Справа №560/1652/14-ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2014 року
Дубровицький районний суд Рівненської
області у складі:

головуючого-судді:
Оборонової І.В.,

за участю секретаря:
Волкодав А.А.,

скаржника: ОСОБА_1,

представника відділу ДВС
Дубровицького РУЮ: ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Дубровиця
цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на
дії державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Дубровицького районного управління
юстиції в Рівненській області ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду зі
скаргою на дії державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Дубровицького районного управління
юстиції в Рівненській області ОСОБА_3, у
якій просить поновити строк на
оскарження дій державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Дубровицького районного управління
юстиції ОСОБА_3, визнати дії державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Дубровицького
районного управління юстиції
неправомірними, визнати неправомірною
та скасувати постанову про арешт
коштів боржника від 16.04.2014 року, що
винесена державним виконавцем, при
здійсненні виконавчого провадження №
42686090 з примусового виконання
виконавчого листа Дубровицького
районного суду від 18.12.2013 року № 1706/1519/12
про стягнення із ОСОБА_1 на користь ПАТ
“Дельта-Банк” боргу, якою накладено
арешт на належні заявникові грошові
кошти на рахунках у ПАТ “Державний
ощадний банк України”.

Свої вимоги мотивує тим, що 27 червня 2013
року Дубровицький районний суд
Рівненської області ухвалив рішення
про стягнення із скаржника на користь
ПАТ “Дельта-Банк” заборгованості за
кредитним договором в розмірі 6586,32 грн.
На виконання вказаного рішення судом
видано виконавчий лист від 18.12.2013 року,
який скеровано до відділу державної
виконавчої служби Дубровицького
районного управління юстиції.

26.03.2014 року за заявою ПАТ “Дельта-Банк”
державним виконавцем відділу
державної виконавчої служби
Дубровицького районного управління
юстиції винесено постанову про
відкриття виконавчого провадження з
примусового виконання виконавчого
листа. В ході якого, державним
виконавцем винесено постанову про
арешт коштів боржника від 16.04.2014 року,
що перебувають на рахункам у ПАТ
“Державний ощадний банк України”.

Скаржник вважає, що вищевказані дії
державного виконавця є неправомірними,
оскільки відділ ДВС не повідомив
скаржника про арешт належних їй коштів,
копію постанови про арешт коштів не
надіслав. Жодних матеріалів
виконавчого провадження державний
виконавець скаржнику не надавав. Разом
із тим, арешт накладено на пенсію, що
перераховується на належний
скаржникові банківський рахунок у ПАТ
“Державний ощадний банк України”. При
цьому, відділ ДВС наклав арешт на усі
належні скаржникові грошові кошти,
тобто пенсію, що не мав права робити, а
повинен був обмежитися лише
відрахуванням з її пенсії коштів у
розмірі не більше як 20 %. Внаслідок
таких дій, скаржник взагалі залишилась
без грошових коштів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 скаргу
підтримала у повному обсязі.

В судовому засіданні представник
відділу ДВС Дубровицького РУЮ ОСОБА_2
при вирішенні скарги ОСОБА_1
покладається на розсуд суду, вважаючи
при цьому правомірними дії державного
виконавця на час винесення постанови.

Судом встановлено, що 27 червня 2013 року
Дубровицьким районним судом було
винесено рішення про стягнення із
скаржниці на користь ПАТ
“Дельта-Банк” заборгованості за
кредитним договором в розмірі 6586,32 грн.

18 грудня 2013 року на виконання
вищезазначеного рішення суду,
Дубровицьким районним судом видано
виконавчий лист №1706/1519/12 (а.с.5).

26 березня 2014 року постановою
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Дубровицького районного управління
юстиції, за виконавчим листом №1706/1519/12,
про стягнення із ОСОБА_1 6586,32 грн.
заборгованості по кредитному договору,
відкрито виконавче провадження (а.с.6).

Відповідно до ст. 11 Закону України “Про
виконавче провадження” державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 32 Закону України “Про
виконавче провадження” заходами
примусового виконання рішень є: 1)
звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб; 2) звернення стягнення на
заробітну плату (заробіток), доходи,
пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення
в боржника і передача стягувачу певних
предметів, зазначених у рішенні; 4) інші
заходи, передбачені рішенням.

Відповідно до ст. 52 цього Закону
звернення стягнення на майно боржника
полягає в його арешті, вилученні та
примусовій реалізації.

Згідно ч.1 ст.57 зазначеного Закону арешт
майна боржника застосовується для
забезпечення реального виконання
рішення.

16 квітня 2014 року постановою державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Дубровицького
районного управління юстиції про арешт
коштів боржника, накладено арешт на
кошти, що перебувають на рахунках
ОСОБА_1 (а.с.7).

Відповідно до ст. 383 ЦПК України,
сторони виконавчого провадження мають
право звернутися до суду із скаргою,
якщо вважають, що рішенням, дією або
бездіяльністю державного виконавця чи
іншої посадової особи державної
виконавчої служби під час виконання
судового рішення, ухваленого
відповідно до цього Кодексу, порушено
їх права чи свободи.

Аналізуючи набуті докази суд доходить
наступного висновку.

Зі змісту ч. 5 ст.60 Закону України "Про
виконавче провадження" вбачається, що у
разі незавершеного виконавчого
провадження арешт з майна чи коштів
може бути знятий за рішенням суду.

Згідно ч. 3 ст. 65 цього Закону державний
виконавець звертає стягнення на кошти
боржника - юридичної особи, що
перебувають у банках або інших
фінансових установах, у порядку,
встановленому цим Законом. Інформацію
про наявні у боржника рахунки і вклади
державний виконавець отримує в органах
доходів і зборів, інших органах
державної влади, підприємствах,
установах та організаціях, які
зобов'язані надати йому інформацію у
триденний строк, а також за
повідомленнями стягувача.

Статтею 68 Закону України "Про виконавче
провадження" передбачені умови
звернення стягнення на заробітну
плату, пенсію, стипендію та інші доходи
боржника.

Згідно ч.1 та ч.3 зазначеної статті,
стягнення на заробітну плату, пенсію,
стипендію та інші доходи боржника
звертається у разі відсутності в
боржника коштів на рахунках у банках чи
інших фінансових установах,
відсутності чи недостатності майна
боржника для покриття в повному обсязі
належних до стягнення сум, а також у
разі виконання рішень про стягнення
періодичних платежів та стягнення на
суму, що не перевищує трьох мінімальних
розмірів заробітної плати, про
звернення стягнення на заробітну
плату, пенсію, стипендію та інші доходи
боржника державний виконавець
виносить постанову, яка надсилається
для виконання підприємству, установі,
організації, фізичній особі, фізичній
особі - підприємцю за місцем отримання
боржником відповідних доходів.

В силу частини 2 статті 387 Цивільного
процесуального кодексу України, у разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

Враховуючи, що постанова, якою
накладено арешт на грошові кошти
боржника ОСОБА_1 згідно вимог ст. 57
Закону України “Про виконавче
провадження” направлена не була, то
суд вважає, що є необхідність поновити
строк на оскарження постанови
державного виконавця відділу ДВС
Дубровицького районного управління
юстиції про арешт грошових коштів
боржника від 16.04.2014 року.

Таким чином, суд прийшов до висновку, що
накладення арешту на кошти, що
перебувають на рахунках ОСОБА_1 у ПАТ
"Державний ощадний банк України",
порушує права та інтереси скаржника
всупереч вимогам законодавства,
оскільки накладання арешту
перешкоджає отримати їй пенсію, яка є
її єдиним засобом для існування, а тому
постанову про арешт коштів боржника,
яка 16.04.2014 року прийнята державним
виконавцем відділу ДВС Дубровицького
районного управління юстиції ОСОБА_3 -
необхідно визнати неправомірною та
скасувати.

Що стосується дій державного
виконавця, то суд вважає, що оскільки на
момент винесення постанови і
накладення арешту державному
виконавцю не було відомо про
призначення рахунку, державний
виконавець діяв у відповідності із
Законом України “Про виконавче
провадження”, і немає підстав для
визнання дій державного виконавця
неправомірними.

На підставі викладеного та керуючись
Законом України "Про виконавче
провадження", ст.ст. 384-387 ЦПК України,
суд -

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк
звернення до суду зі скаргою на дії
державного виконавця.

Скаргу ОСОБА_1 на дії
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Дубровицького районного управління
юстиції в Рівненській області ОСОБА_3
задоволити частково.

Визнати неправомірною та скасувати
постанову про арешт коштів боржника
від 16.04.2014 року, що винесена державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби Дубровицького
районного управління юстиції ОСОБА_3,
при здійсненні виконавчого
провадження № 42686090 з примусового
виконання виконавчого листа
Дубровицького районного суду від 18.12.2013
року № 1706/1519/12 про стягнення із ОСОБА_1
на користь ПАТ “Дельта-Банк” боргу,
якою накладено арешт на належні ОСОБА_1
грошові кошти на рахунках у ПАТ
“Державний ощадний банк України”.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржена
до апеляційного суду Рівненської
області через Дубровицький районний
суд з поданням апеляційної скарги
протягом п’яти днів з дня її
проголошення.

Суддя:           підпис

З оригіналом згідно

Суддя Дубровицького

районного
суду

ОСОБА_4