АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
_________________________
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2014 року Колегія суддів
судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - Саліхова В.В.

суддів - Невідомої Т.О., Пікуль А.А.

за участю секретаря: Троц В.О.

представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну скаргу
ОСОБА_2 на заочне рішення
Святошинського районного суду м. Києва
від 14 червня 2007 року у справі за позовом
відкритого акціонерного товариства
«Кредитпромбанк» до ОСОБА_2 та ОСОБА_3
про стягнення заборгованості за
кредитним договором,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2007 року позивач ВАТ
«Кредитпромбанк» звернувся з позовом
до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
солідарне стягнення з них
заборгованості за кредитним договором
№44.29/31/06-А від 24.03.2006 року в розмірі 7 994,
67доларів США, що за курсом НБУ станом на
05.04.2007 року еквівалентно 40 373,08 грн.
мотивуючи тим, що відповідач ОСОБА_2 не
виконує зобов'язання щодо повернення
кредиту та відсотків за його
користування, а відповідач ОСОБА_3 є
поручителем перед Банком за своєчасне
та повне виконання зобов'язань ОСОБА_2
за вказаним кредитним договором
відповідно до договору поруки
№44.29/31-П/06-А від 24.03.2006 року.

Заочним рішенням Святошинського
районного суду м. Києва від 14.06.2007 року
позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 солідарно
на користь ВАТ «Кредитпромбанк» 32 578,56
грн. заборгованості за кредитним
договором, 4 072,32 грн. заборгованості за
прострочення погашення суми кредиту,
530,20 грн. відсотків, 2 738,77 грн.
заборгованості за прострочення сплати
відсотків, 453,31 грн. пені, 403,75 грн.
судового збору і 30,00 грн. витрат на
інформаційно-технічне забезпечення
розгляду справи, а всього 40 806,83 грн.

Ухвалою Святошинського районного суду
м. Києва від 29.05.2014 року заяву ОСОБА_2 про
перегляд вказаного заочного рішення
залишено без задоволення.

Справа № 2-2068/07 № апеляційного
провадження:22-ц/796/9074/2014 Головуючий у
суді першої інстанції: Чала
А.П.Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Саліхов В.В. В апеляційній
скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог ВАТ «Кредитпромбанк»,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для справи
та неправильне застосування норм
матеріального і процесуального права.

Зазначала, що суд першої інстанції не
надав належної оцінки розрахункам
позивача щодо розміру заборгованості
за кредитним договором №44.29/31/06-А від
24.03.2006 року, зокрема, судом не було
витребувано матеріали кредитної
справи, лише з якої на її думку можливо
було достовірно встановити реальний
розмір заборгованості.

Представник позивача в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належно, у зв'язку із чим на підставі ч.2
ст.305 ЦПК України судом була
постановлена ухвала про розгляд справи
у його відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника відповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню за наступних
підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ВАТ
«Кредитпромбанк» про солідарне
стягнення з відповідачів
заборгованості ОСОБА_2 за кредитним
договором №44.29/31/06-А від 24.03.2006 року у
розмірі 32 578,56 грн., суд першої інстанції
обґрунтовано виходив з того, що
відповідач ОСОБА_2 не в повному обсязі
та несвоєчасно повертала кредит та
оплачувала відсотки за його
користування.

З таким висновком суду першої
інстанції погоджується і колегія
суддів.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст.1048 цього Кодексу.

За змістом ч.1 ст.554 ЦК України, у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.

Як вбачається з матеріалів справи
та встановлено судом, 24.03.2006 року між
ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_2
укладено кредитний договір №44.29/31/06-А,
відповідно до якого позивач відкрив
позичальнику невідновалювальну
кредитну лінію на купівлю автомобіля
на загальну суму 9 408,00 доларів США зі
сплатою 17,8 % річних, терміном до 23.03.2011
року (а.с.11-13).Також у забезпечення
вищевказаного договору кредиту 24.03.2006
року між ВАТ «Кредитпромбанк» та
ОСОБА_3 був укладений договір поруки
№44.29/31-П/06-А, відповідно до якого
поручитель зобов'язувався солідарно
відповідати перед Банком у повному
обсязі за своєчасне та повне виконання
зобов'язань ОСОБА_2 за кредитним
договором №44.29/31/06-А від 24.03.2006 року
(а.с.14-15).

За змістом статті 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Враховуючи, що при розгляді справи в
суді першої інстанції було
встановлено, що позичальник не виконав
умови вищезгаданого договору, колегія
суддів вважає висновки суду про
задоволення позову та стягнення в
солідарному порядку з боржника та
поручителя заборгованості за
банківським кредитним договором
правильними.

Що стосується розміру загальної
заборгованості за кредитним договором,
колегія суддів погоджується з
розрахунком проведеним судом першої
інстанції, який узгоджується з
доказами наданими позивачем, а тому
твердження апелянта про
необґрунтоване нарахування
вищезгаданої суми колегія суддів
вважає таким, що не тягне за собою
скасування або зміну рішення суду
першої інстанції, оскільки в порушення
вимог ст.60 ЦПК України апелянт не
представив до суду будь-яких доказів на
підтвердження невірності вказаних
розрахунків.

Доводи відсутності розрахунків
переведення іноземної валюти в
національну на час ухвалення
оскаржуваного рішення є
безпідставними з огляду на те, що ВАТ
«Кредитпромбанк» звернулося з
позовними вимогами про стягнення з
відповідачів заборгованості за
кредитним договором у національній
валюті у розмірі 40 373,08 грн., що за курсом
НБУ станом на 05.04.2007 року еквівалентно 7
994,67 доларів США, у зв'язку із чим у суду
першої інстанції були відсутні
підстави для наведення розрахунку з
переведенням іноземної валюти в
українську за курсом встановленим
Національним Банком України на день
ухвалення рішення, що узгоджується
роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду
України, викладеними у п. 15 Постанови
від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у
цивільній справі».

Доводи апелянта про те, що суд першої
інстанції не врахував та не вказав в
рішенні про те, що споживчий кредит був
наданий на придбання автомобіля ВАЗ
21124, який і являється предметом застави
по вищезазначеному кредитному
договору, колегія суддів вважає
безпідставними, оскільки дане питання
не впливає на розмір заборгованості за
вказаним кредитним договором.

Щодо доводу апелянта про звернення
суми заборгованості, враховуючи розмір
страхової суми внаслідок того, що
вказаний автомобіль потрапив у ДТП, то
колегія суддів вважає, що це є право
банка звертатися з вимогою про
стягнення зазначеного відшкодування, а
не обов'язком, а тому ця обставина не
може враховуватися при визначенні суми
загальної заборгованості за
вищезгаданим кредитним договором.

Також необґрунтованим, на думку
колегії суддів, є доводи апелянта про
те, що в матеріалах справи відсутні
розрахунки заборгованості за
кредитним договором № 44.29/31/06-А від
24.03.2006 року та службове розпорядження
НБУ про офіційний курс гривні до
іноземних валют, оскільки вони
спростовуються матеріалами справи, а
саме (а.с. 17-19).

Враховуючи наведені обставини та
вимоги ч.1. ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Зважаючи на викладене та керуючись
ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, колегія
суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити, а
заочне рішення Святошинського
районного суду м. Києва від 14 червня 2007
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів шляхом
подання до цього суду касаційної
скарги.

Головуючий:
В.В. Саліхов

Судді:
Т.О. Невідома

А.А. Пікуль