справа № 562/2999/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

"30" вересня 2014 р.

Здолбунівський районний суд
Рівненської області

у складі: головуючого судді
Кушніра О.Г.,

при секретарі
Парфенюк Т.А.

з участю позивача ОСОБА_1,

представника позивача-адвоката ОСОБА_2,

позивача ОСОБА_3

відповідача ОСОБА_4

його представника -адвоката ОСОБА_5,

відповідача ОСОБА_6

представника відповідача
ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Здолбунові
Рівненської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, ОСОБА_6, Півченської сільської
ради Здолбунівського району
Рівненської області про визнання
правочинів недійсними та визнання
права власності на частку в нерухомому
майні, -

в с т а н о в и в:

У поданій до суду заяві позивачі
ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_3 просять:

- визнати недійсним свідоцтво про право
власності б/н НОМЕР_2 від 27 лютого 2012
року, видане виконавчим комітетом
Півченської сільської ради
Здолбунівського району Рівненської
області на ім'я ОСОБА_9, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_8 року;

- визнати право власності на
будинковолодіння з надвірними
будівлями АДРЕСА_1 Здолбунівського
району Рівненської області за
колгоспним двором, у якому проживали
ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_9
ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 та
ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4;

- визнати за ОСОБА_1 право спільної
часткової власності на 1/3 частину
будинковолодіння по АДРЕСА_2
Здолбунівського району Рівненської
області, за ОСОБА_8 на ? частину та за
ОСОБА_3 на 1/6 частину указаного
будинковолодіння.

В обґрунтування своїх вимог позивачі
покликаються на те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_8
народилися та проживали по АДРЕСА_2
Здолбунівського району Рівненської
області. Указане будинковолодіння
відносилося до майна колгоспного
двору, членами якого станом на 15 квітня
1991 року крім них також були ОСОБА_10,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який помер ІНФОРМАЦІЯ_9
року, та ОСОБА_9, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_8 року, тому вони мають право
на частку в майні колгоспного двору по ?
частині, однак правовстановлюючих
документів не оформляли. Після смерті
ОСОБА_10 спадщину на належну йому ?
частку прийняла ОСОБА_9, ОСОБА_1 та
ОСОБА_3, тому частки власників майна
змінилися та стали відповідно ОСОБА_9 і
ОСОБА_1 по 1/3, а ОСОБА_3 - 1/12 частка. Після
смерті ІНФОРМАЦІЯ_8 року ОСОБА_9, на
належну їй частку будинковолодіння
також відкрилася спадщина, яку прийняв
за заповітом ОСОБА_11 та ОСОБА_3 як
непрацездатна (пенсіонер за віком) на
обов'язкову частку, тому останній
належить 1/6 частина спірного
будинковолодління. Про оформлення
права власності лише за ОСОБА_9
позивачам стало відомо у серпні 2013
року, а тому строків позовної давності
для захисту своїх прав не пропустили.

У судовому засіданні позивачі
підтримав позов повністю і по
аналогічних мотивах.

Відповідачі позовні вимоги не визнали,
пояснюючи тим, що на час припинення
існування колгоспного двору позивачі
ОСОБА_1, ОСОБА_8 та ОСОБА_3 у спірному
будинковолодінні не проживали та не є
членами колгоспного двору. Також не
враховано тих обставин, що по АДРЕСА_2
Здолбунівського району Рівненської
області з 1982 року зареєстрована
відповідач ОСОБА_6 та постійно
проживала з сином ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5
Згідно записів по господарської книги
за 2011-2015 роки власником спірного
будинку є ОСОБА_9, а тому оформлення за
нею право власності є правомірним,
просять у задоволені позову відмовити.

Заслухавши пояснення сторін, їх
представників, з'ясувавши обставини та
вивчивши матеріали справи, суд дійшов
наступних висновків.

Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості.

У судовому засіданні встановлено та
спірні правовідносини виникли у
зв'язку з оспорюванням права власності
на будинковолодіння по АДРЕСА_2
Здолбунівського району Рівненської
області, яке відповідно до витягу про
державну реєстрацію прав на підставі
свідоцтва б/н НОМЕР_2 від 27 лютого 2012
року, виданого виконавчим комітетом
Півченської сільської ради
Здолбунівського району Рівненської
області, належить на праві приватної
власності ОСОБА_9

З довідки виконкому Півченської
сільської ради Здолбунівського району
Рівненської області від 24 травня 2013
року вбачається, що станом на 15 квітня
1991 року господарство ОСОБА_9 по АДРЕСА_2
Здолбунівського району Рівненської
області вважалося колгоспним двором,
так як сім'я у складі ОСОБА_10 (чоловік),
ІНФОРМАЦІЯ_1, ОСОБА_9 (дружина) 1391 р.н.,
ОСОБА_1 (дочка) ІНФОРМАЦІЯ_3, ОСОБА_8
(внук) ІНФОРМАЦІЯ_4 працювала у
сільському господарстві, що
підтверджується погосподарською
книгою №8 за 1991-1995 роки, особовий
рахунок НОМЕР_3.

Відповідно до ст.120 ЦК УРСР /в редакції
1963 року/, діючого на час спірних
правовідносин, майно колгоспного двору
належить його членам на праві сумісної
власності (стаття 112 цього Кодексу).

Розмір частки члена двору згідно ч.2
ст.123 ЦК УРСР встановлюється виходячи з
рівності часток усіх членів двору,
включаючи неповнолітніх і
непрацездатних.

З погосподарчих книг №3 та №6
Півченської сільської ради
Здолбунівського району Рівненської
області вбачається, що ОСОБА_6 та її син
ОСОБА_11 проживали АДРЕСА_3 з 1983 року,
хоча зареєстровані у спірному
будинковолодінні.

А тому суд погоджується з доводами
позивачів про те, що на час припинення
колгоспного двору по АДРЕСА_2
Здолбунівського району Рівненської
області станом на 15 квітня 1991 року її
членами були ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3
та ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_4 та їх частка
двору становила по ? частини кожного.

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_10
останній помер ІНФОРМАЦІЯ_10 року в
с.Суйми Здолбунівського району
Рівненської області та після його
смерті відкрилася спадщина, зокрема, на
належну йому ? частку спірного майна.

Після смерті ОСОБА_10 відповідно до
положень ст.549 ЦК УРСР, ст.ст.34, 35, 38
Закону України "Про нотаріат", діючими
на час виникнення вказаних
правовідносин, шляхом вступу в
управління та володіння спадкове майно
прийняли позивач ОСОБА_1 (дочка),
дружина спадкодавця ОСОБА_9, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_8 року, та
відповідач ОСОБА_6 (дочка) у рівних
частинах (по 1/12 частці) як спадкоємці
першої черги за законом (ст.529 ЦК УРСР).

Указані обставини підтверджуються
матеріалами справи та показаннями
допитаних у судовому засіданні
свідків.

А тому частка позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_9
у спірному майні, з урахуванням
прийнятої у порядку спадкування після
смерті ОСОБА_10 1/12 частки, становить по
1/3 частині.

Доказів прийняття спадщини після
смерті батька - ОСОБА_10, а також
прийняття обов'язкової частки у
спадщини після смерті матері ОСОБА_9,
якій належить 1/3 частини спірного
будинковолодіння) чи відмови нотаріуса
в оформленні її частки позивачем
ОСОБА_3 суду не представлено.

Згідно виписки з погосподарської книги
№7 особовий рахунок НОМЕР_4
будинковолодіння по АДРЕСА_2
Здолбунівського району Рівненської
області рахується за ОСОБА_9

Відповідно до положень ст.561 ЦК України
(в редакції 1963 року) свідоцтво про право
на спадщину видається спадкодавцям за
законом після закінчення шести місяців
з дня відкриття спадщини.

З роз'яснень, які містяться в п.27
постанови Пленуму Верховного Суду
України №7 від 30 травня 2008 року «Про
судову практику у справах про
спадкування» отримання спадкоємцем,
який прийняв спадщину, свідоцтва про
право на спадщину є правом, а не
обов'язком спадкоємця.

Щодо порушення майнових прав, а саме
про оформлення 27 лютого 2012 року права
власності на спірне майно -
будинковолодіння по АДРЕСА_2
Здолбунівського району Рівненської
області, за померлою ОСОБА_9 без
урахування належності на праві
власності частки у цьому майні інших
осіб, позивачам стало відомо у серпні
2013 року.

За вказаних обставин, суд погоджується
з доводами позивачів, що трирічний
строк позовної давності, у межах якого
можна звернутися до суду з вимогою про
захист свого порушеного права, не
сплив.

Способи захист цивільних прав та
інтересів визначені ст.16 ЦК України
(вичерпний перелік), зокрема визнання
незаконними рішення, дії чи
бездіяльність органу місцевого
самоврядування , їхніх посадових і
службових осіб, а також у спосіб, що
встановлений договором або законом.

Свідоцтво про право власності №б/н
серії НОМЕР_2 від 27 лютого 2012 року,
видане виконавчим комітетом
Півченської сільської ради
Здолбунівського району Рівненської
області на ім'я ОСОБА_9, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_8 року, є похідним від
прийнятого органом місцевого
самоврядуванням рішення, яке не є
предметом судового розгляду.

Ураховуючи встановлені по справі
обставин належності померлій ОСОБА_9 1/3
частини спірного майна та припинення
існування колгоспного двору, підстави
для задоволення вимог позивачів про
визнання указаного вище свідоцтва
недійсним та визнання спірного майна
за колгоспним двором відсутні та у їх
задоволені слід відмовити.

Таким чином, суд дійшов висновку, що
позовні вимоги позивачів підлягають
частковому задоволенню.

У зв'язку з частковим задоволенням
вимог відповідно до положень ст.88 ЦПК
України на користь позивачів підлягає
стягненню з відповідачів солідарно
понесені ними судові витрати у розмірі
152 грн. 94 коп.

На підставі викладеного та керуючись
ст.ст.10, 11, 56-60, 213-215 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_8, ОСОБА_3 задоволити
частково.

Визнати за ОСОБА_1 (реєстраційний номер
облікової картки платника податків
НОМЕР_1) право спільної часткової
власності на 1/3 частину
будинковолодіння по АДРЕСА_4

Визнати за ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_7 право
спільної часткової власності на 1/4
частину будинковолодіння по АДРЕСА_4

Стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_6, Півченської
сільської ради Здолбунівського району
Рівненської області солідарно на
користь ОСОБА_1 та ОСОБА_8 понесені ними
витрати в сумі 152 (сто п'ятдесят дві) грн.
94 (дев'яносто чотири) коп.

У решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Рівненської області
шляхом подачі через Здолбунівський
районний суд Рівненської області
апеляційної скарги протягом 10 /десяти/
днів з дня проголошення рішення, а
особами, які не були присутні під час
проголошення судового рішення у той же
строк із дня отримання копії рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Текст повного рішення виготовлено 03
жовтня 2014 року.

Суддя: