Справа № 350/726/14-ц
Номер провадження 2/350/456/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

08 серпня 2014 року
смт.Рожнятів

Рожнятівський районний суд
Івано-Франківської області

в складі :

головуючого судді
Бейка А.М.

секретаря судового засідання
Маєвської С.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду смт.Рожнятів
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу, суд -

в с т а н о в и в :

позовні вимоги обґрунтовані наступним:
30 серпня 2008 року відповідач отримав
від нього завдаток за виробничі
приміщення у розмірі 25 000 грн., а 21
листопада 2008 року отримав ще 100 000 грн.
на приміщення. Отримання коштів
підтверджується розписками від 30
серпня 2008 року та 21 листопада 2008 року.
Перед наданням завдатку ОСОБА_2 надав
копії документів про право власності
на виробничі приміщення, придбані
згідно Договору купівлі-продажу
нежитлових приміщень від 28 лютого 2007
року, за адресою: АДРЕСА_1. Завдаток
надався для дооформлення документів
відповідачем на казані нежитлові
приміщення, земельної ділянки для
обслуговування нежитлових приміщень.
Так, сторони одмовились, що після
надання всіх необхідних документів
нерухомі приміщення будуть йому
продані. Всі необхідні документи мали
бути оформлені до кінця 2008 року. У
визначений період документи не були
оформлені, тому термін оформлення
документів був неодноразово
продовжений аж до кінця 2011 року. Не
дивлячись на дані відстрочки, ОСОБА_2
так і не оформив необхідні документи
для продажу нежитлових приміщень.
Відповідач почав уникати зустрічей з
ним, не відповідати на телефонні
дзвінки, що вказує на відсутність
намірів виконати свої зобов'язання
згідно домовленості. Весною 2011 року він
випадково почув, що належне йому
нерухоме майно знаходиться в
банківській

заставі і, тоді він почав виясняти чи це
відповідає дійсності де дізнався, що
нерухоме майно заставлене в ПАТ
«Райффайзен банк Аваль»
м.Івано-Франківськ. Відповідно до ст.570
ЦК України завдатком є грошова сума або
рухоме майно, що видається кредиторові
боржником у рахунок належних з нього за
договором платежів, на підтвердження
зобов'язання і на забезпечення його
виконання. Якщо не буде встановлено, що
сума, сплачена в рахунок належних з
боржника платежів, є завдатком, вона
вважається авансом. Тобто внесення
завдатку як способу виконання
зобов'язання може мати місце лише у
випадку наявності зобов'язання, яке
мало би випливати із договору,
укладеного між сторонами. Оскільки
договір купівлі-продажу об'єктів
нерухомості між сторонами не було
укладено, то передані відповідачу
кошти рахуються авансом. Враховуючи, що
відповідач зобов'язання не виконує,
позивач просить суд винести рішення,
яким стягнути з відповідача в його
користь 125 000 грн. та судові витрати по
справі.

В судове засідання представник
позивача не з'явився, однак подав суду
заяву, в якій просить позов задоволити,
справу розглянути у відсутності
представника та не заперечував проти
заочного розгляду справи.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2
не з'явився хоча був належно
повідомлений про час, дату та місце
слухання справи у встановленому
законом порядку.

Таким чином суд ухвалює рішення при
заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст.224 ЦПК
України.

Дослідивши докази, представлені
сторонами на виконання вимог ст.60 ЦПК
України і які сторони вважають
достатніми для обґрунтування і
заперечення позовних вимог та
з'ясувавши фактичні обставини справи,
суд приходить до висновку, що позов
підлягає до задоволення з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ст.570 ЦК України
завдатком є грошова сума, що видається
кредиторові боржником у рахунок
належних договором платежів,
підтвердження зобов'язання і на
забезпечення його виконання. Якщо не
буде встановлено, що сума, сплачена в
рахунок належних із боржника платежів,
є завдатком, вона вважається авансом.

Ознакою завдатку є те, що він одночасно
виступає і способом платежу, і способом
забезпечення виконання зобов'язання.

Правила ст.571 ЦК України про залишення
завдатку особі, яка його одержала, або
стягнення з неї подвійної суми
завдатку застосовується в таких
випадках, коли між сторонами укладено
договір, проте він не виконується з
вини якоїсь зі сторін. У разі коли
сторони лише домовились укласти
договір, але відповідно його не
оформили, сплачені в рахунок виконання
договору платежі визнаються авансом і
повертаються в тому розмірі, в якому
вони надавались.

З копії розписки (а.с.4) видно, що 30
серпня 2008 року та 21 листопада 2008 року
відповідачем було дано розписку про те,
що останній отримав від позивача 125 000
грн. завдатку за виробничі приміщення
(а.с.4).

Згідно копій договору купівлі-продажу
нежитлових приміщень, реєстру прав
власності на нерухоме майно,
технічного паспорта на виробничий
будинок та технічного паспорту на
громадський будинок (а.с.5-12) відповідач
ОСОБА_2 28 лютого 2007 року купив нежитлові
приміщення, що знаходяться в АДРЕСА_1 і,
якому належать на праві приватної
власності.

Судом встановлено, що між сторонами в
подальшому з вини відповідача не було
укладено договору купівлі-продажу
нежитлових приміщень та земельної
ділянки для обслуговування нежитлових
приміщень.

Згідно ст.1046 ЦК України, за договором
позики одна сторона (позикодавець)
передає у власність другій стороні
(позичальникові) грошові кошти, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики).

Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми.

Таким чином, передана в рахунок
виконання договору позивачем сума в
розмірі 125000 грн. є авансом і
повертається в тому розмірі, в якому
вона надавалась.

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України з
відповідача також слід стягнути судові
витрати по справі згідно поданих
квитанцій.

На підставі ст.ст.526, 570, 571, 1046, 1047 ЦК
України та керуючись ст.ст.88, 158, 209, 213-215,
218, 224-228 ЦПК України, суд -

р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2, жителя АДРЕСА_2
(ІПННОМЕР_1) на користь ОСОБА_1, жителя
АДРЕСА_3 - 125000 (сто двадцять п'ять) тисяч
гривень боргу та 1250 грн. судових
витрат.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Івано - Франківської області через
Рожнятівський районний суд шляхом
подачі в 10 - денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя :