Справа №577/2394/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Гетьман В. В.Номер
провадження 22-ц/788/1318/14 Суддя-доповідач -
Хвостик С. Г. Категорія - 20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Хвостика С. Г.,

суддів - Левченко Т. А. , Собини О. І.

за участю секретаря - Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні Апеляційного
суду Сумської області апеляційну
скаргу ОСОБА_3

на рішення Конотопського
міськрайонного суду Сумської області
від 12 червня 2014 року

в цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3, треті особи: ОСОБА_5, відділ ДВС
Глухівського міськрайонного
управління юстиції, про стягнення
безпідставно набутих грошових коштів, -

в с т а
н о в и л а:

Рішенням Конотопського міськрайонного
суду Сумської області від 12 червня 2014
року задоволено позов ОСОБА_4.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 40000
грн. та понесені судові витрати в сумі
400 грн.

Вказане рішення суду відповідач
оскаржив в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3,
посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, неправильне застосування норм
матеріального та порушення норм
процесуального права, просить рішення
суду скасувати і ухвалити нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог.

В доводах апеляційної скарги
відповідача зазначається, що
оспорювані грошові кошти були отримані
ним від позивача в якості оплати по
договору купівлі-продажу автомобіля,
однак сам договір з вини позивача не
був укладений на підставі виданого на
його ім'я доручення, чого безпідставно
не врахував суд першої інстанції, хоча
він передав позивачу автомобіль. Крім
того, відповідач посилається на те, що
згідно виданої на ім'я позивача
довіреності той мав право зняти
автомобіль з реєстрації на ім'я
власника цього транспортного засобу
ОСОБА_5 і зареєструвати його на себе,
однак він також цього не зробив. До того
ж, як вказав відповідач, суд першої
інстанції не взяв до уваги, що
автомобіль тривалий час був у
користуванні позивача, однак при
стягненні на користь позивача грошових
коштів, отриманих відповідачем за
продаж автомобіля, не був врахований
знос автомобіля та оплата за його
використання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
позивача ОСОБА_4 і його представника
ОСОБА_6 про залишення рішення суду без
змін, представника відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_7 про задоволення апеляційної
скарги, дослідивши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що
за ОСОБА_5 на праві власності
зареєстрований автомобіль ВАЗ-210934, 2008
року випуску, реєстраційний номер
НОМЕР_1 (а.с.9).

Відповідно до нотаріально посвідченої
довіреності від 07 серпня 2009 року ОСОБА_5
уповноважила ОСОБА_3 користуватися та
розпоряджатися (продавати, здавати в
оренду фізичним чи юридичним особам
тощо) належним їй автомобілем (а.с.4).

Крім того, 06 серпня 2012 року ОСОБА_5
видала нотаріально посвідчену
довіреність на ім'я ОСОБА_4, якою
уповноважила останнього також
користуватися та розпоряджатися
(продавати, здавати в оренду фізичним
чи юридичним особам тощо) належним їй
автомобілем ВАЗ-210934, 2008 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1 (а.с.5).

У копії розписки від 06 серпня 2012 року,
яку суду надав позивач, зазначено, що
ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_4 грошові
кошти в сумі 40000 грн. за проданий йому на
підставі доручення від 07 серпня 2009 року
автомобіль ВАЗ-210934, 2008 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1, кошти
отримав у повному обсязі, претензій не
має (а.с.7).

Відповідно до копії розписки від 07
серпня 2009 року ОСОБА_5 також
підтвердила, що того дня вона отримала
від ОСОБА_3 40000 грн. за проданий йому
автомобіль ВАЗ - 210934, реєстраційний
номер НОМЕР_1 (а.с.6).

22 лютого 2014 року працівником ІДПС
взвода ДПС з ОСП № 1 в м. Глухові був
здійснений огляд та затримання
автомобіля ВАЗ-210934, 2008 року випуску,
реєстраційний номер НОМЕР_1, який
належить на праві власності ОСОБА_5 та
яким керував водій ОСОБА_4, про що був
складений протокол огляду та
затримання транспорту (а.с.10).

Також судом встановлено, що договір
купівлі-продажу спірного автомобіля
між сторонами не укладався.

Задовольняючи позов, тобто стягнувши з
відповідача на користь позивача 40000
грн., суд першої інстанції послався на
те, що вказані грошові кошти були
набуті ОСОБА_3 без достатньої правової
підстави, так як в установленому
законом порядку договір
купівлі-продажу цього транспортного
засобу між сторонами не укладався.

З таким висновком суду першої
інстанції колегії суддів погоджується,
виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Згідно з ч.3 ст.10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

Положеннями ст.ст. 238, 244 ЦК передбачено,
що довіреність не є правовим
оформленням переходу права власності
на автомобіль.

Відповідно до ч.4 ст.334 ЦК України якщо
договір про відчуження майна підлягає
державній реєстрації, право власності
у набувача виникає з моменту такої
реєстрації.

Статтею 34 Закону України «Про дорожній
рух» та Порядком державної реєстрації
(перереєстрації), зняття з обліку
автомобілів, автобусів, а також
самохідних машин, сконструйованих на
шасі автомобілів, мотоциклів усіх
типів, марок і моделей, причепів,
напівпричепів, мотоколясок, інших
прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів, затвердженим
Постановою Кабінету Міністрів України
від 07 вересня 1998 року № 1388,
встановлений обов'язок всіх власників
транспортних засобів здійснити
державну реєстрацію належних їм
транспортних засобів протягом десяти
діб після їх придбання.

Крім того, п.8 вказаного Порядку
державної реєстрації (перереєстрації),
зняття з обліку автомобілів, автобусів,
а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів, мотоколясок,
інших прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів передбачена
обов'язкова умова для реєстрації
транспортного засобу на нового
власника у зв'язку з відчуженням
(купівля-продаж) - це його попереднє
зняття з реєстрації в установленому
порядку з обліку в підрозділах
Державтоінспекції.

Вказані вимоги законодавства ні
сторонами, ні третьою особою ОСОБА_5
дотримані не були.

Як передбачено ч.1 ст.1212 ЦК України,
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов'язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Таким чином, з урахуванням вказаних
норм права та наявних в матеріалах
справи письмових доказів судом першої
інстанції правильно встановлено, що
ОСОБА_3 не був власником спірного
автомобіля, за довіреністю від
власника цього транспортного засобу
ОСОБА_5 він мав право ним
розпоряджатись в інтересах інших осіб,
однак цього не зробив, у зв'язку з чим
договір купівлі-продажу спірного
автомобіля не був укладений, отже,
грошові кошти за передачу автомобіля в
сумі 40000 грн. відповідач отримав від
позивача без достатніх правових
підстав, тобто набув безпідставно
кошти, тому повинен повернути всі кошти
позивачу.

Заперечення відповідача в апеляційній
скарзі стосовно того, що саме з вини
позивача не відбулось укладення
договору купівлі-продажу автомобіля,
за яким він, як власник, отримав від
покупця грошові кошти не заслуговують
на увагу колегії суддів, оскільки
власником спірного транспортного
засобу як на момент отримання від
позивача 40000 грн., так і на сьогоднішній
день, виходячи з матеріалів справи, є
ОСОБА_5, тому відповідач набув ті кошти
безпідставно.

Посилання в апеляційній скарзі на те,
що судом першої інстанції при
постановленні рішення про стягнення
всієї суми коштів не було враховано
ступінь зносу автомобіля, що довгий час
перебував у користуванні позивача
також не заслуговує на увагу колегії
суддів, оскільки вказане питання не
було предметом розгляду в суді першої
інстанції, зустрічні позовні вимоги
відповідач з приводу цього не
пред'являв та не надав належних і
допустимих доказів для підтвердження
своїх заперечень.

Інші доводи апеляційної скарги
висновків місцевого суду також не
спростовують, так як не містять
посилань на такі порушення, які могли б
бути підставою для зміни чи скасування
рішення суду.

За таких обставин, коли суд першої
інстанції ухвалив рішення з
дотриманням норм матеріального та
процесуального права, тому його
необхідно залишити без змін, отже,
апеляційну скаргу необхідно відхилити.

Керуючись ст.ст. 307 ч.1 п.1, 308, 314 ч.1 п.1, 315
ЦПК України, колегія суддів, -

у х в а л и
л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити, а
рішення Конотопського міськрайонного
суду Сумської області від 12 червня 2014
року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і з цього часу може
бути оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -