Справа №583/2973/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Плотникова Н. Б.Номер
провадження 22-ц/788/1706/14 Суддя-доповідач -
Дубровна В. В. Категорія - 63
УХВАЛА

30 вересня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Дубровної В. В.,

суддів - Криворотенка В. І. , Сибільової
Л. О.

за участю секретаря судового засідання
- Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3

на ухвалу Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 20 серпня 2014
року про повернення позовної заяви
позивачеві

у цивільній справі за заявою ОСОБА_3,
заінтересовані особи: Виконавчий
комітет Охтирської міської ради
Сумської області, Охтирський
міськрайонний сектор Управління
державної міграційної служби України в
Сумській області,

про визнання ОСОБА_4 недієздатним,
встановлення опіки та призначення
опікуна,

в с т а н о в
и л а:

Ухвалою Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 20 серпня 2014
року заява ОСОБА_3 про визнання ОСОБА_4
недієздатним, встановлення опіки та
призначення опікуна - повернута
заявниці для подання за підсудністю до
належного суду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати ухвалу місцевого суду та
направити справу для подальшого
розгляду до суду першої інстанції.

При цьому зазначає, що в ситуації, що
склалася, простежується наявність
іноземного елемента, а тому, в даному
випадку необхідне застосування права
України в сфері визначення
недієздатності особи. Вважає, що в
даному випадку доцільне було
застосування положень ч.3 ст.24 Закону
України «Про міжнародне приватне
право», що стосовно особи, яка
перебуває під опікою (піклуванням),
проживає в Україні, застосовується
право України, якщо воно є більш
сприятливим для цієї особи, чого судом
першої інстанції зроблено не було.
Вважає за можливе визнати
розповсюдження юрисдикції
нормативних актів України до даного
питання визнання фізичної особи
громадянина Російської Федерації
недієздатним та встановлення над ним
опікуна.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши ухвалу в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а ухвала суду - залишенню
без змін.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суд
першої інстанції виходив з того, що
заявниця, та особа, яку вона просить
визнати недієздатною, є громадянами
Російської Федерації, а тому, дана
справа не може розглядатись судом
України.

Колегія суддів погоджується з таким
висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.122 ЦПК України суддя
відкриває провадження у цивільній
справі не інакше як на підставі заяви,
поданої і оформленої в порядку,
встановленому цим кодексом.

В силу ч.1, 2 ст.2 ЦПК України цивільне
судочинство здійснюється відповідно
до Конституції України, цього Кодексу
та Закону України «Про міжнародне
приватне право». Якщо міжнародним
договором, згода на обов'язковість
якого надана Верховною Радою України,
передбачено інші правила, ніж
встановлені цим Кодексом,
застосовуються правила міжнародного
договору.

Згідно зі ст.410 ЦПК України, ч.1 ст.73
Закону України «Про міжнародне
приватне право» від 23 червня 2005 року
іноземці, особи без громадянства,
іноземні юридичні особи, іноземні
держави (їх органи та посадові особи) та
міжнародні організації мають право
звертатися до судів України для
захисту своїх прав, свобод чи
інтересів.

В силу ст.414 ЦПК України підсудність
судам України цивільних справ з
іноземним елементом визначається цим
кодексом, законом або міжнародним
договором, згода на обов'язковість
якого надана Верховною Радою України.

Згідно ст.16 Закону України «Про
міжнародне приватне право» особистим
законом фізичної особи вважається
право держави, громадянином якої вона
є.

Згідно ст.17 цього ж Закону виникнення і
припинення цивільної правоздатності
фізичної особи визначається її
особистим законом. Іноземці та особи
без громадянства мають цивільну
правоздатність в Україні нарівні з
громадянами України, крім випадків,
передбачених законом або міжнародними
договорами України.

