Справа № 468/708/14-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
_____________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

29.05.2014 року Баштанський районний суд
Миколаївської області

в складі:

головуючого по справі судді
Копейка Т.О.

при секретарі Медведєву
Д.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Баштанка
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про
звернення стягнення на предмет іпотеки
та виселення,

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду з позовом до
відповідача зазначивши, що відповідно
до укладеного договору № NKT0GA00000012 від
29.08.2006 року ОСОБА_1 отримав кредит у
розмірі 10500 доларів США зі сплатою
відсотків за користування кредитом у
розмірі 12,00 % на рік на суму залишку
заборгованості за кредитом з кінцевим
терміном повернення 28.08.2010 року.

Згідно умов договору погашення
заборгованості повинно здійснюватися
в наступному порядку: щомісяця в період
сплати, позичальник повинен надавати
банку грошові кошти (щомісячний платіж)
для погашення заборгованості за
кредитом, яка складається із
заборгованості за кредитом, за
відсотками, комісією, а також інші
витрати.

В забезпечення виконання кредитного
договору між позивачем та ОСОБА_1
одночасно був укладений іпотечний
договір від 29.08.2006 року. Згідно з
умовами вказаного договору відповідач
в забезпечення виконання умов
кредитного договору передав позивачу в
іпотеку нерухоме майно, а саме:
квартиру АДРЕСА_1, та є двокімнатна,
загальною площею 63,5 кв.м., житловою
площею - 30,5 кв. м., матеріали стін
будівель та споруд - цегла. Майно
належить відповідачу на праві
власності на підставі договору
купівлі-продажу, зареєстрованого
Універсальною товарною біржею
«РІКО-Альянс» м. Миколаєва 27 лютого 2002
року № 1-39, зареєстрованого в
Баштанському районного бюро технічної
інвентаризації Миколаївської області
12.03.2002 року в реєстровій книзі № 16, за
реєстровим № 58.

В порушення умов кредитного договору
ОСОБА_1 зобов'язання належним чином не
виконав, а саме не здійснював оплату по
кредитному договору щомісячно згідно
умов договору. У зв'язку із зазначеними
порушеннями зобов'язань за кредитним
договором ОСОБА_1 станом на 27.03.2014 року,
має заборгованість в сумі 14446,45 доларів
США, яка складається з: 3169,50 доларів США
- заборгованість за кредитом; 4904,43
доларів США - заборгованість по
процентам за користування кредитом;
221,81 доларів США - заборгованість по
комісії за користування кредитом; 6150,71
доларів США - пеня за несвоєчасність
зобов'язання за договором.

На підставі вищевикладеного просили
винести рішення, яким в рахунок
погашення заборгованості за вказаним
кредитним договором звернути
стягнення на предмет застави -
вищевказану квартиру, шляхом продажу
вказаного предмету іпотеки з правом
укладення від імені відповідача
договору купівлі-продажу будь-яким
способом з іншою особою-покупцем, з
отриманням витягу з Державного реєстру
речових прав на нерухоме майно, з
реєстрацією правочину купівлі-продажу
предмету іпотеки у Державному реєстру
речових прав на нерухоме майно, з
реєстрацією правочину купівлі-продажу
предмету іпотеки у Державному реєстрі
речових прав на нерухоме майно, з
отриманням дублікатів
правовстановлюючих документів на
нерухомість у відповідних установах,
підприємствах або організаціях
незалежно від форм власності та
підпорядкування, з можливістю
здійснення позивачем всіх
передбачених нормативно-правовими
актами держави дій, необхідних для
продажу предмету іпотеки.

Виселити відповідача та інших осіб, які
зареєстровані та/бо проживають у
вищевказаній квартирі. А також
стягнути з відповідача на їх користь
витрати понесені по сплаті судового
збору.

Представник позивача в судовому
засіданні заявлені позовні вимоги
підтримав в повному обсязі.

Відповідач до суду з'явився. Проти
задоволення позову заперечував.
Вважає, що позов не підлягає
задоволенню, оскільки сплив строк
позовної давності. Просив застосувати
строк позовної давності і відмовити
позивачу в задоволенні позову.

Вислухав пояснення сторін, дослідивши
письмові докази наявні в матеріалах
справи ( копію кредитного договору від
29 серпня 2006 року № NKT0GA00000012, копію
іпотечного договору від 29.08.2006 року;
ксерокопію заяви на видачу готівки № 1
від 30.08.2006 року; ордер-розпорядження про
видачу довгострокового кредиту №
012и/2006 від 30.08.2006 року; розрахунок
заборгованості за договором № NKT0GA00000012
від 29.08.2006 року; офіційний курс гривні
до іноземної валюти Національного
банка України на 27.03.2014 року; копію
реєстру згрупованих поштових
відправлень - рекомендованих листів з
повідомленням претензій до боржників
від 14 лютого 2014 року; копію письмової
вимоги від 12.04.2014 року № 30.1.0.0/2-256, суд
вважає, що позовні вимоги не підлягають
задоволенню за наступних обставин.

В судовому засіданні встановлено, що
між позивачем та ОСОБА_1 було укладено
кредитний договір. Позивач виконав
свої зобов'язання за кредитним
договором надавши відповідачу грошові
кошти в сумі 10500 доларів США з терміном
повернення 28.08.2010 року. ОСОБА_1 взяті на
себе зобов'язання належним чином не
виконує, не здійснював оплату по
кредитному договору щомісячно. згідно
розрахунку позивача станом на 27.03.2014
року позивач має заборгованість за
кредитним договором в сумі 14446,45
доларів США, що в гривневому
еквіваленті становить 154143,62 гривень,
яка складається із: 3169,50 доларів США -
заборгованість за кредитом; 4904,43
доларів США - заборгованість по
процентам за користування кредитом;
221,81 доларів США - заборгованість по
комісії за користування кредитом; 6150,71
доларів США - пеня за несвоєчасність
зобов'язання за договором.

На забезпечення виконання кредитного
договору між позивачем та відповідачем
одночасно був укладений іпотечний
договір, згідно з умовами вказаного
договору відповідач надав в іпотеку
нерухоме майно, а саме: квартиру
АДРЕСА_1, та є двокімнатна, загальною
площею 63,5 кв.м., житловою площею - 30,5 кв.
м., матеріали стін будівель та споруд -
цегла. Майно належить відповідачу на
праві власності на підставі договору
купівлі-продажу, зареєстрованого
Універсальною товарною біржею
«РІКО-Альянс» м. Миколаєва 27 лютого 2002
року № 1-39, зареєстрованого в
Баштанському районного бюро технічної
інвентаризації Миколаївської області
12.03.2002 року в реєстровій книзі № 16, за
реєстровим № 58.

Відповідно до вимог ст.ст. 526, 530, 543, 610, 612,
ч. 1 ст. 1049, 1050, ч. 1 ст. 1054 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору.
Одностороння відмова від зобов'язання
не звільняє винну сторону від
відповідальності за порушення
зобов'язання.

Якщо договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 ЦК України.

Таким чином діями відповідача були
порушені встановлені законодавством
правила виконання цивільно-правових
правочинів і право позивача на
отримання виконання за зобов'язанням
за вищезазначеним договором.

Згідно п. 1.1. кредитного договору, банк
надав відповідачу кредитні кошти через
касу готівкою на строк з 29.08.2006 року по
28.08.2010 року в сумі 11003 долара США.

Погашення заборгованості за вказаним
кредитним договором повинно було
здійснюватися відповідачем щомісячно
по 298,37 доларів США.

Згідно наданого позивачем розрахунку
відповідач з вересня 2008 року не виконує
належним чином взяті на себе
зобов'язання.

Строк дії договору визначений
договором до 28.08.2010 року.

Дані про погодження іншого строку
виконання умов договору між сторонами
при розгляді справи судом не
встановлено.

Згідно умов договору іпотеки від 29.08.2006
року, договором іпотеки забезпечується
виконання відповідачем зобов'язань за
кредитним договором від 29.08.2006 року по
поверненню кредиту в сумі 11003 долара
США у термін до 28.08.2010 року включно.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 256-257 ЦК України
позовною давністю є строк, у межах
якого особа може звернутись до суду з
вимогою про захист свого цивільного
права або інтересу. Загальна позовна
давність встановлена тривалістю у три
роки.

Згідно ст. 259 ЦК України позовна
давність, встановлена законом, може
бути збільшена за домовленістю сторін.
Договір про збільшення позовної
давності укладається у письмовій
формі.

Відповідно до ч.1 ст. 261 ЦК України
перебіг позовної давності починається
від дня, коли особа довідалася або
могла довідатися про порушення свого
права або про особу, яка його порушила.

Так, за зобов'язаннями з
визначеним строком виконання перебіг
позовної давності починається зі
спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК
України).

Умовами укладеного між сторонами
договору був деталізований обов'язок
боржника повернути весь борг частинами
та встановлено самостійну
відповідальність за невиконання цього
обов'язку.

За такого право кредитора вважається
порушеним з моменту недотримання
боржником строку погашення кожного
чергового траншу, а відтак і початок
перебігу позовної давності
починається з моменту порушення
строку його погашення.

Позовна давність за вимогами кредитора
про повернення кредитних коштів та
процентів за користування кредитом,
повернення яких відповідно до умов
договору визначено періодичними
щомісячними платежами, обчислюється з
моменту настання строку погашення
чергового платежу.

Про порушення свого права позивачу
було відомо з вересня 2008 року.

Відповідач нерегулярно здійснював
погашення заборгованості відповідно
до умов кредитного договору.

Перебіг позовної давності
переривається вчиненням особою дії, що
свідчить про визнання нею боргу або
іншого обов'язку (ч.1 ст.264 ЦК України).

обставини, які б свідчили про
переривання перебігу строку позовної
давності при розгляді справи не
встановлено.

За встановленого в судовому
засіданні, позов пред'явлено до суду
поза межами строку позовної давності.

Відповідно до ст. 266 ЦК України зі
спливом позовної давності до основної
вимоги вважається, що позовна давність
спливла і до додаткової вимоги.

Відповідно до ст.. 267 ЦК України позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони в спорі, зробленою до
винесення ним рішення. Сплив позовної
давності про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

Позивачем заявлено про застосування
позовної давності.

Матеріали справи не містять даних щодо
погодження сторонами згідно положень
ч. 1 ст. 259 ЦК України іншого терміну
позовної давності по вимогам про
стягнення кредиту, відсотків за
користування кредитом, комісії та
штрафів за даним договором.

В судовому засіданні встановлено, що
строк позовної давності за основною
вимогою щодо стягнення заборгованості
за кредитним договором скінчився, за
такого скінчився і строк позовної
давності щодо додаткової вимоги (
забезпечення виконання за кредитним
договором ).

За такого право застави припинено,
внаслідок спливу строку позовної
давності за основною вимогою.

Зазначене є підставою для відмови в
задоволенні позову у зв'язку з
пропуском строку позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною (відповідачем) у справі.

Поважних причин пропуску строку
позовної давності при розгляді справи
не встановлено.

Керуючись ст.ст. 10, 11,30, 60, 212, 214 - 218,
ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

в задоволенні позовних вимог ПАТ КБ
"ПриватБанк" " до ОСОБА_1 про звернення
стягнення на предмет іпотеки та
виселення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

ГОЛОВУЮЧИЙ ПО СПРАВІ СУДДЯ: