Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/144/14
Головуючий у суді І-ї інстанції
Доповідач Чельник О. І.
УХВАЛА

іменем України

06.08.2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області у складі:

головуючого: Чельник О.І.

суддів: Авраменко Т.М., Суровицької Л.В.

при секретареві: Пітель Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Кіровограді апеляційну
скаргу ОСОБА_2 на рішення Кіровського
районного суду м. Кіровограда від 13
листопада 2013 року по цивільній справі
за позовом ОСОБА_2 до приватного
підприємства «Агропромсервіс»,
виконавчого комітету Кіровоградської
міської ради, Кіровоградської міської
ради, треті особи на стороні позивача,
які не заявляють самостійних вимог:
ОСОБА_3, Управління Держземагенства в
Кіровоградському районі, про
витребування майна із чужого
незаконного володіння, поновлення дії
договору оренди земельної ділянки,
усунення перешкод у користуванні
власністю, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2013 року ОСОБА_2 звернувся в суд
з позовом до приватного підприємства
«Агропромсервіс» (далі по тексту ПП
«Агропромсервіс»), виконавчого
комітету Кіровоградської міської ради
(далі по тексту ВК КМР), Кіровоградської
міської ради (далі по тексту КМР), треті
особи: ОСОБА_3, Управління
Держземагенства в Кіровоградському
районі, про витребування із чужого
незаконного володіння майна та
поновлення дії договору оренди
земельної ділянки. У вересні позивач
подав до суду заяву про уточнення
позовних вимог, в якій просив усунути
перешкоди у користуванні власністю
майна автостоянки, що розташована на
розі вулиць М. Конєва та Г. Сталінграда
у м. Кіровограді, зобов'язати ПП
«Агропромсервіс» скасувати реєстрацію
майна автостоянки, проведену у
Кіровоградській ОБТІ на підставі
рішення Третейського суду від 10
листопада 2006 року, зобов'язати
Кіровоградську міську раду розірвати
договір оренди землі №217 від 14 вересня
2010 року та скасувати його реєстрацію. В
обґрунтування своїх вимог зазначив, що
на підставі рішення КМР від 12 червня 2001
року отримав право користування
земельною ділянкою площею 2008,1 кв. м під
розміщення автостоянки. На підставі
даного рішення між ВК КМР було укладено
договір оренди земельної ділянки №237
від 05 жовтня 2001 року, п.2.2 якого
встановлено термін дії даного договору
оренди земельної ділянки строком на
п'ять років. На території стоянки ним
було побудовано паркан металевий,
встановлено освітлення, збудовано
будівлю для охорони, виконано
облаштування твердого насипного
покриття території стоянки. Однак,
рішенням КМР №405 від 28 грудня 2007 року
йому було припинено право користування
земельною ділянкою і передано в оренду
ПП «Агропромсервіс» на 25 років.

Рішенням Кіровського районного суду м.
Кіровограда від 13 листопада 2013 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2
відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним
рішенням суду позивач подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення суду, посилаючись на порушення
судом норм матеріального і
процесуального права, та задовольнити
позовні вимоги.

У судовому засіданні в суді
апеляційної інстанції встановлено, що
позивач -ОСОБА_2 - помер ІНФОРМАЦІЯ_1
року, що підтверджується копією
актового запису про смерть №3064 від 29
листопада 2013 року (а.с.191-193).

У зв'язку з цими обставинами розгляд
справи було зупинено ухвалою колегії
суддів від 25.12.2013 року.

Ухвалою апеляційного суду
Кіровоградської області від 18 червня
2014 року до участі у справі залучено
правонаступника позивача ОСОБА_2, його
спадкоємця за заповітом - ОСОБА_3,
відновлено провадження у справі.

Ухвалою апеляційного суду
Кіровоградської області від 28 липня 2014
року до участі у справі залучено в
якості правонаступників позивача за
законом - його батька ОСОБА_5 та матір -
ОСОБА_6.

У судовому засіданні апеляційного суду
правонаступники позивача - ОСОБА_3,
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 апеляційну скаргу
ОСОБА_2 підтримали. Просили рішення
суду скасувати, а позовні вимоги ОСОБА_2
задовольнити у повному обсязі.

Представник ВК КМР та КМР проти
апеляційної скарги заперечив. Просив
апеляційну скаргу відхилити, а рішення
суду першої інстанції залишити в силі.

ПП «Агропромсервіс» та Управління
Держземагенства в Кіровоградському
районі своїх представників у судове
засідання не направили. Про час та
місце слухання справи повідомлені
належним чином. Надали клопотання про
розгляд справи без їхньої участі (а.с.230,
234-235). Суд ухвалив слухати справу у
відсутності представників зазначених
осіб на підставі ч.2 ст.305 ЦПК України,
оскільки вони належним чином
повідомлені про час та місце слухання
справи.

Заслухавши доповідача, пояснення
сторін, їх представників, дослідивши
письмові докази по справі, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду у межах, встановлених ст. 303 ЦПК
України, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга
підлягає відхиленню, виходячи з такого.

Судом першої інстанції вірно
встановлено правовідносини, що
склалися між сторонами, та норми права,
якими вони регулюються.

Судом першої інстанції встановлено та
підтверджується письмовими доказами
по справі, що між ВК КМР та ОСОБА_2
укладено договір земельної ділянки,
який зареєстровано в Книзі державної
реєстрації 5 жовтня 2001 року за №237
(а.с.34-40).

Відповідно до п.2.2 вказаного договору
договір укладається на п'ять років,
починаючи з дати його реєстрації. По
закінченню терміну дії договору
орендар має переважне право на
поновлення договору на новий термін. У
цьому разі зацікавлена сторона повинна
повідомити письмово другу сторону про
бажання щодо продовження дії договору
на новий термін не пізніше ніж за два
місяці до його закінчення.

Оскільки договір зареєстровано 5
жовтня 2001 року, то строк його дії
відповідно до п.2.2 договору становить
до 05.10.2006 року.

Колегія суддів погоджується
з висновком суду про те, що в цьому
випадку питання поновлення договору
оренди земельної ділянки регулюється
п.2.2 договору та розділом 5 Закону
України «Про оренду землі» (далі по
тексту Закон).

Відповідно до ст.33 Закону (в
реакції від 01.01.2006 року) після
закінчення строку, на який було
укладено договір оренди землі, орендар,
який належно виконував обов'язки
відповідно до умов договору, має за
інших рівних умов переважне право на
поновлення договору. У разі поновлення
договору оренди землі на новий строк
його умови можуть бути змінені за
згодою сторін. У разі, якщо орендар
продовжує користуватися земельною
ділянкою після закінчення строку
договору оренди, то за відсутності
письмових заперечень орендодавця
протягом одного місяця після
закінчення строку договору він
підлягає поновленню на той самий строк
і на тих самих умовах, які були
передбачені договором. Письмове
заперечення здійснюється
листом-повідомленням.

Як свідчать умови п.2.2 договору сторони
за договором визначились з порядком
поновлення його дії, зокрема у цьому
разі зацікавлена сторона повинна
повідомити письмово другу сторону про
бажання щодо продовження дії договору
на новий термін не пізніше ніж за 2 (два)
місяці до його закінчення.

За нормами ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставин, на які вона посилається як на
підставу своїх вимог та заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
ЦПК України.

Оскільки рішення КМР щодо поновлення
договору оренди земельної ділянки,
укладеного між ВК КМР та ОСОБА_2,
відсутнє, додаткової угоди сторони не
підписували, докази повідомлення
позивачем КМР про бажання продовження
дії договору у матеріалах справи
відсутні, отже даний договір з 06.10.2006
року є припиненим, тому, колегія суддів
погоджується з висновком суду першої
інстанції про безпідставність вимог
позивача стосовно поновлення дії
договору оренди земельної ділянки №237
від 28 вересня 2001 року.

Щодо вимоги про розірвання
договору оренди землі, укладеного між
Кіровоградською міською радою та ПП
«Агропромсервіс» за №217 від 14 вересня
2010 року (а.с.11-13).

Судом вірно встановлено, що
вказаний договір є по своїй суті
договором господарським, тому
відносини щодо розірвання спірного
договору регулюються ЦК України, ГК
України, Законом України «Про оренду
землі».

Відповідно до розділу 13 спірного
договору, дія договору оренди землі
припиняється шляхом його розірвання за
таких підстав: взаємною згодою сторін;
рішенням суду на вимогу однієї із
сторін в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених договором, в
разі випадкового знищення чи
пошкодження об'єкта оренди, яке істотно
перешкоджає передбаченому договором
використанню земельної ділянки, а
також на підставах, визначених
Земельним кодексом України, Законом
України «Про оренду землі» та іншими
законами України.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про
оренду землі», на вимогу однієї із
сторін договір оренди землі може бути
достроково розірваний за рішенням суду
в разі невиконання сторонами
обов'язків, передбачених статтями 24 і 25
цього Закону та умовами договору, в
разі випадкового знищення чи
пошкодження об'єкта оренди, яке істотно
перешкоджає передбаченому договором
використанню земельної ділянки, а
також на підставах, визначених
Земельним кодексом України та іншими
законами України.

Статтею 188 ГК України
визначено, що зміна та розірвання
господарських договорів в
односторонньому порядку не
допускається, якщо інше не передбачено
законом або договором. Сторона
договору, яка вважає за необхідне
змінити або розірвати договір, повинна
надіслати пропозиції про це другій
стороні за договором. Тому, розірвання
договору є правом сторони по такому
договору, яке сторона використовує на
власний розсуд. Відомостей про бажання
розірвати договір оренди землі від
сторін договору в матеріалах справи
немає.

Позивач не є стороною договору, тому
такі вимоги позивача є безпідставними
та не підлягають задоволенню.

Також суд дійшов вірного висновку про
безпідставність вимог щодо
зобов'язання КМР скасувати реєстрацію
договору оренди землі №217 від 14.09.2010
року, оскільки міська рада не є органом
державної реєстрації прав та
повноважень щодо скасування
реєстрації спірного договору вона не
має. Зазначене стосується і вимоги
позивача щодо зобов'язання ПП
«Агропромсервіс» скасувати реєстрацію
майна автостоянки.

Щодо вимоги про витребування майна
автостоянки із чужого незаконного
володіння та передачі його за актом
прийому-передачі позивачеві, а також
усунення перешкод у користуванні
власністю майна автостоянки.

Суд першої інстанції дійшов вірного
висновку про безпідставність таких
вимог, оскільки позивачем не доведено
жодним належним та допустимим доказом
його право власності на спірне майно
автостоянки.

Таким чином, судом першої інстанції
вірно встановлено правовідносини, що
виникли між сторонами, та норми права,
якими вони регулюються. Рішення суду є
законним і обґрунтованим, підстав для
його скасування колегією суддів не
встановлено.

Доводи апеляційної скарги
висновків суду першої інстанції не
спростовують.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 314, 315, 319
ЦПК України,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Кіровського районного
суду м. Кіровограда від 13 листопада 2013
року залишити без зміни.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з
наступного дня.

Головуючий:

Судді: