоди позивача з висновками суду
першої інстанції по їх оцінці.

З урахуванням наведеного, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
розглядаючи спір повно та всебічно
дослідив і оцінив обставини справи,
надані сторонами докази, вірно
послався на закон, що регулює спірні
правовідносини, дійшов правильного
висновку про відмову у позові і ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому апеляційна скарга підлягає
відхиленню.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 313, 314, 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 24
червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена у касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді