АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 604/761/14-цГоловуючий у 1-й
інстанції Могачевська В.Й. Провадження
№ 22-ц/789/904/14 Доповідач - Кузьма
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2014 р. колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Кузьми Р.М.

суддів - Сташків Б. І., Костів О. З.,

при секретарі - Шмигельська І.З.

з участю представників сторін

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою відділу
державної виконавчої служби
Підволочиського районного управління
юстиції на ухвалу Підволочиського
районного суду від 03 липня 2014 року за
поданням начальника відділу державної
виконавчої служби Підволочиського
районного управління юстиції про
визнання мирової угоди укладеної між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2,-

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2014 року начальник відділу
державної виконавчої служби
Підволочиського районного управління
юстиції Панчук М.Л. звернулася до суду з
поданням про визнання мирової угоди в
процесі виконання рішення
Підволочиського районного суду про
стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 1 680
000 грн. заборгованості за договором
позики.

Ухвалою Підволочиського районного
суду від 03 липня 2014 року визнано мирову
угоду укладену 19 червня 2014 року між
сторонами: стягувачем ОСОБА_1 та
боржником ОСОБА_2 в процесі виконання
рішення Підволочиського районного
суду Тернопільської області від 06
вересня 2014 року.

За умовами мирової угоди: 1. Сторони
погодили, що Боржник здійснить
погашення заборгованості перед
Позивачем за рахунок належного йому на
праві власності майна.

2. Сторони домовились, що добровільне
погашення заборгованості здійснюється
шляхом передачі за цією мировою угодою
майна, належного боржнику у власність
стягувача. На підставі наведеного в
рахунок погашення заборгованості
ОСОБА_1 за договором позики грошей від
18.05. 2011 року у розмірі 1680000.00 грн. та 3441 .00
грн. судового збору, сплаченого
ОСОБА_2 при поданні позовної заяви, за
стягувачем ОСОБА_2 визнати право
власності на:

А) напівпричіп рефрижератор марки REHDERS,
модель 01, рік випуску 1996, колір
червоний, шасі НОМЕР_6, реєстраційний
номер НОМЕР_1, який належить ОСОБА_1 на
підставі свідоцтва про реєстрацію
НОМЕР_7

- відділу державної виконавчої служби
Підволочиського районного управління
юстиції зняти арешт з напівпричепу
рефрижератора марки REHDERS, модель 01, рік
випуску 1996, колір червоний, шасі НОМЕР_6,
реєстраційний номер НОМЕР_1, який
належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва
про реєстрацію НОМЕР_7.

- Тернопільському МРЕВ ДАІ зняти з
реєстраційного обліку REHDERS, модель 01,
рік випуску 1996, колір червоний, шасі
НОМЕР_6, реєстраційний номер НОМЕР_1,
який належить ОСОБА_1 на підставі
свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_7 та
провести реєстрацію за ОСОБА_2;

Б ) визнати за ОСОБА_2 право власності на
напівпричіп - рефрижератор - Е марки
TRAILER, модель ЗЕ 20, рік випуску 2000, колір
білий, шасі НОМЕР_8, реєстраційний номер
НОМЕР_2, який належить ОСОБА_1 на
підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу;

- відділу державної виконавчої служби
Підволочиського РУЮ зняти арешт з
напівпричіпа - рефрижератора - Е марки
TRAILER, модель ЗЕ 20, рік випуску 2000, колір
білий, шасі НОМЕР_8, реєстраційний номер
НОМЕР_2, який належить ОСОБА_1 на
підставі свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу;

- Тернопільському МРЕВ ДАІ зняти з
реєстраційного обліку напівпричіп -
рефрижератор - Е марки TRAILER, модель ЗЕ 20,
рік випуску 2000, колір білий, шасі
НОМЕР_8, реєстраційний номер НОМЕР_2,
який належить ОСОБА_1 на підставі
свідоцтва про реєстрацію
транспортного засобу та провести
державну реєстрацію за ОСОБА_2;

В) Визнати за ОСОБА_2 право власності на
сідловий тягач - Е марки VOLVO, модель FН
12420, рік випуску 1999, колір білий, шасі
НОМЕР_9, реєстраційний номер НОМЕР_3,
який належить ОСОБА_1 на підставі
свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_10;

- відділу державної виконавчої служби
Підволочиського РУЮ зняти арешт з
сідлового тягача- Е марки VOLVO, модель FН
12420, рік випуску 1999, колір білий, шасі
НОМЕР_9, реєстраційний номер НОМЕР_3,
який належить ОСОБА_1 на підставі
свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_10;

- Тернопільському МРЕВ ДАІ зняти з
реєстраційного обліку сідловий тягач -
Е марки VOLVO, модель FН 12420, рік випуску 1999,
колір білий, шасі НОМЕР_9, реєстраційний
номер НОМЕР_3, який належить ОСОБА_1 на
підставі свідоцтва про реєстрацію
НОМЕР_10 та провести державну
реєстрацію за ОСОБА_2;

Г) Визнати за ОСОБА_2 право власності на
напівпричіп бортовий - Е, модель
TRAILORSYY3CX, рік випуску 1998, колір білий,
шасі НОМЕР_11 реєстраційний номер
НОМЕР_4, який належить ОСОБА_1 на
підставі свідоцтва про реєстрацію
НОМЕР_12;

- відділу державної виконавчої служби
Підволочиського РУЮ зняти арешт з
напівпричіпа бортового - Е , модель
TRAILORSYY3CX, рік випуску 1998, колір білий,
шасі НОМЕР_11 реєстраційний номер
НОМЕР_4, який належить ОСОБА_1 на
підставі свідоцтва про реєстрацію
НОМЕР_12;

- Тернопільському МРЕВ ДАІ зняти з
реєстраційного обліку напівпричіп
бортовий - Е , модель TRAILORSYY3CX, рік
випуску 1998, колір білий, шасі НОМЕР_11
реєстраційний номер НОМЕР_4, який
належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва
про реєстрацію НОМЕР_12 та провести
державну реєстрацію за ОСОБА_2;

Д) Визнати за ОСОБА_2 право власності на
сідловий тягач - Е марки МАN, модель 19463,
рік випуску 1998, колір синій, шасі
НОМЕР_13, реєстраційний номер НОМЕР_5,
який належить ОСОБА_1 на підставі
свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_14;

- відділу державної виконавчої служби
Підволочиського РУЮ зняти арешт з
сідлового тягача- Е марки МАN, модель
19463, рік випуску 1998, колір синій, шасі
НОМЕР_13, реєстраційний номер НОМЕР_5,
який належить ОСОБА_1 на підставі
свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_14;

- Тернопільському МРЕВ ДАІ зняти з
реєстраційного обліку сідловий тягач -
Е марки МАN, модель 19463, рік випуску 1998,
колір синій, шасі НОМЕР_13,
реєстраційний номер НОМЕР_5, який
належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва
про реєстрацію НОМЕР_14 та провести
державну реєстрацію за ОСОБА_2;

Е) Стягувач та Боржник протягом двох
днів від дати набрання чинності
мировою угодою, за фактом передачі
підписують акти прийому - передачі. У
момент фактичної передачі боржником
стягувачу майна, зазначеного в п. 3
мирової угоди, боржник зобов'язаний
передати стягувачеві
правовстановлюючі документи на майно,
що передається за цією Мировою угодою.

3. Сторони погодили, що заборгованість
згідно виконавчого листа
Підволочиського районного суду
Тернопільської області по справі №
2/694/362/13 є погашеною з моменту набрання
чинності мировою угодою.

4. Стягувач гарантує, що після
підписання Мирової угоди він, в межах
прав, наданих йому як учасникові
виконавчого провадження, вживатиме
заходів, спрямованих на закінчення
виконавчого провадження та скасування
всіх заходів, які були застосовані з
метою забезпечення можливості
здійснення примусового виконання.

5. Боржник і стягувач домовилися, що
будь - які витрати, пов'язані з
виконавчим провадженням, що
виникатимуть чи можуть виникнути після
затвердження судом мирової угоди,
покладаються на Боржника.

6. Боржник і Стягувач заявляють, що ні в
процесі укладення мирової угоди, ні в
процесі виконання її умов не були, не
будуть і не можуть бути порушені права
третіх осіб, в тому числі і держави.

7.Мирова угода є підставою для
закінчення виконавчого провадження .

8.Сторони підтверджують, що укладення
цієї мирової угоди відповідає
інтересам Кредитора та Боржника,
волевиявлення є вільним і усвідомленим
і відповідає їх внутрішній волі та
переконанням, умови угоди є зрозумілі і
відповідають реальній домовленості
сторін та спрямовані на реальне
настання наслідків, обумовлених в ній.

9.Сторони домовились, що судом
скасовуються заходи забезпечення
позову, вжиті ухвалою Підволочиського
районного суду Тернопільської області
№ 2/604/362/13 з метою забезпечення позову
ОСОБА_2 до ОСОБА_1.

10. Сторони констатують, що цю мирову
угоду підписано ними особисто і
зобов'язання взяті ними за цією мировою
угодою є дійсними для обох сторін.

11.Ця мирова угода, в разі її
затвердження судом, набирає чинності в
порядку передбаченому чинним
законодавством .

12. В усьому, що прямо не передбачено
Мировою угодою, Сторони керуються
чинним законодавством України.

13. Ухвала суду про затвердження цієї
Мирової угоди є виконавчим документом
згідно з пунктом 2 частини 2 статті 17
Закону України « Про виконавче
провадження» .

14. Сторони погодили, що у випадку
повного або часткового невиконання
умов цієї мирової угоди, Кредитор
вправі звернутися до Відділу державної
виконавчої служби на підставі ст. 19
Закону України» Про виконавче
провадження» з заявою про відкриття
виконавчого провадження та
примусового виконання Ухвали про
затвердження цієї Мирової угоди.

В апеляційній скарзі відділ державної
виконавчої служби Підволочиського
районного управління юстиції просить
ухвалу скасувати та постановити нову
ухвалу, якою відмовити у визнанні
мирової угоди укладеної 19 червня 2014
року між сторонами: стягувачем - ОСОБА_2
та боржником ОСОБА_1 згідно ВП №39533695,
посилаючись на порушення норм
матеріального та процесуального права.

Зокрема, апелянт зазначає, що судом
першої інстанції не повно досліджено
обставини справи та не встановлено
правовідносини, які виникли між
сторонами, внаслідок чого незаконно
прийнято рішення відносно суб'єкта
владних повноважень - відділу
державної виконавчої служби
Підволочиського районного управління
юстиції у Тернопільській області,
тобто зняти арешт з частини належного
боржнику рухомого майна, а саме - 5-ти
одиниць транспортних засобів.

Отже визнаючи мирову угоду між ОСОБА_2
та ОСОБА_1 суд не перевірив чи це не
суперечить закону і не порушує права чи
свободи інших осіб.

У судовому засіданні представник
апелянта вимоги апеляційної скарги
підтримав, зіславшись на доводи
викладені в ній.

Представники ОСОБА_1 та ОСОБА_2
апеляційної скарги не визнали,
вважаючи ухвалу суду законною та
обґрунтованою.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення сторін, ознайомившись з
матеріалами справи, доводами
апеляційної скарги в її межах, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
підлягає до задоволення, виходячи із
наступних мотивів.

На підставі п. 2 ч. 1 ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
змінює або скасовує ухвалу суду першої
інстанції і постановляє ухвалу з цього
питання, якщо воно було вирішено судом
першої інстанції з порушенням норм
процесуального права або при
правильному вирішенні було помилково
сформульовано суть процесуальної дії
чи підстави її застосування.

Вирішуючи питання про визнання мирової
угоди, суд першої інстанції керувався
положеннями ст. 372 ЦПК України та
вважав, що мирова угода, укладена між
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 19 червня 2014 року, не
порушує права чи інтереси інших осіб.

Проте з такими висновками суду першої
інстанції погодитися не можна.

За змістом ч. 3 ст. 12 Закону України «Про
виконавче провадження», ч. 1 ст. 372
ЦПК України сторони мають право
укласти мирову угоду в процесі
виконання рішення, яка визнається
судом, зокрема, про закінчення
виконавчого провадження.

Встановлено, що рішенням
Підволочиського районного суду від 06
серпня 2013 року задоволено позов ОСОБА_2
та стягнуто з ОСОБА_1 на його користь
1680000 гривень заборгованості за
договором позики грошей від 18 травня 2011
року та 3441 гривню судового збору
сплаченого позивачем при поданні
заяви.

Постановою головного державного
виконавця ВДВС Підволочиського РУЮ від
28 серпня 2013 року відкрито виконавче
провадження з виконання рішення
Підволочиського районного суду від 06
серпня 2013 року про стягнення
заборгованості за договором
позики.(а.с.38).

Як вбачається з матеріалів справи є ще
інші постанови державного виконавця
ВДВС Підволочиського РУЮ про відкриття
виконавчого провадження з виконання
виконавчого листа, виданого
Підволочиським районним судом,
Тернопільським окружним
адміністративним судом, Господарським
судом Тернопільської області про
стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів на
користь фізичних та юридичних осіб.

Вказані виконавчі документи
перебувають у зведеному виконавчому
провадженні ВП № 35261577 про стягнення
коштів з ОСОБА_1 в користь фізичних та
юридичних осіб.

В порядку забезпечення позову ОСОБА_2
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за договором позики грошей ухвалою
Підволочиського районного суду від 09
серпня 2013 року накладено арешт на все
рухоме і нерухоме майно, що належить
ОСОБА_1 і знаходиться в нього або інших
осіб (а.с. 70).

Постановою головного державного
виконавця ВДВС Підволочиського РУЮ про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на відчуження ВП № 39318914 від 12
серпня 2013 року, на підставі ухвали
Підволочиського районного суду
Тернопільської області з метою
забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості за
договором позики грошей накладено
арешт на все рухоме і нерухоме майно, що
належить ОСОБА_1 і знаходиться в нього
або в інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України суд
має право перевірити і не визнати
мирову угоду, якщо це суперечить закону
або порушує права чи свободи інших
осіб.

У той же час ч. 1 ст. 175 ЦПК України
визначені загальні умови укладення
мирової угоди. Зокрема, мирова угода
укладається сторонами з метою
врегулювання спору на основі взаємних
поступок і може стосуватися лише прав
та обов'язків сторін та предмета
позову.

Сторонами укладена мирова угода, за
умовами якої боржник ОСОБА_1 передає, а
стягувач ОСОБА_2 приймає у власність у
рахунок погашення заборгованості
згідно рішення Підволочиського
районного суду від 06 серпня 2013 року
майно на суму 1680000 грн.

Згідно витягу з Державного реєстру
обтяжень рухомого майна наданого
Тернопільською філією державного
підприємства «Інформаційний центр»
Міністерства юстиції України
транспортні засоби на передачу яких
між боржником ОСОБА_1 та стягувачем
ОСОБА_2 укладена мирова угода були
арештовані саме на забезпечення позову
ОСОБА_2, перебувають на зберіганні в
інших осіб і ОСОБА_2 проводить оплату за
їх зберігання, у боржника є в наявності
також інше майно, яке описане та
арештоване державним виконавцем на
забезпечення виконання по інших
виконавчих документах, на користь
стягувача ОСОБА_2 стягнута найбільша
сума ( зі слів начальника ВДВС загальна
сума приблизно 2400000 на користь ОСОБА_2
1683441 грн ).

Прийняте рішення по справі впливає на
права та інтереси стягувачів у
зведеному виконавчому провадженні, в
межах якого перебуває на виконанні
виконавчий лист Підволочиського
районного суду Тернопільської області
№ 3/604/262/13 від 16 серпня 2013 року про
стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 1 680
000 грн. заборгованості за договором
позики грошей та 3441 грн. судового збору,
а разом 1 683 441 грн.

Всього зведене виконавче провадження
об'єднує 14 виконавчих проваджень на
суму 2 405 610,05 грн., без врахування
виконавчого збору та витрат,
стягувачами по яких виступають ОСОБА_4,
ОСОБА_5, УПФУ у Підволочиському районі,
ТОВ "Сканія Львів", Збаразька об'єднана
державна податкова інспекція, ПАТ
"Державний ощадний банк".

Вищезазначені стягувачі не були
залучені до справи при розгляді
мирової угоди, хоча в поданні про
затвердження мирової угоди № 10 від 23
червня 2014 року, вих. № 2506/03-28, надавався
вичерпний перелік виконавчих
документів, що перебувають на
виконанні у Відділі в межах зведеного
виконавчого провадження та відомості
про стягувачів. А тому у Відділу є
підстави стверджувати, що було
порушено права інших стягувачів за
виконавчими документами, що
перебувають на виконанні у Відділі.

Таким чином висновки суду першої
інстанції є безпідставними та
необгрунтованими, оскільки зведене
виконавче провадження об'єднує 14
виконавчих проваджень на суму 2 405 610,05
грн.

Крім забезпечених вимог стягувачів, на
виконанні знаходяться виконавчі
провадження про стягнення в користь
юридичних та фізичних осіб, держави,
які не забезпечені в порядку
визначеному Законами України "Про
заставу", "Про іпотеку".

Також стягненню з боржника підлягає 10%
виконавчого збору в дохід Державного
бюджету України (ст.28 Закону України
"Про виконавче провадження").

В ході розгляду справи не взято до
уваги відсутність чинних висновків про
вартість майна, арештованого державним
виконавцем, а також не з'ясовано
вартість майна, на яке визнано право
власності в рахунок погашення боргу за
виконавчим документом № 39533695.

З огляду на наведене судом першої
інстанції порушено порядок,
встановлений для вирішення питання про
визнання мирової угоди.

Зазначені обставини, відповідно до п. 2
ч.1 ст. 312 ЦПК України є підставою для
скасування ухвали і постановлення
нової ухвали про відмову в задоволенні
подання відділу державної виконавчої
служби Підволочиського районного
управління юстиції про затвердження
мирової угоди між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від
19.06.2014 року.

Керуючись п.2 ч.2 ст. 307, п.2 ч.1 ст.312 ЦПК
України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу відділу державної
виконавчої служби Підволочиського
районного управління юстиції
задовольнити.

Ухвалу Підволочиського районного суду
від 03 липня 2014 року скасувати.

В задоволенні подання відділу
державної виконавчої служби
Підволочиського районного управління
юстиції про затвердження мирової угоди
між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 19.06.2014 року
відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Р.М. Кузьма