Справа № 360/721/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2014 року
Бородянський
районний суд

Київської області в складі: головуючої
- судді Міланіч А.М.

при секретарі -
Хоменко О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в АДРЕСА_6
цивільну справу за позовом прокуратури
Бородянського району Київської
області в інтересах неповнолітніх
дітей-сиріт ОСОБА_1 і ОСОБА_2 до
Бородянської селищної ради Київської
області, ОСОБА_3, треті особи -
Комунальне підприємство Бородянської
селищної ради «Бородянське управління
житлово-комунального господарства»,
служба у справах дітей, сім'ї та молоді
Бородянської РДА, ОСОБА_4, Реєстраційна
служба Бородянського районного
управління юстиції, про визнання
свідоцтва на право власності на житло
недійсним та закріплення житла за
дітьми-сиротами,

в с т а н о в и в :

В квітні 2014 року Прокурор
Бородянського району звернувся до суду
з вказаним позовом в інтересах
неповнолітніх дітей-сиріт ОСОБА_1 і
ОСОБА_2, мотивуючи свої вимоги тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_5, яка до
моменту смерті проживала в АДРЕСА_4
разом зі своїми неповнолітніми дітьми:
дочкою ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, та сином
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3.

Після смерті ОСОБА_5 дітей забрав до
себе в АДРЕСА_5 їх родич ОСОБА_4, який за
рішенням Макарівської РДА від 13 травня
2013 року був призначений їх опікуном.

Рішенням виконкому Бородянської
селищної ради від 6 березня 2012 року №
37/04 квартиру АДРЕСА_1 було передано у
приватну власність відповідачу ОСОБА_3
та його дружині ОСОБА_8 і на підставі
цього рішення 20 березня 2012 року вони
отримали свідоцтво про право власності
на це житло.

Вважав, що приватизація зазначеної
квартири була проведена незаконно, так
як при цьому не було вирішене питання
закріплення житла за неповнолітніми
дітьми ОСОБА_1 і ОСОБА_2, що призвело до
позбавлення їх права на це житло. Крім
того, заява на приватизацію квартири,
подана від імені ОСОБА_8, підписана не
нею.

Тому просив скасувати вказане
рішення виконкому Бородянської
селищної ради від 6 березня 2012 року,
визнати недійсним свідоцтво про право
власності на житло № 4597 від 20 березня
2012 року, зобов'язати Бородянську
селищну раду закріпити за малолітніми
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 одну кімнату в
двокімнатній квартирі АДРЕСА_1 та
забезпечити збереження житла за
малолітніми до моменту їх повноліття.

В судовому засіданні прокурори
Савицька І.С., Храпа Ю.О. та Казбанова
Т.В. позов підтримали і викладене
підтвердили.

Представник відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_9 в судовому засіданні позов не
визнала, суду пояснила, що ОСОБА_5 є
далекою родичкою дружини ОСОБА_3,
деякий час з ними проживала, але не
постійно, вела розгульний спосіб життя,
ще до її смерті дітей забрали до себе їх
рідні дід - ОСОБА_4 та баба в АДРЕСА_5, де
вони проживають до цього часу та
забезпечені там житлом. Вважала, що
приватизація квартири була здійснена
відповідачем та його дружиною
правомірно, так як на той час лише вони
проживали та були зареєстровані в
даній квартирі, заяву на приватизацію
підписувала особисто ОСОБА_8

Бородянська селищна рада свого
представника в судове засідання не
направила, просила справу розглядати
без його участі.

Третя особа - ОСОБА_4 в судовому
засіданні позов вважав таким, що
підлягає задоволенню, суду пояснив, що
померла ОСОБА_5 є його дочкою і з
дитинства вона проживала у родичів
його дружини - ОСОБА_3 та ОСОБА_8 в
АДРЕСА_6, деякий час проживала в
АДРЕСА_7, а потім знову в квартирі
ОСОБА_8. Її діти теж проживали разом з
нею, а коли вона захворіла, то дітей
вони з дружиною забрали до себе в
АДРЕСА_7, а після смерті дочки оформили
над дітьми опіку.

Треті особи - Комунальне
підприємство Бородянської селищної
ради «Бородянське управління
житлово-комунального господарства»,
служба у справах дітей, сім'ї та молоді
Бородянської РДА, Реєстраційна служба
Бородянського районного управління
юстиції своїх представників в судове
засідання не направили, про час і місце
розгляду справи належним чином
повідомлені.

Вислухавши пояснення прокурорів
Савицької І.С., Храпи Ю.О. та Казбанової
Т.В., представника відповідача ОСОБА_9,
третьої особи ОСОБА_4, покази свідків
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, дослідивши письмові докази по
справі, суд вважає, що позов
задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що відповідно
до копії ордеру від 13 березня 1995 року
ОСОБА_3 на сім'ю у складі трьох чоловік,
в тому числі і ОСОБА_5, була надана
квартира АДРЕСА_1, в якій остання була
зареєстрована з 28 квітня 1995 року по
день смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.13,25-26).

В даній квартирі також проживали без
реєстрації діти ОСОБА_5: ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, та ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, що
підтверджується матеріалами справи
(а.с.9-10,23-25,88-89) та показами свідків
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14

Як вбачається з матеріалів справи
(а.с.24) та визнав ОСОБА_4 в судовому
засіданні, в зв'язку з хворобою ОСОБА_5,
ще до її смерті, дітей забрали до себе
на постійне проживання подружжя
ОСОБА_5, які є їх рідними дідом та бабою,
в АДРЕСА_5, де вони проживають до цього
часу.

Розпорядженням Макарівської
районної державної адміністрації
Київської області від 13 травня 2013 року
№ 135 ОСОБА_4 було призначено опікуном
над малолітніми дітьми: ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, дитиною-сиротою, та
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2, дитиною,
позбавленою батьківського піклування,
закріплено за малолітніми дітьми житло
за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.87).

Рішенням виконавчого комітету від
6 березня 2012 року відповідно до поданої
ОСОБА_3 і ОСОБА_8 заяви від 27 лютого 2012
року їм було передано у спільну
часткову приватну власність, в рівних
долях кожному, зазначену квартиру
АДРЕСА_1 (а.с.27,73-75).

На підставі вказаного рішення 20
березня 2012 року Бородянською селищною
радою ОСОБА_3 і ОСОБА_8 було видане
свідоцтво № 4597 про право власності на
вказану квартиру (а.с.25).

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_8 померла (а.с.14).

Відповідно до п.4 ст.5 Закону
України «Про приватизацію державного
житлового фонду» право на
приватизацію квартир (будинків)
державного житлового фонду з
використанням житлових чеків
одержують громадяни України, які
постійно проживають в цих квартирах
(будинках) або перебували на обліку
потребуючих поліпшення житлових умов
до введення в дію цього Закону.

Згідно п.1 вказаної статті до
членів сім»ї наймача включаються лише
громадяни, які постійно проживають в
квартирі будинку разом з наймачем або
за якими зберігається право на житло.

Як вбачається з матеріалів справи
(а.с.22-25,73), показів свідків ОСОБА_10,
ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
малолітні ОСОБА_1 і ОСОБА_2 ніколи не
були зареєстровані в спірній квартирі
та з 2011 року в ній взагалі не проживали,
питання щодо закріплення за ними
даного житла не вирішувалось. Крім
того, як встановлено судом, на час
приватизації квартири діти проживали
зі своїми рідними дідусем та бабусею,
де були забезпечені житлом, і дане
житло в послідуючому було закріплене
за ними при вирішенні питання
призначення опіки.

За таких обставин суд вважає, що
приватизацією вказаної квартири
подружжям ОСОБА_12 жодні права дітей, в
тому числі і житлові, не порушені, житло
в передбаченому законом порядку за
ними вже закріплене, підстав для
додаткового закріплення за ними
кімнати у спірній квартирі не
вбачається, а тому в цій частині в
позові необхідно відмовити.

Також, приймаючи до уваги
вищевикладене, так як будь-яких
порушень діючого законодавства при
прийнятті оскаржуваного рішення
виконкому Бородянської селищної ради
від 6 березня 2012 року судом не
встановлено, доказів того, що заяву від
імені ОСОБА_8 підписано не нею суду не
надано, то підстав для скасування
даного рішення суд не знаходить і в цій
частині позов задоволенню теж не
підлягає.

Оскільки судом відмовлено в позові
в частині скасування рішення про
передачу спірної квартири у власність
ОСОБА_3 та ОСОБА_8, то відсутні підстави
для визнання недійсним оскаржуваного
свідоцтва про право власності на житло,
а тому і в цій частині в позові
необхідно відмовити.

Керуючись ст.71,74 ЦК України, ст.71 ЖК
України, Законом України «Про
приватизацію державного житлового
фонду», Законом України «Про
забезпечення організаційно-правових
умов соціального захисту дітей-сиріт
та дітей, позбавлених батьківського
піклування», ст. 10, 11, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, суд

в и р і ш и в :

В позові прокуратурі Бородянського
району Київської області в інтересах
неповнолітніх дітей-сиріт ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 до Бородянської селищної ради
Київської області, ОСОБА_3, треті особи -
Комунальне підприємство Бородянської
селищної ради «Бородянське управління
житлово-комунального господарства»,
служба у справах дітей, сім'ї та молоді
Бородянської РДА, ОСОБА_4, Реєстраційна
служба Бородянського районного
управління юстиції, про визнання
свідоцтва на право власності на житло
недійсним та закріплення житла за
дітьми-сиротами відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
Київської області через Бородянський
районний суд Київської області. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Головуючий-суддя А.Міланіч