Єдиний унікальний номер 0510/6693/12
Номер провадження 22-ц/775/4206/2014
Головуючий у 1 інстанції Колієв С.А.
Доповідач Папоян В.В.
5 серпня 2014 року Апеляційний суд
Донецької області в складі:
головуючого судді: Папоян В.В.,
суддів: Пономарьової О.М., Биліни Т.І.,
при секретарі: Чекіній А.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Гірницького
районного суду м.Макіївки Донецької
області від 04 лютого 2014 року по справі
за позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_1 про стягнення матеріальної та
Позивачі звернулися до суду з вказаним
позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що
вони є власниками квартири АДРЕСА_1.
Поверхом вище розташована квартира
АДРЕСА_2 власником якої є відповідач. 09
січня 2012 року та 17 березня 2012 року з
вини відповідача внаслідок недбалого
користування системою водопостачання
мешканцями квартири АДРЕСА_2 сталося
залиття їх квартири. В наслідок залиття
було пошкоджено стелю, стіни кухні,
ванної кімнати, туалету та жилої
кімнати. Просили стягнути з
відповідача на їх користь завдану їм
матеріальну шкоду яка складається з
вартості відновлювального ремонту у
сумі 13 734 грн., оплати експертного
дослідження у сумі 600 грн. та 8000 грн. на
відшкодування моральної шкоди. Крім
того, стягнути з відповідача на користь
ОСОБА_2 транспортні витрати у сумі 400
Рішенням Гірницького районного суду
м.Макіївки Донецької області від 04
лютого 2014 року позовні вимоги
задоволено частково. З відповідача на
користь позивачів стягнуто 13 734 грн. на
відшкодування спричиненої
матеріальної шкоди. З відповідача на
користь ОСОБА_2 2000 грн. на відшкодування
моральної шкоди та 540 грн. в рахунок
відшкодування витрат на проведення
експертного дослідження. Та з
відповідача на користь ОСОБА_3 і ОСОБА_4
по 1000 грн. на відшкодування моральної
шкоди. В задоволені решти вимог
відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду
відповідач ОСОБА_1 надала апеляційну
скаргу, в якій просить рішення змінити
задовольнивши позовні вимоги частково,
Стягнути з неї на відшкодування
матеріальної шкоди 3433 грн. 50 коп. та 540
на проведення експертного дослідження.
В задоволенні решти вимог відмовити.

На обґрунтування апеляційної скарги
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.
Зазначає, що рішення суду не відповідає
фактичним обставинам справи та суд
першої інстанції безпідставно дійшов
до висновку про наявність
причинно-наслідкового зв'язку наявних
пошкоджень в квартирі позивачів та
затопленням. Вважає, що не доведено
наявність її вини у затопленнях
оскільки в актах від 10 січня 2012 року та
19 березня 2012 року не зазначено причину
затоплення. Не доведено обсяг
пошкодження та розмір матеріальної
шкоди пов'язаної з проведенням
ремонтно-відновлювальних робіт.

Представник відповідача у судовому
засіданні апеляційного суду доводи
апеляційної скарги підтримала,
просила змінити рішення суду
задовольнивши позовні вимоги частково.

Позивач ОСОБА_3 у судовому засіданні
апеляційного суду проти доводів
апеляційної скарги заперечувала,
просила рішення суду залишити без змін.

Інші особи, які приймають участь по
справі у судове засідання апеляційного
суду не з'явилися, про час та місце
розгляду справи повідомлені належним
чином. Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК
України неявка сторін або інших осіб,
які беруть участь у справі, належним
чином повідомлених про час та місце
розгляду справи, не перешкоджає
розглядові справи.

Відповідно до частини 1 ст. 303 ЦПК
України під час розгляду справи в
апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції. Відповідачем рішення
суду оскаржується лише в частині
задоволення позовних вимог. Рішення
суду в частині відмови у решті вимог
сторонами не оскаржується.

Апеляційний суд, заслухавши
доповідача, пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, вважає, що
апеляційний скарга підлягає
відхиленню, рішення суду підлягає
залишенню без змін, з таких підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що
квартира АДРЕСА_1 на праві власності
належить позивачам.

09 січня 2012 року та 17 березня 2012 року з
вини мешканців квартири АДРЕСА_2, яка
належить на праві власності
відповідачу та розташована поверхом
вище, сталося залиття квартири
позивачів. Як вбачається з акту
обстеження квартири від 10 січня 2012
року, який складено комісією КП
«Житловик-3», при обстеженні технічного
стану квартири АДРЕСА_1 встановлено, що
на кухні над мийкою на стіні маються
сліди потьоків на шпалерах та на стелі.
Згідно акту обстеження складеного
комісією КП «Житловик-3» 19 березня 2012
року при обстеженні квартири АДРЕСА_1
встановлено, що маються мокрі сліди
залиття у коридорі, у ванній на стелі, у
туалеті на стелі та суміжній з кухнею
стіні, на кухні є сліди потьоків по
стені в куті справа від дверей та над
дверним отвором. Причиною залиття є
незакритий кран на кухні.

Розмір завданої з вини відповідача
матеріальної шкоди підтверджується
висновком судової
будівельно-технічної експертизи № 5034/24
від 09 грудня 2013 року, згідно якого
вартість ремонтно-відновлювальних
робіт пов'язаних з залиттям квартири
позивачів з урахуванням вартості
матеріалів складає 13374 грн. З
дослідницької частини експертного
висновку убачається, що висновок
експерта зроблено з урахування
фізичного зносу оздоблювальних
покриттів.

Відповідно до ст.. 1166 ЦК України майнова
шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Згідно Постанови Пленуму Верховного
Суду України № 6 від 27 березня 1992 року
(зі змінами та доповненнями)
матеріальна шкода підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи.

Згідно ст. 322, 360 ЦК України власник
майна зобов'язаний утримувати майно
яке йому належить та нести
відповідальність перед третіми
особами за зобов'язаннями, пов'язаними
з майном.

Розглядаючи справу, суд першої
інстанції повно, всебічно і об'єктивно
перевірив доводи і заперечення сторін,
встановленим фактам і доказам дав
вірну правову оцінку та дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
відповідно до ст.ст. 23, 1166 ЦК України
позивачі, як власники пошкодженого
майн, вправі звертатися з позовом до
відповідача, якій є співвласником
квартири АДРЕСА_2, як до особи, яка
заподіяла шкоду, тому позовні вимоги
обґрунтовані. Висновки суду
ґрунтуються на матеріалах справи та
відповідають вимогам закону.

Доводи апеляційної скарги відповідача,
щодо не доведеності її вини у
заподіянні шкоди апеляційним судом не
приймаються до уваги, оскільки ці
доводи спростовуються матеріалами
справи, у тому числі актами обстеження
квартири від 01 січня 2012 року та 19
березня 2012 року, які складено комісією
КП «Житловик-3», висновком судової
будівельно-технічної експертизи та
частковим визнанням відповідачем
заявлених до нього позовних вимог.

Апеляційний суд не приймає до уваги
доводи апеляційної скарги щодо
недоведеності позовних вимог оскільки
відповідно до ст. 10 ЦПК України одним із
принципів цивільного судочинства є
змагальність сторін та відповідно до
ст.. 60 ЦПК України кожна сторона повинна
довести ті обставини на які вона
посилається як на підставу для своїх
вимог, та відповідачем не надано
будь-яких доказів на обґрунтування
своїх заперечень. Доводи апеляційної
скарги відповідача щодо недоведеності
позивачами розміру матеріальної шкоди
є безпідставними, оскільки розмір
відновлювального ремонту визначено
висновком експертизи та іншою стороною
не надано будь-яких доказів на його
спростування. Апелянт а ні в суді
першої інстанції, а ні в суді
апеляційної інстанції не заявляв
клопотання щодо проведення повторної
експертизи.

Апеляційний суд не приймає до уваги
доводи апеляційної скарги відповідача,
що позивачами не доведено факт
заподіяння моральної шкоди внаслідок
залиття квартири оскільки відповідно
до ст.. 23 ЦК України особа має право на
відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.
Моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна. З наявних в
матеріалах справи доказів, у тому числі
свідоцтва про право власності на житло
на ім'я позивачів та актів про залиття
убачається, що з вини відповідача було
пошкоджено майно позивачів чим
заподіяно моральну шкоду.

Доводи апеляційної скарги
представника відповідача, що судом
необґрунтовано визначено суму
відшкодування моральної шкоди є
безпідставними, оскільки із рішення
суду вбачається, що судом першої
інстанції повно, всебічно і об'єктивно
досліджені всі обставини по справі,
враховані всі надані сторонами докази
і їм дана належна оцінка, тому суд
дійшов обґрунтованого висновку про
задоволення позовних вимог позивачів
частково. Визначена судом сума
відшкодування моральної шкоди є
справедливою та такою, що відповідає
характеру та ступеню моральних
страждань та негативних наслідків.

Решта доводів апеляційної скарги не
спростовує правильність правових
висновків суду та не є підставою для
його скасування.

За таких обставин апеляційний суд
приходить до висновку, що судом першої
інстанції повно, всебічно і об'єктивно
досліджені всі обставини по справі,
враховані всі надані сторонами докази,
яким дана належна оцінка і суд дійшов
обґрунтованого висновку про
задоволення цих позовних вимог.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції. Доводи апеляційної
скарги не дають підстав для висновку
про неправильне застосування судом
норм матеріального чи процесуального
права що призвело або могло призвести
до неправильного вирішення справи та
не спростовують правильні правові
висновки суду. Рішення суду першої
інстанції винесено з додержання вимог
матеріального та процесуального права
і відсутні підстави для його
скасування.

Керуючись ст.ст.303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, апеляційний суд, -

У
Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Гірницького районного суду
м.Макіївки Донецької області від 04
лютого 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржена безпосередньо до
суду касаційної інстанції протягом
двадцяти днів після набрання законної
сили.

Судді: