Справа № 751/1400/14 Провадження №
22-ц/795/1560/2014 Головуючий у I інстанції
-Овсієнко Ю. К. Доповідач - Мамонова
О. Є.Категорія - цивільна
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2014 року м.
ЧернігівАПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІГІВСЬКОЇ
ОБЛАСТІ у складі:

головуючого -судді - Мамонової О.Є.,

суддів: Губар В.С., Харечко Л.К.

при секретарі - Зіньковець О.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на ухвалу Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 02 квітня 2014 року у
справі за заявою ОСОБА_1 про скасування
рішення Постійно діючого Третейського
суду при Всеукраїнській громадській
організації "Всеукраїнський
фінансовий союз" від 10 квітня 2012 року по
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства „Альфа-Банк"
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, Приватного
підприємства "Валентина-Люкс" про
стягнення заборгованості за кредитним
договором,-

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Новозаводського районного
суду м. Чернігова від 02 квітня 2014 року
поновлено ОСОБА_1 строк звернення до
суду із заявою про скасування рішення
Постійно діючого Третейського суду при
Всеукраїнській громадській
організації «Всеукраїнський
фінансовий союз» від 10 квітня 2012 року у
справі за позовом ПАТ „Альфа-Банк" до
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1, ПП "Валентина -
Люкс" про стягнення заборгованості за
кредитним договором; відмовлено в
задоволенні заяви ОСОБА_1 про
скасування рішення третейського суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати ухвалу суду першої інстанції
і постановити нову ухвалу, якою
задовольнити її заяву про скасування
рішення третейського суду, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до
того, що дана справа непідвідомча
третейському суду, а оскаржуване
рішення третейського суду суперечить
п.14 ст.6 Закону України «Про третейські
суди», в силу якої третейські суди не
мають права розглядати справи у спорах
щодо захисту прав споживачів послуг
банку. Апелянт зазначає, що регламент
Постійно діючого Третейського суду при
Всеукраїнській громадській
організації «Всеукраїнський
фінансовий союз», який є невід'ємною
частиною третейської угоди, при
оформленні та підписанні кредитного
договору №SME0011271 від 07.04.2008 року не було
надано сторонам для ознайомлення та
підписання, тобто між сторонами не було
укладеного договір про передачу спору
на вирішення третейського суду.
Заявниця зазначає, що укладений між
сторонами кредитний договір №SME0011271
від 07.04.2008 року не містить посилання про
конкретний предмет спору, який
підлягає вирішенню у третейському
суді, з огляду на п.2 ч.3 ст.51 Закону
України «Про третейські суди», п.2 ч.2
ст.389-5 ЦПК України рішення третейського
суду має бути скасовано.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
дослідивши матеріали справи та
матеріали третейської справи №700-3/188/12,
апеляційний суд приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а ухвала суду залишенню без
змін, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 312 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає ухвалу без змін, якщо
судом першої інстанції постановлено
ухвалу з додержанням вимог закону.

Відмовляючи в задоволенні заяви
ОСОБА_1, суд першої інстанції виходив із
того, що відсутні передбачені ст.51
Закону України «Про третейські суди»
та ст. 389-5 ЦПК України підстави для
скасування оскаржуваного рішення
третейського суду.

Такий висновок суду першої інстанції
ґрунтується на матеріалах справи і
відповідає вимогам чинного
законодавства, що регулює
правовідносини в сфері діяльності
третейських судів.

Як вбачається з матеріалів справи, 07
квітня 2008 року було укладено кредитний
договір №SME0011271 між ЗАТ «Альфа-Банк»
(перейменований в ПАТ «Альфа-Банк») та
ОСОБА_2, за умовами якого кредитор у
порядку та згідно з умовами договору
надає позичальнику кредит в сумі 100 000,00
доларів США на строк користування 180
місяців зі сплатою процентів за
користування кредитом в розмірі 16%
річних, а позичальник зобов'язується
повернути наданий кредит, сплатити
проценти та комісію за кредитом у
встановлений цим договором строк та
виконати інші зобов'язання за цим
договором у повному обсязі (а.с.10-11
третейської справи №700-3/188/12).

Згідно із п.1.2 вказаного кредитного
договору цільове призначення кредиту є
придбання нерухомого майна для
подальшого використання у
підприємницькій діяльності.

З метою забезпечення виконання
кредитного договору №SME0011271 від 07
квітня 2008 року між ПАТ «Альфа-Банк» та
ОСОБА_1 було укладено договір поруки
№SME0011271/6 від 30 березня 2010 року (а.с.61-62
третейської справи №700-3/188/12).

Рішенням Постійно діючого
Третейського суду при Всеукраїнській
громадській організації
«Всеукраїнський фінансовий союз» від
10 квітня 2012 року позов ПАТ «Альфа-Банк»
задоволено в повному обсязі; стягнуто з
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ПП «Валентина
- Люкс» солідарно на користь ПАТ «Альфа
- Банк» заборгованість за кредитним
договором №SME0011271 від 07 квітня 2008 року у
сумі: за кредитом - 385837,49 грн., по
відсотках - 36668,61 грн., по пені - 2928,16 грн.;
стягнуто з ОСОБА_3 на користь ПАТ
«Альфа-Банк» пеню за договором поруки
№SME0011271/2 від 07.04.2008 року у розмірі 247,02
грн.; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ
«Альфа-Банк» пеню за договором поруки
№SME0011271/6 від 30 березня 2010 року у розмірі
247,02 грн.;стягнуто з ПП «Валентина-Люкс»
на користь ПАТ «Альфа-Банк» пеню за
договором поруки №SME0011271/3 від 07 квітня
2008 року у розмірі 20,98 грн.; вирішено
питання про розподіл між сторонами
витрат по сплаті третейського збору в
сумі 400,00 грн. (а.с.135-137, третейська
справа №700-3/188/12).

Відповідно до Закону України „Про
третейські суди" та ст. 17 ЦПК України
сторони мають право передати спір на
розгляд третейського суду, крім
випадків, встановлених законом

Пунктом 6.2 кредитного договору №SME0011271
від 07 квітня 2008 року передбачено, що усі
спори, розбіжності або вимоги, які
пов'язані з цим договором або
стосуються його виконання, порушення,
припинення дії або недійсності,
сторони намагатимуться вирішити
шляхом переговорів. Судовий захист
прав та законних інтересів, які мають
сторони в зв'язку з цим договором, в
тому числі розгляд та вирішення спорів,
які виникають при виконанні або
припиненні даного договору, включаючи
спори про відшкодування завданих
порушенням договору збитків та
недійсність (неукладеність) договору,
підлягають остаточному вирішенню у
Постійно діючого Третейського суду при
Всеукраїнській громадській
організації «Всеукраїнський
фінансовий союз» у відповідності до
його регламенту. Справа розглядається
одним третейським суддею, який
призначається головою Постійно
діючого Третейського суду при
Всеукраїнській громадській
організації «Всеукраїнський
фінансовий союз». Підписання даного
договору надають свою згоду на такий
порядок призначення третейського суду
для кожного спору, що може виникнути
між ними в зв'язку з даним договором.
Сторони домовилися, що якщо одна із
сторін письмово не наполягає на іншому,
то розгляд їх спору у третейському
суді буде проходити виключно на
підставі наданих сторонами письмових
матеріалів, без проведення усного
слухання і виклику сторін.

Згідно ст. 5 Закону України „Про
третейські суди" спір між сторонами
може бути переданий на розгляд
третейського суду за наявності між
сторонами третейської угоди, яка
відповідає вимогам цього Закону.

Відповідно до ст.12 цього Закону
третейська угода може бути укладена у
вигляді застереження у договорі,
контракті або у вигляді окремої
письмової угоди. Третейська угода
укладається в письмовій формі; може
містити як вказівку про конкретно
визначений третейський суд, так і
просте посилання на вирішення
відповідних спорів між сторонами
третейської угоди.

Пунктом 4.4 договору поруки №SME0011271/6 від
30 березня 2010 року, укладеного між ПАТ
«Альфа-Банк» та ОСОБА_1, передбачено, що
сторони, а саме: ОСОБА_1 та ПАТ
«Альфа-Банк», погодили внести до
договору застереження, яке є
третейською угодою в розумінні ст.12
Закону України «Про третейські суди»
про те, що судовий захист прав та
законних інтересів, які мають сторони в
зв'язку з цим договором та розгляд і
вирішення всіх невирішених сторонами
шляхом переговорів спорів, які
виникають або можуть виникнути між
сторонами з питань виконання, зміни,
розірвання ними цього договору
відбувається у Постійно діючого
Третейського суду при Всеукраїнській
громадській організації
«Всеукраїнський фінансовий союз» у
відповідності до його регламенту.

Таким чином, доводи заявника про те, що
кредитний договір №SME0011271 від 07 квітня
2008 року не містить посилання про
розгляд даного спору у третейському
суді не можуть бути взяті до уваги,
оскільки спростовуються матеріалами
третейської справи №700-3/188/12.

Доводи апеляційної скарги, що даний
спір стосується захисту прав
споживачів, а тому не підвідомчий
третейському суду, апеляційним судом
не приймається до уваги, оскільки
підставами позову є невиконання умов
кредитного договору, а не порушення
Закону України "Про захист прав
споживачів"(п.14 ст.6 Закону України "Про
третейській суди", та п. 3 постанови
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 30 березня 2012
року №5.). Крім того, позивач ПАТ
"Альфа-Банк" не є у вказаних
правовідносинах споживачем
банківських (кредитних) послуг та
кредитний договір №SME0011271 від 07 квітня
2008 року не є споживчим, оскільки згідно
п.1.2 вказаного договору укладався для
його подальшого використання у
підприємницькій діяльності.

Отже, підписанням кредитного договору
та договору поруки, який містить у собі
третейське застереження, сторони
самостійно обрали спосіб захисту своїх
прав у разі виникнення спору між
сторонами - саме у третейському суді,
самі визначили конкретний третейський
суд, письмова форма третейської угоди
сторонами дотримана, при цьому вимоги
ст.ст. 203, 215 ЦК України не порушені; крім
того, в судовому порядку, як то
передбачено п. 3 ч. 3 ст. 51 Закону України
„Про третейські суди", третейські
угоди не визнані недійсними.

Також апеляційний суд враховує, що ст.2
регламенту Постійно діючого
третейського суду при Всеукраїнській
Громадській Організації
„Всеукраїнський фінансовий союз"
визначено компетенцію третейського
суду і передбачено, що у випадку коли
сторони домовились звернутися до
третейського суду, регламент
останнього є для них обов'язковим,
проте вимоги щодо обов'язкового
ознайомлення сторони з даним
Регламентом третейська угода не
містить, і доводи заявника в цій
частині не є доказом порушення її прав,
і, відповідно, в силу положень ч.3 ст.51
Закону України "Про третейські суди" не
можуть бути підставою для скасування
рішення третейського суду.

Враховуючи наведене, доводи
апеляційної скарги стосовно того, що
даний спір відповідно до п.14 ст. 6 Закону
України „Про третейські суди" не
підвідомчий третейському суду не
заслуговують на увагу та є такими, що
ґрунтуються на хибному тлумаченні
апелянтом норм Закону України «Про
третейські суди» та положень
підписаного третейського
застереження.

Сукупність досліджених апеляційним
судом доказів та обставин справи
приводить апеляційний суд до
переконання, що доводи ОСОБА_1 не місять
визначених ст. 389-5 ЦПК України ч. 3 ст. 51
Закону України „Про третейські суди"
підстав для скасування оскаржуваного
рішення третейського суду.

Зважаючи на викладене, апеляційний суд
приходить до висновку, що ухвала суду
першої інстанції є законною і
обґрунтованою, а тому апеляційну
скаргу ОСОБА_1 необхідно відхилити, а
ухвалу Новозаводського районного суду
м. Чернігова від 02 квітня 2014 року
залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 312-315, 317, 319, 324 ЦПК
України, апеляційний суд, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Ухвалу Новозаводського районного суду
м. Чернігова від 02 квітня 2014 року -
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:Судді: