СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 22-ц/796/9956/2014
Головуючий у 1 інстанції - Шевченко Т.М.
Доповідач - Борисова
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого судді: Борисової О.В.

суддів: Ратнікової В.М., Гаращенка Д.Р.

при секретарі: Шалапуда Н.П.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на рішення
Голосіївського районного суду м.Києва
від 20 червня 2014 року в справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_4, третя особа:
комунальне підприємство
«Житлово-експлуатаційна організація -
105 Голосіївського району м.Києва» про
поділ квартири в натурі, припинення та
визнання права власності на частину
житлової площі квартири, зобов'язання
оформити відокремлений особовий
рахунок та за зустрічним позовом
ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про припинення права
на частку у спільному майні, визнання
права власності,-

В С Т А Н О В И Л
А:

Рішенням Голосіївського районного
суду м.Києва від 20 червня 2014 року в
задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4
третя особа: комунальне підприємство
«Житлово-експлуатаційна організація -
105 Голосіївського району м.Києва» про
поділ квартири в натурі, припинення та
визнання права власності на частину
житлової площі квартири, зобов'язання
оформити відокремлений особовий
рахунок відмовлено.

Зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про
припинення права на частку у спільному
майні, визнання права власності
задоволено.

Припинено право власності ОСОБА_2 на 9/32
частин квартири АДРЕСА_1, загальною
площею 70,70 кв.м, житловою площею 30,40 кв.
м.

Визнано за ОСОБА_4 право власності на 9/32
частин квартири АДРЕСА_1, загальною
площею 70,70 кв. м, житловою площею 30,40 кв.
м, внаслідок припинення права
власності ОСОБА_2 на 9/32 частин квартири
АДРЕСА_1, загальною площею 70,70 кв.м,
житловою площею 30,40 кв.м.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2
384762,38 грн. вартості належної їй частки
квартири за рахунок коштів, внесених
ОСОБА_4 на депозитний рахунок
Голосіївського районного суду м. Києва
17 червня 2014 року в сумі 384762,38 гривень.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 3282
грн. судового збору.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду представник позивача ОСОБА_2 -
ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій
посилаючись на порушення судом норм
матеріального права, просив скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове, яким задовольнити
позовні вимоги ОСОБА_2

Представник позивача в судовому
засіданнідоводи апеляційної скарги
підтримав та просив її задовольнити.

Відповідач та її представник в
судовому засіданні заперечували проти
доводів апеляційної скарги та просили
її відхилити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення осіб, які з'явились, вивчивши
матеріали справи, обговоривши доводи
апеляційної скарги, колегія суддів
дійшла висновку, що скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду першої інстанції про
відмову в задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 та щодо задоволення зустрічних
позовних вимог ОСОБА_4 виходячи з
наступного.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1
на праві спільної часткової власності
належить:

ОСОБА_4 - 8/32 частин на підставі
свідоцтва про право власності на житло,
виданого 12 серпня 1993 року органом
приватизації державного житлового
фонду Старокиївського району м. Києва
та 15/32 частин на підставі свідоцтва про
право на спадщину законом, виданого 29
жовтня 2013 року Першою київською
державною нотаріальною конторою.

ОСОБА_2 - 9/32 частин на підставі
свідоцтва про право власності на житло,
виданого 12 серпня 1993 року органом
приватизації державного житлового
фонду Старокиївського району м. Києва,
свідоцтва про право на спадщину за
законом, виданого 30 червня 2004 року
Восьмою київською державною
нотаріальною конторою та рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 19 квітня 2010 року.

Як вбачається з технічного паспорту,
виготовленого станом на 26 травня 2011
року КП «Київське БТІ», квартира
АДРЕСА_1 складається з 2 кімнат жилою
площею 39,4 кв. м, з яких одна кімната 23,4
кв. м, друга кімната - 16,0 кв. м, кухня
площею 14,8 кв.м, ванна кімната 3,0 кв. м,
вбиральня - 1,3 кв. м, коридорів, площею 4,9
та 4,8 в. м, кладова - 1,4 кв.м, квартира
обладнана балконом. Загальна площа
квартири 70,7 кв. м (а.с. 14). При цьому
частка жилої площі позивача у вказаній
квартирі становить 11,08 кв.м.

Відповідно до ст.319 ЦК України власник
володіє, користується та
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд. Усім власникам
забезпечуються рівні умови здійснення
своїх прав.

Частиною 1 ст. 365 ЦК України передбачено,
що право особи на частку у спільному
майні може бути припинене за рішенням
суду на підставі позову інших
співвласників, якщо: частка є незначною
і не може бути виділена в натурі; річ є
неподільною; спільне володіння і
користування майном є неможливим; таке
припинення не завдасть істотної шкоди
інтересам співвласника та членам його
сім'ї.

Зі змісту цієї норми закону вбачається,
що припинення права особи на частку у
спільному майні допускається за
наявності будь-якої з обставин,
передбачених пунктами 1 - 3 ч. 1 ст.365 ЦК,
але за умови, що таке припинення не
завдасть істотної шкоди інтересам
співвласника та членам його сім'ї.

Питання чи є частка незначною, підлягає
вирішенню судом у кожному конкретному
випадку з урахуванням обставин справи.
Висновок про істотність шкоди, яка може
бути завдана співвласнику, також має
робитись у кожному конкретному випадку
з урахуванням обставин справи та
особливостей об'єкта, який спільним
майном.

Частиною 2 ст.365 ЦК України визначено, що
суд постановляє рішення про припинення
права особи на частку у спільному майні
за умови попереднього внесення
позивачем вартості цієї частки на
депозитний рахунок суду.

Пунктом 7 Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про судову практику у
справах за позовами про захист права
приватної власності» № 20 від 22.12.1995
року визначено, що за чинним
законодавством суд вирішує спори
учасників спільної власності щодо
розпорядження чи користування майном,
тому не слід розглядати як
неправомірне позбавлення права
власності присудження грошової
компенсації за частку у спільній
власності, якщо її неможливо виділити
або поділити майно в натурі чи спільно
користуватися ним.

Згідно з висновком №5555/12-42 експерта за
результатами проведення судової
будівельно-технічної експертизи від 13
лютого 2013 року, складеного КНДІСЕ,
дійсна ринкова вартість 9/32 частин
квартири АДРЕСА_2, що належить ОСОБА_2 на
підставі рішення Голосіївського
районного суду м.Києва від 19 квітня 2010
року станом на момент дослідження
становить 384762,38 грн. (69-78).

Як вбачається з матеріалів справи,
позивачем ОСОБА_4 було внесено на
депозитний рахунок Голосіївського
районного суду м.Києва 384762,38 грн., що
підтверджується платіжним дорученням
№1 від 17 червня 2014 року (а.с.173).

Оскільки, частка ОСОБА_2 в спірній
квартирі не може бути виділені в
натурі, а припинення права власності
ОСОБА_2 на 9/32 часток квартири АДРЕСА_1 не
завдасть їй істотної шкоди, а також з
урахування того, що позивачем ОСОБА_4
було внесено на депозитний рахунок
суду, суму вартості частки у спірній
квартирі, колегія суддів погоджується
з висновком суду першої інстанції щодо
задоволення зустрічного позову ОСОБА_4

Колегія суддів вважає, що припинення
права власності позивача на 9/32 частини
квартири АДРЕСА_1 з виплатою їй
грошової компенсації, не завдасть
останній істотної шкоди, оскільки як
вбачається з матеріалів справи ОСОБА_2,
зареєстрована та проживає в
двокімнатній квартирі АДРЕСА_3 -
Запольського в м.Києві з 24 грудня 1974
року, яка належить останній та її
чоловікові ОСОБА_6 на праві спільної
сумісної власності, що підтверджується
свідоцтвом про право власності на
житло від 16 листопада 1993 року та
довідкою форми №3.

Оскільки суд першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про наявність
передбачених законом підстав для
припинення права власності ОСОБА_2 на
9/32 частини квартири АДРЕСА_1, то
відповідно у суду не було підстав для
задоволення вимог позивача про поділ
квартири в натурі, припинення та
визнання права власності на частину
житлової площі квартири, зобов'язання
оформити відокремлений особовий
рахунок.

Таким чином, судом першої інстанції
було дотримано вимог матеріального та
процесуального права, що свідчить про
законність та обґрунтованість
ухваленого рішення та відсутність
підстав для його скасування.

Відсутні в апеляційній скарзі доводи,
які б давали підстави до скасування
рішення суду, оскільки при розгляді
справи у апеляційному суді скаржник не
надав будь - яких переконливих доказів
на спростування висновків суду першої
інстанції.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 218, 303, 307, 308, 313, 316, 317 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу представника
позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду
м.Києва від 20 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: