справа № 462/2165/13-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2014 року
Залізничний районний суд міста Львова

в складі: головуючого – судді -
Галайко Н.М.

при секретарі с/з -
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Львові скаргу
ОСОБА_2 про визнання дій державного
виконавця ВДВС Яворівського РУЮ ОСОБА_3
неправомірними та скасування
постанови про накладення арешту, -

в с т а н о в и в:

Заявник ФОП ОСОБА_2 звернулося до суду
із скаргою, в якій просить визнати дії
державного виконавця ВДВС
Яворівського РУЮ ОСОБА_3 щодо винесення
постанови від 02.04.2014 року про
накладення арешту на всі кошти, що
містяться на рахунках СПД фізичної
особи підприємця ОСОБА_2 (р/р 3139,
МФО 325321, в ЗГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» м.
Львів; р/р 7854, МФО 325321, в ЗГРУ ПАТ КБ
«Приватбанк» м. Львів; скасувати
постанову від 02.04.2014 року винесену
державним виконавцем Карп’як А.В. про
накладення арешту на всі кошти, що
містяться на рахунках: р/р 3139, МФО
325321, в ЗГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» м. Львів;
р/р 7854, МФО 325321, в ЗГРУ ПАТ КБ
«Приватбанк» м. Львів, які належать СПД
фізичній особі підприємцю ОСОБА_2;
зобов’язати відповідача повідомити
ЗГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» м. Львів про
скасування постанови від 02.04.2014 року
про накладення арешту на всі кошти які
містяться на рахунках СПД фізичної
особи підприємця ОСОБА_2; зобов’язати
відповідача повідомити суд про
виконання ухвали суду не пізніше
місячного строку з моменту отримання;
судові витрати покласти на
відповідача.

В обґрунтування скарги посилається на
те, що Державним виконавцем ВДВС
Яворівського РУЮ ОСОБА_3 26.03.2014 року
відкрито виконавче провадження ВП №
42695165 за виконавчим листом від 02.12.2013
року № 462/2165/13-ц виданим Залізничним
районним судом м. Львова про стягнення
заборгованості з фізичної особи ОСОБА_2
в користь ОСОБА_4 02.04.2014 року державним
виконавцем винесено постанову про
арешт на всі кошти, що містяться на
рахунках: р/р 3139, р/р 854, МФО
325321 в ЗГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» м. Львів
та належать фізичній особі ОСОБА_2
Проте, скаржник зазначає, що
розрахункові рахунки р/р 3139, р/р
854, МФО 325321 в ЗГРУ ПАТ КБ
«Приватбанк» м. Львів належать
суб’єкту господарювання фізичній
особі підприємцю – ОСОБА_2 статус якої
врегульований спеціальним законом і є
відмінним від учасника цивільних
правовідносин – фізичної особи, яка є
боржником згідно виконавчого листа.
Зважаючи на те, що відповідальність
фізичної особи підприємця за борги
фізичної особи законом не передбачено
державний виконавець по виконавчому
провадженню по стягненню з фізичної
особи боргу не мав права накладати
арешт на кошти на рахунках які належать
фізичній особі – приватному
підприємцю. Дії державного виконавця
призвели д о неможливості проведення
господарської діяльності СПД фізичною
особою підприємцем ОСОБА_2,
унеможливило сплату податків, зборів,
отримувати від своєї діяльності
прибуток після сплати всіх
обов’язкових платежів, позбавило
фізичну особу ОСОБА_5 роботи, засобів
для існування та можливості погашення
боргу. Крім цього державним виконавцем
не виносилася постанова про стягнення
на доходи боржника, отже дії державного
виконавця є неправомірними. На
підставі наведеного скаржник просить
суд його скаргу задоволити.

Боржник у судове засідання не
з’явився, хоча був належним чином
повідомлений про час та місце слухання
справи.

У судовому засіданні представник
стягувача не з’явився, однак скерував
на адресу суду письмові заперечення, в
яких проти задоволення скарги
заперечив та пояснив, що відповідно до
Закону України «Про виконавче
провадження» заходами примусового
виконання рішення, зокрема, є звернення
стягнення на кошти та інше майно
(майнові права) боржника, у тому числі
якщо вони перебувають в інших осіб або
належать боржникові від інших осіб.
Крім цього згідно Інструкції про
проведення виконавчих дій,
затвердженою наказом Мінюсту України
№ 74/5 від 15.12.1999 року за наявності даних
про кошти та інші цінності боржника, що
знаходяться на рахунках і вкладах та на
зберіганні в банках чи інших кредитних
установах, на них накладається арешт,
про що виноситься постанова державного
виконавця.

Представник суб'єкта оскарження в
судове засідання не з’явився, належним
чином був повідомлений про час, даті та
місце розгляду справи.

У зв'язку з неявкою сторін в судове
засідання згідно ст. 197 ЦПК
України фіксування судового процесу
за допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши зібрані по справі докази,
суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 383 ЦПК України
учасники виконавчого провадження та
особи, які залучаються до проведення
виконавчих дій, мають право звернутись
до суду із скаргою, якщо вважають, що
рішеннями, дією чи бездіяльністю
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судового
рішення, ухваленого відповідно до
цього Кодексу, порушено їх права чи
свободи.

Статтею 14 ЦПК України передбачено, що
судові рішення, які набрали законної
сили, обов'язкові для всіх органів
державної влади і органів місцевого
самоврядування, підприємств, установ,
організацій, посадових чи службових
осіб та громадян і підлягають
виконанню на всій території України.

Закон України „Про виконавче
провадження" визначає умови і порядок
виконання рішень судів та інших
органів, що відповідно до закону
підлягають примусовому виконанню у
разі невиконання їх у добровільному
порядку.

Відповідно до ст. 11 Закону України “Про
виконавче провадження” державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до ч.1 ст. 82 Закону
України "Про виконавче провадження",
рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця та інших
посадових осіб державної виконавчої
служби можуть бути оскаржені
стягувачем та іншими учасниками
виконавчого провадження (крім
боржника) до начальника відділу, якому
безпосередньо підпорядкований
державний виконавець, або до керівника
відповідного органу державної
виконавчої служби вищого рівня чи до
суду.

Зі ст. 32 Закону України “Про виконавче
провадження” вбачається, що заходами
примусового виконання рішень є: 1)
звернення стягнення на кошти та інше
майно (майнові права) боржника, у тому
числі якщо вони перебувають в інших
осіб або належать боржникові від інших
осіб; 2) звернення стягнення на
заробітну плату (заробіток), доходи,
пенсію, стипендію боржника; 3) вилучення
в боржника і передача стягувачу певних
предметів, зазначених у рішенні; 4) інші
заходи, передбачені рішенням.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону України
«Про виконавче провадження» звернення
стягнення на майно боржника полягає в
його арешті, вилученні та примусовій
реалізації.

Суд критично оцінює покликання
представника скаржника на те, що
державний виконавець по виконавчому
провадженню не мав права накладати
арешт на кошти на рахунках, які
належать ФОП ОСОБА_2, виходячи з того, що
предметом спору є відшкодування
вартості отриманого за нікчемним
договором оренди.

Як вбачається із матеріалів цивільної
справи (а.с. 12) договір оренди
приміщення укладався саме між ОСОБА_6
та ФОП ОСОБА_2.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 ЦК України
фізична особа - підприємець відповідає
за зобов'язаннями, пов'язаними з
підприємницькою діяльністю, усім
своїм майном, крім майна, на яке згідно
із законом не може бути звернено
стягнення.

На підставі вищенаведеного суд
приходить до переконання, що заявлені у
скарзі вимоги не є підставними та не
підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 14, 383-387 ЦПК України,
ст.ст.11, 32, 52, 82, Законом України „Про
виконавче провадження»,

у х в а л и в:

У задоволенні скарги ОСОБА_2 про
визнання дій державного виконавця ВДВС
Яворівського РУЮ ОСОБА_3
неправомірними та скасування
постанови про накладення арешту –
відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п’яти з днів з дня її проголошення до
апеляційного суду Львівської області.
У разі якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.  Суддя
(підпис)

З оригіналом згідно.

Суддя Галайко
Н.М.