Справа № 2/593/339/2014
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" липня 2014 р. Бережанський районний
суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді
Крамаря В. М.

при секретарі
Саламон Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Бережанах цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, третя особа
на стороні позивача служба у справах
дітей Бережанської районної державної
адміністрації до ОСОБА_2 про дачу
дозволу на тимчасовий виїзд дітей за
кордон, -

ВСТАНОВИВ:

В червні 2014 року ОСОБА_1 звернувся в суд
з позовом до ОСОБА_2 про дачу дозволу на
тимчасовий виїзд дітей за кордон. В
наступному до участі в справі на
стороні позивача як третю особу судом
було залучено службу у справах дітей
Бережанської районної державної
адміністрації.

В позовній заяві позивач вказав, що він
з відповідачем перебували в
зареєстрованому шлюбі, під час якого в
них народилося двоє синів:
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Рішенням Бережанського районного суду
від 02 квітня 2012 року шлюб між ними було
розірвано. Згідно розпорядження голови
Бережанської районної державної
адміністрації № 426 від 30 серпня 2010 року
місцем проживання сина сторін - ОСОБА_3
визначено з батьком.

В позивача виник намір провести
відпочинок з дітьми закордоном в місті
Обзор Республіки Болгарія в період з 01
липня 2014 року по 30 серпня 2014 року, де є
всі умови для відпочинку з дітьми. Він
звернувся до відповідача за
нотаріально засвідченим дозволом на
виїзд дітей за кордон, однак остання
такий дозвіл оформити відмовляється.

Позивач вважає, що ухилення від надання
згоди на виїзд дітей за кордон
суперечить інтересам дітей. А тому
просить:

1. Визнати незаконну відмову
ОСОБА_2 в дачі згоди на тимчасовий виїзд
малолітніх синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження за кордон в Республіку
Болгарія, в період часу із 01 липня 2014
року до 30 серпня 2014 року разом із
батьком ОСОБА_1, - неправомірною.

2. Надати дозвіл на виїзд з України
за кордон та дозвіл на виготовлення
проїзних документів на виїзд за кордон
малолітнім ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року
народження в Республіку Болгарія, в
період часу із 01 липня 2014 року до 30
серпня 2014 року без згоди матері ОСОБА_2
в супроводі батька ОСОБА_1.

В судовому засіданні позивач та його
представник ОСОБА_5 позов підтримують,
просять його задовольнити.

Відповідач позов не визнає,
посилаючись на те, що не довіряє
позивачу, оскільки той
безвідповідально ставиться до дітей,
окрім цього у разі відпочинку в
Республіці Болгарія для дітей виникає
ризик потерпіти у зв'язку з проведенням
анти терористичної операції.

Представник третьої особи - Ткачик Г.Л.
в судому засіданні пояснила, що виїзд
дітей ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року
народження та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року
народження на відпочинок в Республіку
Болгарія відповідає інтересам дітей,
випадків неналежного ставлення
позивача до своїх дітей їй не відомо, а
тому служба у справах дітей
Бережанської районної державної
адміністрації не заперечує проти
можливості тимчасового виїзду з метою
відпочинку за кордон дітей з батьком
ОСОБА_1.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
представника третьої особи, дослідивши
матеріали справи, приходить до
висновку, що позов слід задовольнити
частково з наступних мотивів.

Судом встановлено, що під час шлюбу у
сторін народилося двоє синів:
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, що підтверджується
свідоцтвами про народження дітей.

Рішенням Бережанського районного суду
від 02 квітня 2012 року шлюб між сторонами
було розірвано.

Син сторін ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає
з позивачем, а ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2
проживає з відповідачем, вказане не
оспорюється сторонами.

Позивач має намір відпочити з дітьми за
кордоном в Республіці Болгарія, але
відповідач не дає дозвіл на виїзд та
оформлення проїзних документів для
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження.
Вказане підтверджується, поясненнями
учасників судового розгляду.

Згідно з ч.3 ст. 313 Цивільного кодексу
України фізична особа, яка не досягла
шістнадцяти років, має право на виїзд
за межі України лише за згодою батьків
(усиновлювачів), піклувальників та в
їхньому супроводі або в супроводі осіб,
які уповноважені ними.

Відповідно до п.4 Правил перетинання
державного кордону громадянами
України, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України № 57 від 27
січня 1995 року, для виїзд з України
громадян, які не досягли 16-річного віку,
в супроводі одного з батьків або інших
осіб, уповноважених одним з батьків за
нотаріально посвідченою згодою,
здійснюється: 1) за нотаріально
посвідченою згодою другого з батьків
із зазначенням у ній держави
прямування та відповідного часового
проміжку перебування у цій державі,
якщо другий з батьків відсутній у
пункті пропуску; 2) без нотаріально
посвідченої згоди другого з батьків,
зокрема, у разі пред'явлення рішення
суду про надання дозволу на виїзд з
України громадянину, який не досяг
16-річного віку, без згоди та супроводу
другого з батьків.

Згідно з ч.2 ст.4 Закону України «Про
порядок виїзду у України і в'їзду в
Україну громадян України» за
відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.

Відповідно до п. 18 Правил оформлення і
видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон і проїзного
документа дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
№ 231 від 31 березня 1995 року, проїзний
документ дитини (дитячий паспорт) може
бути виготовлений на підставі рішення
суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України
«Про охорону дитинства» батько і мати
мають рівні права та обов'язки щодо
своїх дітей. Предметом основної
турботи та основним обов'язком батьків
є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно з ст. 141 СК України мати, батько
мають рівні права та обов'язки щодо
дитини, розірвання шлюбу між батьками,
проживання їх окремо від дитини не
впливає на обсяг їхніх прав і не
звільняє від обов'язків щодо дитини.

Відповідно до ч.2 ст. 150 СК України
батьки зобов'язані піклуватись про
здоров'я дитини її фізичний, духовний
та моральний розвиток.

Батьківські права, відповідно до ст. 155
Сімейного кодексу України, не можуть
здійснюватися всупереч інтересам
дитини. Здійснення батьками своїх прав
та виконання обов'язків мають
ґрунтуватися на повазі до прав дитини
та її людської гідності.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 СК України
питання виховання дитини вирішується
батьками спільно.

Таким чином, законодавство виходить із
принципу пріоритетності інтересів
дітей і заборони безпідставного
обмеження прав дітей. Відмовляючись
надати згоду на виготовлення проїзних
документів на виїзд за кордон та на
тимчасовий виїзд з України за кордон в
Республіку Болгарія малолітнім ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, -
відповідач посилається на
безвідповідальність позивача, щодо
дітей, однак доказів на підтвердження
вказаного не надала, у зв'язку з
вказаним суд вважає таке заперечення
безпідставним. Також суд критично
оцінює посилання відповідача на те, що
у разі відпочинку в Республіці
Болгарія для дітей виникає ризик
потерпіти у зв'язку з проведенням анти
терористичної операції, оскільки в
разі подорожі з місця проживання до
місця відпочинку діти не будуть
перетинати територію проведення анти
терористичної операції. Натомість з
висновку служби у справах дітей
Бережанської районної державної
адміністрації Тернопільської області
від 21 липня 2014 року № 511/02-03-6 «Про згоди
на тимчасовий виїзд за кордон дітей,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4.», а також пояснень
представника третьої особи - Ткачик Г.Л.
вбачається, що надання такого дозволу
відповідає інтересам дітей.

Таким чином, відмова відповідача
надати дозвіл на виготовлення проїзних
документів на виїзд за кордон та на
тимчасовий виїзд з України за кордон в
Республіку Болгарія її малолітніх
дітей, порушує права дітей, а тому позов
в цій частині є обґрунтованим і
підлягає задоволенню, шляхом надання
дозволу на виготовлення проїзних
документів на виїзд за кордон та на
виїзд з України за кордон в Республіку
Болгарія малолітнім ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в
період часу із 22 липня 2014 року по 30
серпня 2014 року без згоди матері ОСОБА_2
в супроводі батька ОСОБА_1.

Що стосується позовної вимоги, якою
позивач просить визнати незаконну
відмову ОСОБА_2 в дачі згоди на
тимчасовий виїзд малолітніх синів
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження за
кордон в Республіку Болгарія, в період
часу із 01 липня 2014 року до 30 серпня 2014
року разом із батьком ОСОБА_1, -
неправомірною. То суд виходить з того,
що ст. 16 ЦК України та ст. 18 СК України не
передбачено такий спосіб захисту
цивільних і сімейних прав та інтересів,
а тому в задоволенні цієї позовної
вимоги слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 16, 313 ЦК України, ст.ст.
18, 141, 150, 155, 157 СК України, ст. 11 Закону
України «Про охорону дитинства», ст.4
Закону України «Про порядок виїзду у
України і в'їзду в Україну громадян
України», п.4 Правил перетинання
державного кордону громадянами
України, затверджених постановою
Кабінету Міністрів України № 57 від 27
січня 1995 року, п. 18 Правил оформлення і
видачі паспорта громадянина України
для виїзду за кордон і проїзного
документа дитини, їх тимчасового
затримання та вилучення, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
№ 231 від 31 березня 1995 року, ст. ст. 10, 11, 57,
60, 61, 88, 213, 215, 224 - 226 ЦПК України,
кредитним договором № 4577 від 31 грудня
2012 року, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Надати дозвіл на виготовлення проїзних
документів на виїзд за кордон та на
виїзд з України за кордон в Республіку
Болгарія малолітнім ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, в
період часу із 22 липня 2014 року по 30
серпня 2014 року без згоди матері ОСОБА_2
в супроводі батька ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Тернопільської
області через Бережанський районний
суд шляхом подачі протягом десяти днів
з дня проголошення рішення апеляційної
скарги, а особами, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строків на його апеляційне
оскарження.

Суддя: