Справа № 510/277/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

06.08.2014 р. Ренійський
районний суд Одеської області

у складі: - головуючого судді Дудник
В.І.;

- при секретарі Пройка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Рені цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу та стягнення
аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно матеріалів виконаного
Ізмаїльським міськрайонним судом
Одеської області судового доручення
відповідач ОСОБА_2 у судові засідання,
які призначалися на 29.04.2014 р., 15.05.2014р.,
будучи належним чином сповіщений, не
явився, про причину неявки суд не
сповістив. При призначені цивільної
справи за даним позовом до розгляду у
Ренійському райсуді на 21.07.2014р. та на
06.08.2014р. - відповідач також не явився,
про причини неявки не повідомив, був
попереджений, що на підставі ч. 4 ст. 169
ЦПК України у разі повторної неявки без
поважних причин або неповідомлення
суду про причини неявки справа буде
розглянута у його відсутності на
підставі даних, що є в матеріалах
справи.

Позивачка ОСОБА_1 на задоволенні позову
наполягала, просила про розгляд справи
без її участі.

У зв'язку із цими обставинами суд
прийняв рішення про подальший заочний
розгляд справи на підставі наявних
доказів.

В ході розгляду справи судом були
дослідженні наступні докази: свідоцтво
про шлюб сторін; копія свідоцтва про
народження дитини - доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1; копії паспортів сторін із
позначкою про шлюб; копія вироку
Ізмаїльського міськрайонного суду
Одеської області від 17.04.2014р.

Судом в ході судового розгляду справи
встановлено, що позивачка просить
розірвати шлюб, зареєстрований 28.04.2011р.,
та стягнути аліменти на утримання
неповнолітньої доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 з відповідача ОСОБА_2, який
є батьком дитини, зазначивши, що
подружнє життя у них не склалося,
виявилася несхожість характерів,
поступово перестали розуміти один
одного. З приводу непорозумінь, різних
поглядів на сімейне життя та ведення
спільного господарства між сторонами
виникали суперечки, сварки, у звязку із
чим поступово втратилися почуття
любові та поваги. Відповідач
матеріально родину не забезпечував, не
робив спроб до працевлаштування.
Фактично сторони припинили шлюбні
відносини майже 2 роки тому, в даний час
мешкають в різних населених пунктах.
Ними неодноразово робилися спроби щодо
примирення, однак, вони позитивних
результатів не надали. Таким чином, вже
тривалий час сторони подружніх
відносин не підтримують, сумісного
господарства не ведуть. У ситуації, що
склалася, шлюб із відповідачем носить
суто формальний характер, позивачка
наполягає на його розірванні. Від шлюбу
є неповнолітня дитина - донька ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, питання щодо утримання та
виховання якої позивачка вже тривалий
час вирішує самостійно. Дитина мешкає
разом із позивачкою, вона доглядає за
донькою, утримує її. Відповідач
допомогу на утримання доньки не надає,
хоча, як батько зобов'язаний це робити.
Позивачка перебуває у відпустці по
догляду за дитиною, утримувати доньку
їй допомагають рідні, однак, ці кошти є
недостатніми. Таким чином,
неповнолітня дитина потребує
матеріальної допомоги від відповідача,
яку позивачка і просить стягнути в
розмірі 1/4 частини від його заробітку
(доходів) щомісячно.

Вивчивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що сім'я сторін
практично розпалася, її збереження
неможливе, шлюб існує формально і
підлягає розірванню. Суд також вважає,
що застосування заходів щодо
примирення подружжя, передбачених ст.
111 СК України, в даній ситуації буде
неможливим, оскільки сторони вже
досить тривалий час разом не
проживають, зацікавленості в
збереженні сім'ї не проявляють, між
подружжям втратилися почуття любові і
пошани, взаємодопомоги і підтримки,
тобто морально-правові підстави шлюбу.

Згідно із ст. 51 СК України дружина та
чоловік мають рівне право на повагу до
своєї індивідуальності, своїх звичок
та уподобань. За ч. 3 ст. 56 СК України
кожен з подружжя має право припинити
шлюбні відносини. Позов про розірвання
шлюбу може бути пред'явлений одним із
подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України).

Відповідно до ст. 113 СК України особа,
яка змінила своє прізвище у зв'язку з
реєстрацією шлюбу, має право після
розірвання шлюбу надалі іменуватися
цим

прізвищем або відновити своє дошлюбне
прізвище. У наданій суду заяві
позивачка просила після розірвання
шлюбу з відповідачем змінити їй
прізвище на дошлюбне - «ОСОБА_1». На
підставі вищевказаних положень
законодавства суд задовольняє вимоги
позивачки щодо обрання прізвища після
розірвання шлюбу.

У звязку із ситуацією, що склалася на
момент розірвання шлюбу (тривале
знаходження дитини із матір'ю з моменту
фактичного розпаду сім'ї), суд визначає
місце проживання неповнолітньої
доньки ОСОБА_3 - разом із матір'ю.

Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі
розірвання шлюбу судом, шлюб
припиняється у день набрання чинності
рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України
батьки зобов'язані утримувати дитину
до досягнення нею повноліття. Даний
обов'язок покладений як на матір
дитини так і на батька, є особистим і
індивідуальним для кожного з батьків.
Оскільки відповідачем в добровільному
порядку матеріальна допомога
позивачці на утримання їх сумісної
дитини не надається, а домовленість
про способи, періоди надання утримання
на доньку між сторонами не досягнута,
то суд, враховуючи обставини справи,
матеріальне положення позивачки і
інтереси дитини, задовольняє позовні
вимоги позивачки про стягнення
аліментів в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 60, 212, 213, 224-226 ЦПК
України, ст.ст. 51, 56, 110-112, 113, 114, 180, 182, 183
Сімейного кодексу України, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 28.04.2011 року Відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану по місту Ізмаїл Ізмаїльського
міськрайонного управління юстиції
Одеської області, актовий запис № 160, що
мають одну неповнолітню дитину, -
розірвати.

Після розірвання шлюбу змінити
позивачці її шлюбне прізвище на
дошлюбне - «ОСОБА_1».

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, уродж.
м. Ізмаїл Одеської області на користь
ОСОБА_1 аліменти на утримання доньки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4
частини заробітку (доходу), але не менше
ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму
для дитини відповідного віку
щомісячно, починаючи з 24.02.2014р. до
ІНФОРМАЦІЯ_5., тобто до досягнення
повноліття донькою ОСОБА_3.

У зв'язку із обставинами, що склалися на
момент розірвання шлюбу, суд визначає,
що неповнолітня дитина - донька ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4, - залишається проживати із
матір'ю - ОСОБА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 243
грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 243 грн. 60 коп.
судового збору в дохід держави.

Згідно із ст. 367 ЦПК України, рішення
суду в частині стягнення аліментів на
утримання дитини підлягає негайному
виконанню - у межах суми платежу за один
місяць.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
В.І. Дудник