Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2014 року
Новотроїцький районний суд

Херсонської області

в складі головуючого судді Соляник Н.
І.

при секретарі - Овсянніковій Т.М.;

за участю позивача: ОСОБА_1;

представника відповідача 1: ОСОБА_2;

відповідачів 2,3 - ОСОБА_3 та ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Новотроїцьке цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Новотроїцької селищної ради
Новотроїцького району Херсонської
області, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання
права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 18.06.2014 року звернулася
до суду із зазначеним позовом до
відповідачів 1,2,3 про визнання права
власності на спадкове майно, мотивуючи
свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла
її мати ОСОБА_5, після смерті якої
залишилося спадкове майно, яке
складається із житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами
АДРЕСА_1. Вона, її сестра ОСОБА_3 та брат
ОСОБА_4 являються спадкоємцями першої
черги за законом після смерті матері,
але ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовилися від
прийняття спадщини на її користь.
Звернувшись до нотаріальної контори з
метою оформлення права на спадщину, їй
було відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючих
документів на вказаний будинок.
Просила визнати за нею право власності
на даний будинок в порядку спадкування.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала і просила
визнати за нею право власності на
спадкове майно: на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
розташований в АДРЕСА_1. Просила судові
витрати віднести на її рахунок в сумі
243, 00 гривень.

Представник відповідача 1, ОСОБА_2 в
судовому засіданні позов визнав
повністю, не заперечує проти того, щоб
за позивачем визнати право приватної
власності на спадкове майно.

Відповідачі 2,3 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в
судовому засіданні позов визнали
повністю, підтвердили, що вони дійсно
відмовляються від прийняття спадщини
на користь позивачки ОСОБА_1, про що
вони подали відповідну заяву до
нотаріальної контори і просять визнати
за позивачкою право власності на
спадкове майно, на нерухоме майно, так
як вона, іншим способом, не може
оформити спадщину, оскільки відсутні
документи на будинок.

Вислухавши пояснення сторін,
перевіривши матеріали справи,
враховуючи доводи позивача в
обґрунтування позову та визнання
позову відповідачами, суд вважає, що
позов підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.

Предметом спору є визнання права
власності на спадкове майно: житловий
будинок з господарськими будівлями та
спорудами, розташований в АДРЕСА_1.

Спірні відносини є цивільними
правовідносинами і регулюються
нормами цивільного законодавства: ст. 86
ЦК УРСР (в редакції 1963 року); ст. 319, 321, 328,
392, 1217, 1218, 1261, 1268, 1270, 1271, 1273, 1275 ЦК
України; п. 6 Інструкції про порядок
реєстрації будинків та домоволодінь у
містах і селищах міського типу
Української PCP, затвердженої
Міністерством комунального
господарства Української РСР
від 31 січня 1966 року; п. 62 Інструкції
про порядок вчинення нотаріальних дій
державними нотаріальними конторами
Української РСР, затвердженої наказом
Міністра юстиції Української РСР № 45/5
від 31 жовтня 1975 року; п. 45 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
виконавчими комітетами міських,
селищних, сільських Рад депутатів
трудящих, затвердженої наказом
Міністра юстиції Української РСР № 1/5
від 19 січня 1976 року, згідно яких право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.
Право власності вважається набутим
правомірно, якщо інше прямо не випливає
із закону або незаконність набуття
права власності не встановлена судом.

Відповідно до п. 4 Прикінцевих та
перехідних положень Цивільного
кодексу України, Цивільний кодекс
України застосовується до цивільних
відносин, що виникли після набрання ним
чинності, тобто з 01 січня 2004 року, а тому
суд вважає за необхідне при розгляді
даної цивільної справи, застосовувати
положення Цивільного Кодексу УРСР (в
редакції 1963 року), щодо виникнення
права власності на домоволодіння у
спадкодавця та положення ЦК України,
щодо виникнення цивільних прав та
обов'язків позивачки, як спадкоємиці.

Відповідно до ст.86 ЦК України РСР право
власності - це врегульовані законом
суспільні відносини щодо володіння,
користування і розпорядження майном.

Право власності на збудований житловий
будинок набувається в порядку, який
існував на час його будівництва.

Згідно з п. 6 Інструкції про порядок
реєстрації будинків та домоволодінь у
містах і селищах міського типу
Української PCP, затвердженої
Міністерством комунального
господарства Української РСР
від 31 січня 1966 року, не підлягають
реєстрації будинки і домоволодіння, що
розташовані в сільських населених
пунктах, які адміністративно
підпорядковані містам або селищам
міського типу, але до них не приєднані.

Відповідно до п. 62 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
державними нотаріальними конторами
Української РСР, затвердженої наказом
Міністра юстиції Української РСР № 45/5
від 31 жовтня 1975 року; п. 45 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
виконавчими комітетами міських,
селищних, сільських Рад депутатів
трудящих, затвердженої наказом
Міністра юстиції Української РСР № 1/5
від 19 січня 1976 року, підтвердженням
належності особі будинку може служити
відповідна довідка виконавчого
комітету сільської Ради депутатів
трудящих видана на підставі запису в
погосподарській книзі.

В судовому засіданні встановлено факт
належності, покійній ОСОБА_5, померлій
ІНФОРМАЦІЯ_2 житлового будинку,
розташованого в АДРЕСА_1, що
підтверджується актом від 23.06.1989 року
про передання ОСОБА_5 вищезазначеного
житлового будинку за встановлену плату
5720 карбованців та довідкою сільської
ради №1304 від 16.06.2014 року, відповідно до
якої в земельній-шнуровій книзі,
зроблений відповідний запис про
власника житлового будинку ОСОБА_5

Виходячи з наведеного, підтвердженням
належності жилого будинку певній особі
є запис в погосподарських книгах,
ведення яких на той час передбачалось
наказами Центрального статистичного
управління СРСР і було обов'язковим. За
таких обставин, суд приходить до
висновку, що ОСОБА_5 була власником
житлового будинку, розташованого в
АДРЕСА_1, а отже вказаний будинок
входить до спадкового майна.

Крім того, в судовому засіданні
встановлено факт правомірного набуття
права на спадкове майно позивачем
ОСОБА_1, оскільки вона, відповідно до ст.
1269 ЦК України подала до нотаріальної
контори заяву про прийняття спадщини,
але оформити спадщину не має
можливості, у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючого документу, тому
суд вважає за необхідне захистити її
право, шляхом визнання за нею права
власності на нерухоме майно.

Факт відмови від прийняття заяви
сестрою позивача ОСОБА_3 та братом
позивача ОСОБА_4, які подали до
нотаріальної контори заяви, відповідно
до яких вони відмовляються від
прийняття спадщини на користь їхньої
сестри та позивача по справі ОСОБА_1, що
підтверджується довідкою нотаріуса
(а.с. 16-17), оскільки відповідно до ст. 1274
ч.2 ЦК України спадкоємець за законом
має право відмовитися від прийняття
спадщини на користь будь-кого із
спадкоємців за законом незалежно від
черги.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і визнання
позову. Позивач довела обставини, на
які вона посилалася, а саме факт
прийняття нею спадкового майна
відповідно до закону та факт
неможливості захисту свого права на
отримання спадщини, у зв'язку з тим що
відсутній правовстановлюючий документ
на будинок, в результаті чого вона
звернулася до суду.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у
разі визнання відповідачами позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Враховуючи зазначені обставини, та те,
що відповідачі визнають позов
повністю, суд на законних підставах
приходить до висновку, що позов
підлягає задоволенню і є підстави для
визнання права власності на спадкове
майно: на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
розташований в АДРЕСА_1, належний
ОСОБА_5, померлій ІНФОРМАЦІЯ_2, за
позивачем.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України,
враховуючи думку позивача, суд вважає
можливим, судові витрати в сумі 243,00
гривень віднести за рахунок позивача і
з відповідача не стягувати.

На підставі зазначеного ст. 86 ЦК УРСР (в
редакції 1963 року); ст. 319, 321, 328, 392, 1217, 1218,
1261, 1268, 1270, 1271, 1273, 1275 ЦК України; п. 6
Інструкції про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української PCP,
затвердженої Міністерством
комунального господарства
Української РСР від 31 січня 1966
року; п. 62 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій державними
нотаріальними конторами Української
РСР, затвердженої наказом Міністра
юстиції Української РСР № 45/5 від 31
жовтня 1975 року; п. 45 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
виконавчими комітетами міських,
селищних, сільських Рад депутатів
трудящих, затвердженої наказом
Міністра юстиції Української РСР № 1/5
від 19 січня 1976 року; Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах про спадкування»
від 30.05.2008 р. №7 і керуючись ст. 7, 10, 15, 16,
60, 61, 88, 209, 213-218, 223 ЦПК України, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 про визнання права
власності на спадкове майно, -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний код НОМЕР_1, мешканкою
АДРЕСА_2, право приватної власності на
спадкове майно: на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
розташований в АДРЕСА_1, належний
ОСОБА_5, померлій ІНФОРМАЦІЯ_2.

На рішення протягом десяти днів з
моменту його проголошення може бути
подана апеляційна скарга до
Апеляційного суду Херсонської області
через Новотроїцький районний суд
Херсонської області.

Рішення набирає законної сили після
закінчення вище зазначених строків, а
якщо подана апеляційна скарга і
рішення не скасоване після розгляду
справи Апеляційним судом.

Суддя: (підпис)