У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого: Олійник А.С.,

суддів: Амеліна В.І., Дербенцевої Т.П.,

Карпенко С.О., Парінової І.К.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю
«Аква-Ленд-Луганськ» до ОСОБА_3 про
визнання незаконними дій із
самовільного підключення до
електричної мережі та усунення
перешкод у користуванні майном за
касаційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Артемівського районного суду м.
Луганська від 17 червня 2013 року та
рішення апеляційного суду Луганської
області від 21 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

У березні 2013 року Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Аква-Ленд-Луганськ» звернулось до
суду з позовом, який згодом уточнило, і
остаточно просило визнати незаконними
дії ОСОБА_3 із самовільного підключення
до електричної мережі, за допомогою
якої здійснюється електропостачання
культурно-оздоровчого комплексу по
вул. Українській, 11 у м. Луганську, що
належить Товариству з обмеженою
відповідальністю «Аква-Ленд-Луганськ»,
та усунути перешкоди у користуванні
майном шляхом зобов'язання ОСОБА_3
здійснити відключення від цієї
електричної мережі.

Свої вимоги обґрунтувало тим, що ОСОБА_3
незаконно підключився до
електромережі, яку використовує
позивач на підставі укладеного з
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання» договору, у
двох місцях - на в'їзді на територію
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Аква-Ленд-Луганськ»
та біля будівлі «Медпункт», - чим чинить
позивачеві перешкоди у користуванні
майном.

Рішенням Артемівського районного
суду м. Луганська від 17 червня 2013 року
позов задоволено.

Визнано незаконними дії ОСОБА_3 із
самовільного підключення до
електричної мережі, за допомогою якої
здійснюється електропостачання
культурно-оздоровчого комплексу по
вул. Українській, 11 у м. Луганську, що
належить Товариству з обмеженою
відповідальністю «Аква-Ленд-Луганськ»,
та зобов'язано ОСОБА_3 усунути
перешкоди в користуванні майном шляхом
відключення від електричної мережі.

Вирішено питання щодо розподілу
судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Луганської
області від 21 жовтня 2013 року рішення
Артемівського районного суду м.
Луганська від 17 червня 2013 року в
частині визнання незаконними дій
ОСОБА_3 із самовільного підключення до
електричної мережі скасовано та
ухвалено в цій частині нове рішення про
відмову у задоволенні позову.

У іншій частині рішення залишено без
змін.

У касаційній скарзі заявник просить
скасувати рішення Артемівського
районного суду м. Луганська від 17
червня 2013 року та рішення апеляційного
суду Луганської області від 21 жовтня
2013 року в частині зобов'язання ОСОБА_3
усунути Товариству з обмеженою
відповідальністю «Аква-Ленд-Луганськ»
перешкоди в користуванні майном шляхом
відключення від електричної мережі,
справу в цій частині направити на
новий розгляд до суду першої інстанції,
мотивуючи свої вимоги порушенням
судами попередніх інстанцій норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

У іншій частині рішення судів
попередніх інстанцій не оскаржено і
підстав перевіряти їх законність і
обґрунтованість у цій частині у суду
касаційної інстанції немає.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи касаційної скарги,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ дійшла висновку, що касаційна
скарга підлягає відхиленню.

Задовольняючи позов у частині позовних
вимог про зобовґязання усунути
перешкоди у користуванні майном шляхом
відключення від електричної мережі,
суд першої інстанції, з висновками
якого погодився суд апеляційної
інстанції, виходив з того, що позивач,
купуючи електроенергію у Товариства з
обмеженою відповідальності «Луганське
енергетичне об'єднання», набуває її у
власність, а відповідач перешкоджає
позивачеві у здійсненні права
користування нею, товариство має право
вимагати від відповідача усунення
перешкод у здійсненні права
користування та розпорядження.

Такі висновки ґрунтуються на фактичних
обставинах, встановлених судами, і
відповідають вимогам закону.

Судами встановлено, що на підставі
свідоцтва про право власності від 12
березня 2009 року Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Аква-Ленд-Луганськ» є власником
культурно-оздоровчого комплексу по
вул. Українській, 11 у м. Луганську.

