АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №22-ц/791/2324/2014
інстанції: Кузьміна О.І.
Доповідач: Вербицька Л.І.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року вересня місяця 11 дня колегія
суддів судової плати в цивільних
справах апеляційного суду Херсонської
області в складі:

Головуючого:Вербицької
Л.І.Суддів:Радченка С.В. Капітан І.А.При
секретарі:Сікорі О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Херсоні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на ухвалу Суворовського
районного суду м. Херсона від 03 липня 2014
року в справі за скаргою ОСОБА_5 на дії
державного виконавця Відділу
державної виконавчої служби
Суворовського районного управління
юстиції у м. Херсоні,

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2014 року ОСОБА_5 звернувся до
суду з вищезазначеною скаргою. В
обґрунтування своїх вимог ОСОБА_5
посилався на те, що у Відділі державної
виконавчої служби Суворовського
районного управління юстиції у м.
Херсоні (далі - ВДВС) на примусовому
виконанні знаходиться виконавчий лист
№ 668/6461/13-ц, виданий Суворовським
районним судом м. Херсона 22 травня 2014
року, по цивільній справі за позовом
ПАТ «Ерсте Банк» до ОСОБА_5 про усунення
перешкод у користуванні власністю
шляхом виселення. Державним виконавцем
16 червня 2014 року винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження по
виконанню зазначеного виконавчого
листа. Посилаючись на те, що відкриття
виконавчого провадження здійснено з
порушенням вимог закону, а саме: без
належного його повідомлення про
самостійне виконання рішення суду, а
також державним виконавцем не вжито
заходів щодо звернення до суду за
роз'ясненням рішення суду про
з'ясування, в яке саме жиле приміщення
він повинен виселитися, ОСОБА_5 просив
суд визнати незаконними дії державного
виконавця ВДВС, скасувати постанову
про відкриття виконавчого провадження
від 16 червня 2014 року як незаконну та
зобов'язати державного виконавця
з'ясувати яке саме інше житлове
приміщення йому повинно бути надано
для добровільного виселення та
добровільного виконання рішення суду.

Ухвалою Суворовського районного суду
м. Херсона від 03 липня 2014 року у
задоволенні скарги ОСОБА_5 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5,
посилаючись на незаконність ухвали, а
також вважаючи її безпідставною,
необґрунтованою та такою, що не
відповідає обставинам справи, просить
ухвалу суду скасувати та постановити
нову, якою задовольнити скаргу у
повному обсязі.

Письмових заперечень на скаргу до
апеляційного суду не надходило.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність та обгрунтованість ухвали
суду, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд
першої інстанції виходив з того, що дії
державного виконавця щодо відкриття
виконавчого провадження та
повідомлення боржника про виконавчі
дії є законними та такими, що не
суперечать нормам діючого
законодавства України.

Колегія суддів погоджується з
зазначеним висновком суду першої
інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.383 ЦПК України
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

З матеріалів справи вбачається, що 20
січня 2014 року Суворовським районним
судом м. Херсона ухвалено рішення, яким
виселено ОСОБА_5 з однокімнатної
квартири АДРЕСА_1 (а.с.3-4).

На підставі зазначеного рішення 22
травня 2014 року Суворовським районним
судом м. Херсона видано виконавчий лист
№668/6461/13-ц про виселення ОСОБА_5 з
однокімнатної квартири АДРЕСА_1 (а.с.14).

16 червня 2014 року державним виконавцем
ВДВС відкрито виконавче провадження
№43684177 по примусовому виконанню
виконавчого листа №668/6461/13-ц, виданого 22
травня 2014 року Суворовським районним
судом м. Херсона, про виселення ОСОБА_5 з
квартири (а.с.16). У даній постанові
зазначено про можливість
добровільного виконання рішення суду
боржником в строк до 30 червня 2014 року,
що відповідає вимогам ч.2 ст.25 Закону
України «Про виконавче провадження».

У відповідності до вимог ст.31 Закону
України «Про виконавче провадження»
копію постанови про відкриття
виконавчого провадження державним
виконавцем надіслано на адресу ОСОБА_5,
яку останній отримав 18 червня 2014 року
(а.с.17,18).

У зв'язку з невиконанням боржником
рішення суду у строк, встановлений ст.25
Закону України «Про виконавче
провадження», на час розгляду справи в
судді першої інстанції виконавчий лист
про виселення ОСОБА_5 знаходився на
стадії примусового виконання
(а.с.20,21,22,23).

Зважаючи на наведене, колегія суддів
приходить до висновку, що державний
виконавець під час відкриття
виконавчого провадження та
повідомлення сторін виконавчого
провадження діяв у відповідності до
вимог чинного законодавства.

Посилання апелянта на те, що у
постанові державного виконавця про
відкриття виконавчого провадження
зазначено про «добровільне» виконання
рішення суду у відповідний строк, в той
час як термін «добровільне виконання»
з 09 березня 2011 року виключено з Закону
України «Про виконавче провадження», і
зараз діє «строк для самостійного
виконання рішення суду», і тому йому є
незрозумілим дане формулювання,
колегією суддів до уваги не
приймається, оскільки описки,
допущенні державним виконавцем у
виконавчому документі, не звільняють
боржника від виконання рішення суду
про виселення, про наявність якого йому
було заздалегідь відомо.

Доводи апеляційної скарги стосовно
того, що державний виконавець повинен
був з'ясувати куди саме він повинен
виселитися, колегією суддів також до
уваги не приймаються, оскільки рішення
суду про виселення є чітким і
зрозумілим. Крім того, відповідно до
ст.34 Закону України «Про виконавче
провадження» у разі якщо викладена у
виконавчому документі резолютивна
частина рішення є незрозумілою,
державний виконавець або сторони
виконавчого провадження мають право
звернутися до суду, який видав
виконавчий документ, із заявою про
роз'яснення відповідного рішення. В
матеріалах справи відсутні відомості
про те, що ОСОБА_5 звертався до суду з
відповідною заявою про роз'яснення
рішення у зв'язку з тим, що воно для
нього є незрозумілим.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що ухвалу суду постановлено з
додержанням норм матеріального та
процесуального права і підстав для її
скасування не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Ухвалу Суворовського районного суду м.
Херсона від 03 липня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу може
бути оскаржена в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий

Судді