Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2399/14-ц
Провадження №: 2/332/734/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2014 р.
м. Запоріжжя

Заводський районний суд міста
Запоріжжя у складі:

Головуючого - судді: Федоренка О.І.;

при секретарі: Педак С.С.,

розглянувши в відкритому судовому
засіданні справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»
до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ПАТ «Акцент-Банк» 06.05.2014 року звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором в сумі 21411,24 грн.,
обґрунтовуючи вимоги тим, що 25.07.2008 р.
між сторонами був укладений кредитний
договір № б/н, та відповідач отримав
кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 42 %
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. Відповідно до умов
укладеного договору, кредитний договір
складається з заяви позичальника, умов
надання банківських послуг та правил
користування платіжною карткою. У
зв'язку з порушеннями зобов'язань за
кредитним договором відповідач станом
на 03.02.2014 року має заборгованість 21411,24
грн.

Сторони до суду не з'явилися, надавши
заяви про розгляд справи за їх
відсутністю. Представник позивача
позовні вимоги підтримує у повному
обсязі, просить їх задовольнити,
відповідач заперечує проти
задоволення позову, просить відмовити
у повному обсязі, застосувавши строк
позовної давнини.

У зв'язку з неявкою у судове засідання
сторін на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, повно та
всебічно з'ясувавши обставини справи,
розглянувши надані докази, оцінивши їх
належність, допустимість,
достовірність, а також достатність і
взаємний зв'язок у сукупності, вважає,
що позовні вимоги не підлягають
задоволенню з наступних підстав:

Із матеріалів справи встановлено,
25.07.2008 року між позивачем та
відповідачем укладений кредитний
договір № б/н, копія якого є у справі, на
підставі якого відповідачу було надано
кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну карту зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 42.00% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитор)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави (ст.ст.1046-1053), якщо інше не
встановлено цим параграфом і не
випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до ст.1055 ЦК України
кредитний договір укладається у
письмовій формі.

Підписана заява разом з Умовами
надання банківських послуг, Правилами
користування платіжною карткою та
Тарифами складає між ОСОБА_1 та Банком
Договір (а.с.8-11).

Таким чином, сторонами на законних
підставах було укладено вищевказаний
кредитний договір, який є предметом
спору.

Сторони зобов'язані дотримуватися умов
укладено договору та виконувати взяті
на себе зобов'язання у встановлений
договором строк (термін) його
виконання, що передбачено ст.ст.562, 530 ЦК
України.

Позивач свої зобов'язання за договором
виконав, а відповідач станом на 27.02.2014
року має заборгованість - 21411,24 грн., яка
складається з наступного: 2722 грн. -
заборгованість за кредитом; 10263,47 грн. -
заборгованість по процентам за
користування кредитом; 6930 грн. -
заборгованість по комісії за
користування кредитом; а також штрафи
відповідно до пункту 8.6 Умов та правил
надання банківських послуг: - 500.00 грн. -
штраф (фіксована частина), 995,77 грн. -
штраф (процентна складова). Зазначене
підтверджується розрахунком
заборгованості (а.с. 4-7).

Таким чином, відповідач порушив умови
укладеного кредитного договору,
оскільки, відповідно до ст.610 ЦК України
порушення зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання). Відповідно до
ст.612 ЦК України боржник вважається
таким, що прострочив, якщо він не
приступив до виконання зобов'язання
або не виконав його у строк,
встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до ст.611 ЦК
України у разі порушення зобов'язання
настають правові наслідки, встановлені
договором або законом.

Відповідно до ст.614 ЦК України особа,
яка порушила зобов'язання, несе
відповідальність за наявності її вини
(умислу або необережності), якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ст.615 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
не звільняє винну сторону від
відповідальності за порушення
зобов'язання.

Відповідач просить суд застосувати до
даних позовних вимог позовну давність.
Дана заява відповідача є
обґрунтованою, оскільки відповідно до
ст.257 ЦК України загальна позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки.

Згідно з ч. 5 ст. 261 ЦК України за
зобов'язанням з визначеним строком
виконання перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Остання оплата за кредитним договором
відповідачем була вчинена у 2008 році,
тобто кінцевим строком виконання
зобов'язання є 2011 рік, а позивач
звернувся із позовом до суду 06.05.2014
року.

Відповідно до 267 ЦК України позовна
давність застосовується судом лише за
заявою сторони у спорі, зробленої до
винесення ним рішення. Сплив позовної
давності, про застосування якої
заявлено стороною у спорі, є підставою
для відмови у позові.

Таким чином, судом встановлено, що
позивачем пропущено трирічний строк
звернення до суду, клопотання про
поновлення цього строку він не заявляв,
відповідач заявив клопотання про
застосування до правовідносин, які є
предметом даного позову, позовної
давності.

Отже, позовні вимоги заявлені
позивачем після спливу строку, у межах
якого він мав можливість звернутися до
суду з таким позовом, а тому в
задоволенні позову суд вважає
необхідним відмовити.

Враховуючи вищевикладене, керуючись
ст.ст. 257, 259, 261, 267, 530, 562, 610-612, 614, 615, 1054, 1055
ЦК України, ст.ст.10, 11, 57-60, 88, 208, 209,212-215
ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Публічного
акціонерного товариства «Акцент-Банк»
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
- відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
через Заводський районний суд м.
Запоріжжя шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Суддя
О.І. Федоренко