23 березня 2011 року між Товариством з
обмеженою відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання» та Товариством
з обмеженою відповідальністю
«Аква-Ленд-Луганськ» укладено договір
про постачання електричної енергії, за
умовами якого останнє отримує
електричну енергію та здійснює оплату
за її використання.

Відповідно до п. 8.1.2 зазначеного
договору позивач має право передати
електричну енергію субспоживачам,
перелік яких визначається у додатку
«Відомості про розрахункові засоби
обліку електричної енергії інших
суб'єктів господарювання», проте
укладений договір відомостей про
субспоживачів не містить.

ОСОБА_3 є власником розважального
комплексу «ІНФОРМАЦІЯ_1» по
АДРЕСА_1.

Судами встановлено, що Товариство з
обмеженою відповідальністю
«Аква-Ленд-Луганськ» отримує
електричну енергію з належної йому
підстанції, має внутрішні лічильники
обліку споживання електричної енергії.
Розважальний комплекс «ІНФОРМАЦІЯ_1»,
який належить ОСОБА_3, не має власної
підстанції, лічильників обліку
електричної енергії; доказів про
здійснення оплати за спожиту ним
електричну енергію та про укладення
договору про постачання електричної
енергії з Товариством з обмеженою
відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання» відповідач не
надав.

Відповідно до ст. 317 ЦК України
власникові належать права володіння,
користування та розпорядження своїм
майном.

Стаття 319 ЦК України визначає, що
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Згідно із ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження майном.

Оскільки судами встановлено, що ОСОБА_3
своєю відмовою відключитися від
електричної мережі, що належить
позивачу, незаконно створює перешкоди
останньому у користуванні його майном -
електричною енергією, яку позивач
отримує на підставі укладеного з
Товариством з обмеженою
відповідальністю «Луганське
енергетичне об'єднання» договору про
постачання електричної енергії та
проводить оплату за її користування,
суди дійшли правильного висновку про
виникнення у позивача права з
визначених ст. 391 ЦК України підстав
вимагати усунення перешкод у
користуванні своїм майном.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

За змістом ч. 1 ст. 335 ЦПК України суд
касаційної інстанції не може
встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні судів першої та
апеляційної інстанції чи відкинуті
ними, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу та про перевагу
одних доказів над іншими.

Відповідно до ч. 1 ст. 337 ЦПК України суд
касаційної інстанції відхиляє
касаційну скаргу, якщо визнає, що
рішення ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позовні вимоги у частині
зобов'язання ОСОБА_3 усунути Товариству
з обмеженою відповідальністю
«Аква-Ленд-Луганськ» перешкоди в
користуванні майном шляхом
відключення від електричної мережі,
суд першої інстанції, з висновками
якого погодився й суд апеляційної
інстанції, дослідивши докази у справі,
дав їм належну оцінку і, з урахуванням
встановлених обставин справи та вимог
ст. ст. 10, 60 ЦПК України, обґрунтовано
дійшов висновку про наявність у
позивача права вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав вважати, що при розгляді справи
судами допущено неправильне
застосування норм матеріального права
або порушення норм процесуального
права, які призвели до неправильного
вирішення спору у цій частині, оскільки
висновків судів попередніх інстанцій
не спростовують і зводяться до
переоцінки доказів, їх належності та
допустимості, проте, в силу ст. 335 ЦПК
України, суд касаційної інстанції не
вправі встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Судами на основі об'єктивної оцінки
наданих сторонами доказів повно
встановлено фактичні обставини справи
та вірно застосовано норми
матеріального права.

Керуючись ст. ст. 336, 337, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Артемівського районного суду
м. Луганська від 17 червня 2013 року та
рішення апеляційного суду Луганської
області від 21 жовтня 2013 року в частині
зобов'язання ОСОБА_3 усунути Товариству
з обмеженою відповідальністю
«Аква-Ленд-Луганськ» перешкоди в
користуванні майном шляхом
відключення від електричної мережі
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
А.С.Олійник

Судді:
В.І.Амелін

Т.П.Дербенцева

С.О.Карпенко

І.К.Парінова