Справа №
Провадження № 2Є263/2828/2014
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 вересня 2014 року
Жовтневий районний суд міста Маріуполя
Донецької області у складі:
головуючого судді Соловйова О.Л.,
при секретарі Чертовій О.С.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Маріуполі справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ
спільного майна подружжя,-
23.07.2014 року позивачка звернулась до
Жовтневого районного суду м.Маріуполя
із позовом до відповідача про поділ
спільного майна подружжя, зазначивши,
що в період шлюбу, а саме: 24.12.1999 року
придбана 14/25 частки жилого будинку
АДРЕСА_1, що є спільною сумісною
власністю подружжя. Шлюб між сторонами
розірвано 21 березня 2011 року, після чого
позивачка залишилась проживати у
спірному будинку, а відповідач мешкає
окремо. Підтримуючи дружні стосунки
досягли згоди про виплату відповідачу
компенсації за частку у спільному
майні, але тривала хвороба позбавила
позивачку можливості виконати
зобов'язання через брак коштів. Просить
поновити строки звернення до суду та
провести поділ спільного майна
подружжя шляхом визнання права
власності на ? частку, що становить 7/25
частини будинку АДРЕСА_1
Позивачка надала заяву про розгляд
справи за її відсутності, на
задоволенні позовних вимог наполягала.
Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся у встановленому
Законом порядку. За згодою позивачки,
суд у відповідності до вимог ст.224 ЦПК
України, ухвалює заочне рішення по
справі.
Ознайомившись з обґрунтуванням
позовних вимог ОСОБА_1 та дослідивши
письмові матеріали справи, суд вважає,
що позов підлягає задоволенню за
Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1
перебували у зареєстрованого шлюбі з
25.10.1997 року по 21.03.2011 року. ( а.с.10,11)
За час сумісного шлюбу, на підставі
договору міни від 24.12.1999 року ОСОБА_2
набув прав власності на 14/25 долі
житлового будинку з надвірними
прибудовами, розташованого у АДРЕСА_1.
Відповідно до ч.2 ст.60 СК України
вважається, що кожна річ, набута за час
шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності подружжя.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 57 СК України особистою
приватною власністю дружини, чоловіка
є майно, набуте нею, ним за час шлюбу,
але за кошти, які належали їй, йому
Визначаючи правовий режим спірного
майна, суд приймає до уваги, що за
умовами вищезазначеного договору міни
ОСОБА_2 здійснив обмін однокімнатної
квартири АДРЕСА_2, належної йому на
підставі договору довічного утримання,
посвідченого Першою Маріупольської
р-ром №5-627., зареєстрованого в
Маріпуольському бюро технічної
обміні об'єктів нерухомого майна,
інвентаризаційна оцінка квартири
визначена на рівні 1 972 грн., а оцінка
долі жилого будинку 5 378 грн., тобто
майно набуте внаслідок договору міни
більш ніж в три рази перевищує вартість
майна, яке належало відповідачу на
праві особистої приватної власності.
Відповідно до частини першої статті 62
СК України якщо майно дружини, чоловіка
за час шлюбу істотно збільшилося у
своїй вартості внаслідок спільних
трудових чи грошових затрат або
затрат другого з подружжя, воно у разі
спору може бути визнане за рішенням
суду об'єктом права спільної сумісної
Доказів, які спростовували б
презумпцію спільності майна та
доводили існування обставин,
передбачених ст. 57 СК України,
відповідачем наведено не було. З огляду
на викладене, суд приходить до
висновку, що спірна частина будинку14/25
частки жилого будинку по АДРЕСА_1
придбана під час шлюбу, за спільні
кошти подружжя та є спільною сумісною
Згідно ст.ст. 60,70 СК України майно,
набуте подружжям за час шлюбу, належить
дружині та чоловікові на праві
спільної сумісної власності. У разі
поділу такого майна, частки майна
дружини та чоловіка є рівними, якщо
інше не визначено домовленістю між
ними або шлюбним договором.
Відповідно до ч. 1 ст. 69 СК України
дружина і чоловік мають право на поділ
майна, що належить їм на праві спільної
власності, незалежно від розірвання
Вирішуючи спір по суті, суд приходить
до висновку, що спірна частина будинку
є спільним майном подружжя, в якому
також має бути визнане за кожною зі
сторін право власності на зазначене
майно в рівних частках - по 1/2 його
частині без її поділу в натурі.
Звертаючись до суду поза строками
позовної давнини, позивачка послалась
на тяжке та тривале лікування, як
підставу для поновлення строків
звернення до суду.
Відповідно до представлених виписних
епікризів, позивачка перебувала на
стаціонарному лікуванні у МЛ №2
протягом з 22 березня по 05 квітня 2011
року, в Інституті невідкладної та
відновлювальної хірургії з 05 квітня 2011
року по 21 квітня 2011 року, після чого
продовжила лікування амбулаторно.
Вимогами ст.73 ЦПК України передбачено,
що у разі пропущення процесуальних
строків з поважних причин, суд поновлює
або продовжує строк за клопотанням
сторони або іншої особи.
З огляду н а викладені вимоги Закону,
суд вважає, що строк звернення
позивачки до суду підлягає поновленню
через тривалу хворобу позивачки, яка
унеможливила своєчасне звернення до
суду за захистом прав власності.
Керуючись ст. ст. 57, 60, 70, 71 СК України,
Постановою від 21.12.2007 року N 11 Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя», ст.ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 212-215, 218,228,
232 ЦПК України, суд,
Поновити ОСОБА_1 строк позовної давнини
звернення до суду з позовом про поділ
спільного майна подружжя.
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна,
що є спільною власністю подружжя,
Визнати 14/25 частки будинку,
розташованого по АДРЕСА_1 спільною
сумісною власністю ОСОБА_1 до ОСОБА_2.
Визнати за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на ідеальну
частку кожного з них по 1/2 частки 14/25
долі будинку, розташованого по АДРЕСА_1,
що складає по 7/25 долі кожному,
залишивши у їх спільній частковій
власності без реального поділу.
Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через Жовтневий
районний суд м. Маріуполя Донецької
області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя
О.Л. Соловйов