Відповідно до положень ст.18 Закону
України «Про міжнародне приватне
право» цивільна дієздатність фізичної
особи визначається її особистим
законом. Цивільна дієздатність
фізичної особи щодо правочинів та
зобов'язань, що виникають внаслідок
завдання шкоди, може визначатися також
правом держави місця вчинення
правочинів або виникнення зобов'язань
у зв'язку із завданням шкоди, якщо інше
не передбачено законом.

2. Підстави та правові наслідки
визнання фізичної особи недієздатною
або обмеження цивільної дієздатності
фізичної особи регулюються особистим
законом цієї особи.

Як передбачено ст.24 вищезгаданого
Закону встановлення і скасування опіки
та піклування над малолітніми,
неповнолітніми, недієздатними особами,
особами, цивільна дієздатність яких
обмежена, регулюються особистим
законом підопічного.

2. Обов'язок опікуна (піклувальника)
прийняти опікунство (піклування)
визначається особистим законом особи,
яка призначається опікуном
(піклувальником).

3. Відносини між опікуном
(піклувальником) та особою, яка
перебуває під опікою (піклуванням),
визначаються правом держави, орган
якої призначив опікуна (піклувальника).
Якщо особа, яка перебуває під опікою
(піклуванням), проживає в Україні,
застосовується право України, якщо
воно є більш сприятливим для цієї
особи.

4. Опіка (піклування), встановлена над
громадянами України, які проживають за
межами України, визнається дійсною в
Україні, якщо проти встановлення опіки
(піклування) або проти її визнання
немає законних заперечень відповідної
консульської установи або
дипломатичного представництва
України.

5. Щодо особи, яка не є громадянином
України і перебуває в Україні, або її
майна, що знаходиться на території
України, у разі потреби в інтересах
опіки чи піклування можуть бути вжиті
заходи для захисту прав та охорони
майна відповідно до права України. Про
це невідкладно сповіщається
дипломатичне представництво або
консульська установа держави,
громадянином якої є відповідна особа.

Згідно ч.1 ст. 75 Закону України "Про
міжнародне приватне право" підсудність
судам України справ з іноземним
елементом визначається на момент
відкриття провадження у справі,
незважаючи на те, що в ході провадження
у справі підстави для такої
підсудності відпали або змінилися,
крім випадків, передбачених у статті 76
цього Закону.

Статтею 76 Закону визначені
підстави визначення підсудності справ
судами України. Зокрема, в ній наведені
випадки, коли суди можуть приймати до
свого провадження і розглядати
будь-які справи з іноземним елементом.
До зазначеного переліку не віднесенні
справи окремого провадження про
визнання недієздатними та
встановлення опіки.

У відповідності зі ст. 76 ч.1 п. 9
Закону України "Про міжнародне
приватне право" суди України можуть
приймати до свого провадження і
розглядати будь-які справи з іноземним
елементом у таких випадках, якщо справа
окремого провадження стосується
особистого статусу або дієздатності
агромадянина України.

Відповідно до ст.1 Конвенції про
правову допомогу і правові відносини у
цивільних, сімейних і кримінальних
справах укладеної державами-членами
Співдружності Незалежних Держав у м.
Мінську 22 січня 1993 року, громадяни
кожної з Договірних Сторін
користуються на територіях всіх інших
Договірних Сторін у відношенні своїх
особистих і майнових прав таким же
правовим захистом, як і власні
громадяни цієї Договірної Сторони, та
вправі пред'являти позови і
здійснювати інші процесуальні дії на
тих же умовах, що і громадяни цієї
Договірної Сторони. Положення цієї
Конвенції застосовуються також до
юридичних осіб, створених відповідно
до законодавства Договірних Сторін.

Згідно статті 24 Конвенції по справах
про визнання особи обмежено
дієздатною або недієздатною, за
винятком випадків, передбачених
пунктами 2 і 3 цієї статті, компетентний
суд Договірної Сторони, громадянином
якої є ця особа.

У випадку, якщо суду однієї
Договірної Сторони стануть відомі
підстави визнання обмежено
дієздатною або недієздатною
проживаючої на її території особи,
що є громадянином іншої Договірної
Сторони, він повідомить про це суд
Договірної Сторони, громадянином якої
є дана особа.

Якщо суд Договірної Сторони, що був
повідомлений про підстави для
визнання обмежено дієздатною або
недієздатною, протягом трьох місяців
не почне справу або не повідомить свою
думку, справа про визнання обмежено
дієздатною або недієздатною буде
розглядати суд тієї Договірної
Сторони, на території якої цей

громадянин має місце проживання.
Рішення про визнання особи обмежено
дієздатною або недієздатною
спрямовується компетентному суду
Договірної Сторони, громадянином якої
є ця особа.

Положення пунктів 1-3 цієї статті
застосовуються відповідно і до
відновлення дієздатності.

Згідно зі статтею 33 Конвенції
встановлення або скасування опіки і
піклування провадиться за
законодавством Договірної Сторони,
громадянином якої є особа, у відношенні
якого встановлюється або
скасовується опіка або піклування.

Правовідносини між опікуном або
піклувальником і особою, що
знаходиться під опікою або
піклуванням, регулюються
законодавством Договірної Сторони,
установа якої призначила опікуна або
піклувальника.

Обов'язок прийняти опікунство або
піклування встановлюється
законодавством Договірної Сторони,
громадянином якої є особа,
призначувана опікуном або
піклувальником. Опікуном або
піклувальником особи, що є
громадянином однієї Договірної
Сторони, може бути призначений
громадянин іншої Договірної Сторони,
якщо він проживає на території
Сторони, де буде здійснюватися опіка
або піклування.

Відповідно до положень статті 34
Конвенції, по справах про встановлення
або скасування опіки і піклування
компетентні установи Договірної
Сторони, громадянином якої є особа, у
відношенні якого встановлюється або
скасовується опіка або піклування,
якщо інше не встановлено цією
Конвенцією.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про
правовий статус іноземців та осіб без
громадянства» іноземець це особа, яка
не перебуває у громадянстві України і є
громадянином (підданим) іншої держави
або держав.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка станиці
Підгорне Підгорненського району
Воронежської області Російської
Федерації, мешканка м. Охтирка Сумської
області, АДРЕСА_1 звернулася до суду з
заявою про визнання недієздатним,
встановлення опіки і призначення її в
якості опікуна над чоловіком ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця м.Нижній Тагіл
Свердловської області Російської
Федерації, мешканцем АДРЕСА_1. Вони є
громадянами Росії.

Згідно повідомлення Охтирського МС
УДМС України в Сумській області від 20
серпня 2014 року ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованими
та знятими з реєстраційного обліку - не
значаться.

З огляду на викладене у суду першої
інстанції були вісі необхідні підстави
для постановлення ухвали про
повернення заяви.

В апеляційній скарзі не наведені
обставини та докази, які б ставили під
сумнів законність ухвали місцевого
суду.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про порушення
судом норм процесуального права при
постановленні оспорюваної ухвали.

Таким чином, на думку колегії суддів,
ухвала місцевого суду є законною та
обґрунтованою, підстав для її
скасування не вбачається.

У відповідності до ч.2 ст.307 ЦПК України
за наслідками розгляду скарги на
ухвалу суду першої інстанції
апеляційний суд має право постановити
ухвалу про відхилення апеляційної
скарги і залишення ухвали без змін.

У відповідності до ст. 312 ЦПК України
розглядаючи скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
відхиляє скаргу і залишає ухвалу без
змін, якщо судом першої інстанції
постановлено ухвалу з додержанням
вимог закону.

Керуючись ст.ст. 307 ч.2 п.1, 312 ч.1п.1, 313, 314
ч.1п.4, 315 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л
и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Ухвалу Охтирського міськрайонного
суду Сумської області від 20 серпня 2014
року в даній справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, з цього часу протягом
двадцяти днів може бути оскаржена у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду з розгляду
цивільних і кримінальних справ.

Головуючий -

Судді -