Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.09.2014 Справа №607/10945/14-ц Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області в складі:

головуючої
Герчаківської О.Я.,

з участю
секретаря Мандзія В.П.,

позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Тернополі цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання особи такою, що втратила право
користування житловим приміщенням, -

в с т
а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до
ОСОБА_2, просить визнати її такою, що
втратила право користування житловим
приміщенням - квартирою АДРЕСА_1. В
обґрунтування позовних вимог позивач
зазначила, що вона є власником квартири
АДРЕСА_1. У вказаній квартирі також
зареєстрована ОСОБА_2, однак уже
тривалий час за даною адресою вона не
проживає та не бере участі у її
утриманні. В липні 2007 року відповідач
забрала всі свої особисті речі та
переїхала проживати на квартиру
АДРЕСА_1. Жодних коштів на оплату
комунальних послуг ОСОБА_2 не надає та
відмовляється добровільно знятись з
реєстраційного обліку. За вказаних
обставин, ОСОБА_1 просять суд визнати
ОСОБА_2 такою, що втратила право
користування жилим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1.

У судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримала з мотивів,
викладених у позовній заяві, просила їх
задовольнити.

Відповідач в судове засідання не
з'явилася з невідомої на те суду
причини, хоча про день та час судового
засідання повідомлялася належним
чином, заперечень проти позову, а також
заяв про відкладення розгляду справи
чи розгляд справи за його відсутності
не подала.

Тому, суд в порядку ч.4 ст. 169 ЦПК України
вирішує справу на підставі наявних в
ній даних, доказів і постановляє заочне
рішення.

Допитана в судовому засіданні свідок
ОСОБА_3 суду пояснила, що вона є
сусідкою сторін у справі, так як з 1986
року зареєстрована та проживає за
адресою: АДРЕСА_4. З невісткою позивача -
відповідачем ОСОБА_2 знайома. Бачила її
останній раз взимку 2013 року. До сусідки
ОСОБА_1 приходить в гості і син, і онук.
Речей невістки у квартирі позивача не
бачила. Перешкоди у користуванні даною
квартирою їй не чинилися.

Заслухавши пояснення позивача, покази
свідка, дослідивши та оцінивши докази
по справі, суд встановив наступні
обставини.

Відповідно до свідоцтва про право
власності на нерухоме майно серії САВ
№955558 від 01 грудня 2008 року, квартира, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1,
належить за правом приватної власності
ОСОБА_1 (підстава: рішення виконкому
Тернопільської міської ради від 08
жовтня 2008 року).

Як вбачається із записів в
будинковій книзі прописки громадян,
які проживають в будинку АДРЕСА_1, за
даною адресою зареєстрована з 2003 року
відповідач ОСОБА_2

Із акту від 03 липня 2014 року,
складеного комісією у складі
працівників ДП «Люкс-1», слідує, що
відповідач ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3,
зареєстрована і не проживає за адресою:
квартира АДРЕСА_1, зі слів матері ОСОБА_1
- 7 років.

Відповідно до ст.72 ЖК України
визнання особи такою, що втратила право
користування жилим приміщенням
внаслідок відсутності цієї особи понад
встановлені строки, провадиться в
судовому засіданні.

Частиною 2 ст.386 ЦК України
передбачено, що власник, який має
підстави передбачати можливість
порушення свого права власності іншою
особою, може звернутися до суду з
вимогою про заборону вчиненню нею дій,
які можуть порушити його право, або з
вимогою про вчинення певних дій для
запобігання такому порушенню.

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член
сім'ї власника житла втрачає право на
користування цим житлом у разі
відсутності члена сім'ї без поважних
причин понад один рік, якщо інше не
встановлено домовленістю між ним і
власником житла або законом.

В судовому засіданні встановлено, що
ОСОБА_4 не мала з позивачем жодних
домовленостей щодо проживання у
АДРЕСА_1. Відповідач без поважних
причин не користується житлом, де вона
зареєстрована, понад рік. Вказані
доводи підтверджені показами свідка та
дослідженими в судовому засіданні
письмовими доказами.

Враховуючи викладені обставини, суд
вважає, що позов слід задовольнити,
визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право
користування жилим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1.

В силу ст.88 ЦПК України із відповідача
ОСОБА_2 в користь позивача слід
стягнути судовий збір в розмірі 243,60
грн.

Керуючись ст.ст.386, 391, 405 ЦК України, ст.72
ЖК України, ст.ст.10, 60, 88, 169, 212, 213, 215, 223-226,
232-233 ЦПК України, суд, -

в и
р і ш и в:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право
користування жилим приміщенням -
квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 243
(двісті сорок три) грн. 60 (шістдесят) коп.
судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Позивач має право оскаржити рішення
суду в загальному порядку. Рішення суду
набирає законної сили після закінчення
строку подання апеляційної скарги,
якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
проголошення рішення до апеляційного
суду Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Головуюча
О.Герчаківська