Справа № 202/7797/14-ц
Провадження № 2/0202/4644/2014
01 серпня 2014 року Індустріальний
районний суд м. Дніпропетровська
в складі: головуючої судді: Слюсар Л.П.
при секретарі : Фісун К.П.
розглянувши в відкритому судовому
засіданні в залі суду м.
Дніпропетровську цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті
особи Головне управління Державної
міграційної служби України у
Дніпропетровській області, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про визнання особи такою, що
втратила право користування житлом, -
В липні 2014 року позивач звернувся
до Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська з позовом до
відповідача ОСОБА_2, треті особи
Головне управління Державної
міграційної служби України у
Дніпропетровській області, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про визнання особи такою, що
втратила право користування житлом.
В обґрунтування позовних вимог
позивач в позовній заяві посилався на
те, що вона є власником квартири, яка
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1. За
даною адресою зареєстрований
відповідач її чоловік ОСОБА_2, та їх
сини ОСОБА_3, ОСОБА_4. Відповідач у
спірній квартирі не проживає з жовтня
2012 року. Перебуваючи у шлюбі з нею,
відповідач почав їй зраджувати, та
пішов з сім'ї в жовтні 2012 року. Через
рік, він з'явився, намагався
примиритися, та подарував їй ? частину
їх спільної квартири. Однак після
цього він знову повернувся до іншої
жінки та обіцяв добровільно знятися з
реєстрації в спірній квартирні. З того
часу вини не спілкуються, місце його
перебування їй не відомо, відносини з
дітьми він теж не підтримує,
добровільно з реєстрації не знявся.
Просила суд: визнати ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що втратив право на
користування житлом в квартирі
Позивачка в судове засідання не
з'явилася. Відповідно до заяви просила
суд розглядати справу в її відсутності
позовні вимоги підтримала та просила
суд позов задовольнити.
Відповідач в судове засідання не
з`явився. Про час і місце судового
засідання був повідомлений відповідно
до п.2, п.5 ст.74, ч.4 ст.76 ЦПК України.
Треті особи в судове засідання не
з'явилися. Про час і місце слухання
справи повідомлялись належним чином.
Про причини неявки суд не повідомили.
Зі згоди позивача суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України.

Суд, вивчивши матеріали справи,
матеріали справи 202/2756/14-ц, провадження
2/0202/3280/2014, вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що заочним рішення
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 28 листопада 2011
року визнано за ОСОБА_1 право
власності на ? частку квартири АДРЕСА_1.
Право власності зареєстровано в КП
ДМБТІ ( а.с. 7-11). Відповідно до Договору
дарування ? частки квартири від 4
жовтня 2013 року, посвідченого державним
нотаріусом Четвертої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори Шугаєвою Н.С.,
зареєстрованого в реєстрі за № 3-2452,
ОСОБА_2 передав у власність своїй
дружині, гр. ОСОБА_1, а гр. ОСОБА_1 набула
у власність ? частину квартири АДРЕСА_1 (
а.с.12,130).

Згідно до Технічного паспорту на
квартиру АДРЕСА_1, виданого КП ДМБТІ
17.02.2012 року власником є ОСОБА_1 ( а.с. 14-16).

Згідно до довідки виданої Комунальним
підприємством
Житлово-Експлуатаційним підприємством
Дніпропетровської міської ради №21
від 21.02.2014 року за № 477 в кв. АДРЕСА_1
зареєстровані: ОСОБА_1, ОСОБА_2, сини:
ОСОБА_3, ОСОБА_4 ( а.с.19).

Позивачка ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з
відповідачем ОСОБА_2, шлюб не розірвано.

Як вказала в своїй позовній заяві
позивачка та встановлено рішенням
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 23 червня 2014 року
по цивільній справі 202/2756/14-ц,
провадження 2/0202/3280/2014 за позовною
заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи
Головне управління Державної
міграційної служби України у
Дніпропетровській області, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про визнання особи такою, що
втратила право користування житлом,
ОСОБА_2 з жовтня 2012 року пішов із дому,
місце його проживання чи перебування
їй не відоме. Рішення набрало законної
сили.

Факт не проживання відповідача в
спірній квартирі підтверджується
актом про не проживання від 20.02.2014 року
( а.с.18).

У відповідності зі ст. 391 ЦК України,
власник майна має право вимагати
усунення перешкод в здійсненні їм
права користування та розпорядження
своїм майном.

Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї
власника житла втрачає право на
користування житлом у разі відсутності
члена сім'ї без поважних причин понад
один рік, якщо інше не встановлено
домовленістю між ним і власником житла
або законом.

Відповідно до ст.3 СК України сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки.

Згідно до положень ЖК України до
членів сім'ї власника житлового
приміщення віднесено дружину (
чоловіка) власника житла, їх дітей та
батьків, а також інших осіб, якщо вони
постійно проживають спільно з
власником житла та ведуть з ним
спільне господарство ( ч.2 ст.64, ч.3 ст.156
ЖК України)

Виходячи із вищевикладеного, та
оцінюючи докази в їх сукупності, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача знайшли своє
підтвердження в судовому засіданні ,
законні та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.88 ЦПК України із
відповідача підлягають стягненню на
користь позивача судові витрати по
справі в розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись: Постановою Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику у справах за позовами про
захист права приватної власності» від
22.12.1995 р. № 20 , ст.405 ЦК України ст.ст.3,7,11,
15, 60,61,88,169,224-226 ЦПК України,

ВИРІШИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті
особи Головне управління Державної
міграційної служби України у
Дніпропетровській області, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 про визнання особи такою, що
втратила право користування житлом -
задовольнити.

Визнати ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, таким, що
втратив право на користування
квартирою АДРЕСА_1.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судові витрати по справі в розмірі 243
грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії .

Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку через суд
першої інстанції шляхом подачі в 10-ти
денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене
відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя:
Л.П.Слюсар