Справа № 487/7816/14-ц
Провадження № 2/487/2649/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

26.09.2014 року

Заводський районний суд міста
Миколаєва

у складі: Головуючого судді -
Притуляк І.О.,

при секретарі судового засідання -
Уманському І.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду в місті
Миколаєві цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
Товарна Біржа «Нерухомість-Південь»
про визнання угоди дійсною та визнання
права власності,

ВСТАНОВИВ:

01.08.2014 р. ОСОБА_1 звернувсь до суду з
позовом до ОСОБА_2, третя особа
Товарна Біржа «Нерухомість-Південь»,
в якому просив визнати договір
купівлі-продажу №3213 домоволодіння
АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, зареєстрованого 01.12.1998 року за
реєстровим №3213 на Товарній біржі
«Нерухомість-Південь» та визнати право
власності на домоволодіння АДРЕСА_1.

В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначив, що 01 грудня 1998 року ним було
придбано у відповідачки вказане
нерухоме майно.

Договір купівлі-продажу було
посвідчено на Товарній біржі
«Нерухомість-Південь» та
зареєстровано за №3213. Позивачу стало
відомо, що такі договори підлягають
обов'язковому нотаріальному
посвідченню, що і стало причиною
звернення до суду.

До судового позивач не з'явився, про
час, дату та місце розгляду справи був
повідомлений своєчасно та належним
чином.

Представник позивача до судового
засідання не з'явився, надав до суду
заяву, в якій просив розглянути справу
за його відсутності, позовні вимоги
підтримав у повному обсязі.

Відповідач до судового засідання не
з'явились, поважної причини своєї
неявки суду не повідомили, про час, дату
та місце розгляду справи повідомлялися
своєчасно та належним чином.

Представник третьої особи - Товарної
Біржі «Нерухомість-Південь» до
судового засідання не з'явився,
поважної причини своєї неявки суду не
повідомив, про час, дату та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином.

Суд постановляє рішення про заочний
розгляд справи, що відповідає
положенням ст.224 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд
приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 01 грудня 1998 року
на Товарній Біржі
«Нерухомість-Південь» між ОСОБА_1 з
одного боку та відповідачкою ОСОБА_2
було укладено договір купівлі-продажу
нерухомого майна, відповідно до якого
ОСОБА_1 придбав у власність
домоволодіння АДРЕСА_1.

Договір посвідчено Товарною Біржею
«Нерухомість-Південь» та
зареєстровано в реєстрі за №3213.

Під час укладення угоди сторони дійшли
згоди про всі її істотні умови та
виконали всі зобов'язання одна перед
одною за цим договором.

Договір було зареєстровано
Комунальним підприємством
«Миколаївське міжміське бюро
технічної інвентаризації» 01 грудня 1998
року в реєстрову книгу за реєстр. №16174.

Відповідно до ст. 227 ЦК України (в
редакції 1963 року, що діяла на час
виникнення правовідносин), договір
купівлі-продажі квартири повинен бути
нотаріально посвідчений, якщо хоча б
однією із сторін є громадянин України.

Реєстрація за позивачами права
власності на спірну квартиру в
Миколаївському міжміському бюро
технічної інвентаризації унеможливлює
у теперішній час посвідчення
укладеного між сторонами договору
нотаріально.

Відповідно до ч. 2 ст. 47 ЦК України (в
редакції 1963 року, що діяла на час
виникнення правовідносин), якщо одна із
сторін повністю або частково виконала
угоду, що потребує нотаріального
посвідчення, суд вправі за вимогою
сторони, яка виконала угоду, визнати
угоду дійсною.

Спірний біржовий договір
купівлі-продажу нерухомості підлягав
нотаріальному посвідченню, однак
нотаріальна форма при його укладенні
дотримана не була.

В той же час, як було встановлено вище,
позивачем, як покупцем було виконані
всі умови договору в повному обсязі,
зокрема він оплатив продавцю вартість
домоволодіння, прийняв її у власність
та, на виконання вимог норм, що діяли на
час виникнення права власності,
зареєстрував біржовий договір у КП
«Миколаївське міжміське бюро
технічної інвентаризації».

Оскільки факт купівлі-продажу
домоволодіння і виконання умов
укладеного договору ніким не
оскаржено, останній не містить
протизаконних умов, на даний час
домоволодіння, з приводу якого виник
спір не значиться в Єдиному реєстрі
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна, суд вважає позов в частині
визнання договору купівлі - продажу
дійсним обґрунтованим та таким, що
підлягає задоволенню.

Згідно рішення №366 виконкому
Миколаївської міської ради від 7 серпня
1992 року адресу: АДРЕСА_1.

Позовні вимоги про визнання права
власності на зазначене майно є зайвими,
так як визнання угоди дійсною є
самостійним способом захисту права
власності та право власності
переходить до покупця з часу визнання
угоди дійсною.

Керуючись статтями 208-218 ЦПК України,
суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа
Товарна Біржа «Нерухомість-Південь»
про визнання угоди дійсною та визнання
права власності - задовольнити
частково.

Договір купівлі-продажу нерухомого
майна - домоволодіння АДРЕСА_1 (згідно
рішення №366 виконкому Миколаївської
міської ради від 7 серпня 1992 року
домоволодіння АДРЕСА_2, зареєстрований
01 грудня 1998 року Товарною Біржею
«Нерухомість-Південь» за реєстр. №3213,
укладений між ОСОБА_1 з одного боку та
ОСОБА_2 з іншого боку- визнати дійсним з
моменту укладання.

В задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача протягом десяти
днів з дня отримання його копії.
Рішення може бути оскаржено позивачем
в апеляційному порядку до апеляційного
суду Миколаївської області в порядку
ст.ст. 294, 296 ЦПК України.

СУДДЯ
І.О. Притуляк