Справа № 214/7165/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

15 вересня 2014 року Саксаганський
районний суд м. Кривий Ріг

в складі: головуючого судді Ковтун
Н.Г.,

при секретарі Троценко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Кривому Розі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Міський комерційний банк» про
стягнення коштів за договором
банківського вкладу,-

В С Т А Н О В И В :

До Саксаганського районного суду м.
Кривого Рогу звернулася ОСОБА_1 із
позовом до Публічного акціонерного
товариства «Міський комерційний банк»
про зобов'язання повернути суму
банківського вкладу.

До початку судового розгляду справи по
суті позивач змінила свій позов та
надала позов у новій редакції до
Публічного акціонерного товариства
«Міський комерційний банк» про
стягнення коштів за договором
банківського вкладу.

Позивач у зміненій позовній заяві
послалася на те, що 25 червня 2014 року між
нею та відповідачем було укладено
договір строкового банківського
вкладу № 2630/46/193491, за яким позивачем
було розміщено на строковому
депозитному рахунку у ПАТ «Міський
комерційний банк» № НОМЕР_2 грошову
суму в розмірі 67809,00 (шістдесят сім
тисяч вісімсот дев'ять гривень 00
копійок). Строк дії договору: з 25 червня
2014 року по 05 липня 2014 року. 05 липня 2014
року позивач звернулася до відповідача
в особі Криворізького відділення № 46
(вул. Костенко, 8/1), що зазначене
стороною в договорі банківського
вкладу, з метою повідомити відповідача
про небажання лонгувати договір
(продовжувати термін його дії),
оскільки відсутність такого
повідомлення в останній день терміну
дії договору за пунктом 1.3 договору
призводить до автоматичної його
пролонгації. Також, позивач заявила
відповідачу вимогу про невідкладне
повернення суми вкладу у зв'язку із
закінченням строку дії договору в
порядку, передбаченому п. 1.7 договору
(шляхом видачі готівки або на поточний
банківський рахунок споживача), однак
відповідач заявив, що кошти позивачу не
поверне. 18 липня 2014 року позивач
звернулася до відповідача із
відповідною заявою, де керуючись п.п.
2.6.3 п. 2.6. ст. 2 частини 2 вищевказаного
договору, заявила про свій намір
розірвати договір банківського вкладу
№ 2630/46/193491 від 25.06.2014 року, датою його
розірвання зазначивши 25 липня 2014 року.

Проте, ні відповіді, ні коштів позивач
так і не отримала, тому за захистом
своїх порушених прав вона змушена
звернутися до суду. Просила суд
стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Міський комерційний банк»
грошові кошти за договором строкового
банківського вкладу № 2630/46/193491 від
25.06.2014 року в розмірі 67809,00 (шістдесят
сім тисяч вісімсот дев'ять гривень 00
копійок).

У судове засідання позивач не
з'явилася, представник позивача ОСОБА_2
надав на адресу суду заяву про розгляд
справи за його відсутності, підтримав
позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач на судове засідання не
з'явилася, про час та місце судового
розгляду повідомлений належним чином,
в зв'язку з чим судом згідно зі ст.224 ЦПК
України проведено заочний розгляд
справи.

Дослідивши матеріали справи у їх
сукупності, судом встановлені такі
факти і відповідні їм правовідносини:

25 червня 2014 року між позивачем та
відповідачем було укладено договір
строкового банківського вкладу №
2630/46/193491, за яким позивачем було
розміщено на строковому депозитному
рахунку у ПАТ «Міський комерційний
банк» № НОМЕР_2 грошову суму в розмірі
67809,00 (шістдесят сім тисяч вісімсот
дев'ять гривень 00 копійок). Строк дії
договору: з 25 червня 2014 року по 05 липня
2014 року.

05 липня 2014 року позивач звернулася до
відповідача в особі Криворізького
відділення № 46 (вул. Костенко, 8/1), що
зазначене стороною в договорі
банківського вкладу, з метою
повідомити відповідача про небажання
лонгувати договір (продовжувати термін
його дії), оскільки відсутність такого
повідомлення в останній день терміну
дії договору за пунктом 1.3 договору
призводить до автоматичної його
пролангації. Також, позивач заявила
відповідачу вимогу про невідкладне
повернення суми вкладу у зв'язку із
закінченням строку дії договору в
порядку, передбаченому п. 1.7 договору
(шляхом видачі готвіки або на поточний
банківський рахунок споживача), однак
відповідач заявив, що кошти позивачу не
поверне.

18 липня 2014 року позивач звернулася до
відповідача із відповідною заявою, де
керуючись п.п. 2.6.3 п. 2.6. ст. 2 частини 2
вищевказаного договору, заявила про
свій намір розірвати договір
банківського вкладу № 2630/46/193491 від
25.06.2014 року, датою його розірвання
зазначивши 25 липня 2014 року.

Проте, ні відповіді, ні коштів позивач
так і не отримала.

За приписами ст. 526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог закону. Боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання (ст. 625 ЦК України).

Згідно ст. 1058 ЦК України визначено, що
за договором банківського вкладу
(депозиту) одна сторона (банк), що
прийняла від другої сторони (вкладника)
або для неї грошову суму (вклад), що
надійшла, зобов'язується виплачувати
вкладникові таку суму та проценти на
неї або дохід в іншій формі на умовах та
в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про
банки та банківську діяльність», вклад
(депозит) - це кошти в готівковій або у
безготівковій формі, у валюті України
або в іноземній валюті, які розміщені
клієнтами на їх іменних рахунках у
банку на договірних засадах на
визначений строк зберігання або без
зазначення такого строку і підлягають
виплаті вкладнику відповідно до
законодавства України та умов
договору.

Згідно ст. 1060 ЦК України, договір
банківського вкладу укладається на
умовах видачі вкладу на першу вимогу
(вклад на вимогу) або на умовах
повернення вкладу зі спливом
встановленого договором строку
(строковий вклад).

Статею 1074 ЦК України передбачено, що
обмеження права клієнта щодо
розпорядження грошовими коштами, які
перебувають на його рахунку, не
допускаються, крім випадків обмеження
права розпорядження рахунком за
рішенням суду у випадках, встановлених
законом.

Оскільки договір банківського вкладу
№ 2630/46/193491 має строковий характер, то в
силу ст.630 ЦК України, відповідач був
зобов'язаний 25 липня 2014 року повернути
позивачу суму банківського вкладу
після отримання від позивача заяви 18
липня 2014 року, в якій вона зазначила
згідно п.п 2.6.3 п. 2.6 ст. 2 частини 2
договору про свій намір розірвати 25
липня 2014 року договір банківського
вкладу № 2630/46/193491 від 25 червня 2014 року.
Але у порушення умов договору
банківського вкладу № 2630/46/193491 від 25
червня 2014 року та вимог чинного
законодавства України відповідач суму
банківського вкладу позивачеві не
повернув.

Тому, з урахуванням наведеного, суд
вважає можливим задовольнити позовні
вимоги ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Міський
комерційний банк» про стягнення коштів
за договором банківського вкладу.

Оскільки позивач була звільнена
від сплати судового збору, на підставі
ст.. 88 ЦПК України, суд стягує з
відповідача на користь держави судовий
збір.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст.10, 11, 212, 213, 215 Цивільного
процесуального кодексу України,
ст.ст.526, 630, 1058, 1060, 1074 Цивільного кодексу
України, ст.2 Закону України «Про банки
та банківську діяльність», суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства «Міський
комерційний банк» про стягнення коштів
за договором банківського вкладу -
задовольнити у повному обсязі.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Міський комерційний банк»
(ідентифікаційний код юридичної особи
34353904) на користь ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_1)
грошові кошти за договором строкового
банківського вкладу №2630/46/193491 від
25.06.2014 року в розмірі 67809,00 (шістдесят
сім тисяч вісімсот дев'ять гривень 00
копійок);

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Міський комерційний банк»
на користь держави судові витрати у
справі у розмірі 678 грн 00 коп

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга в апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Саксаганський районний суд м. Кривого
Рогу протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
заяви апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
Ковтун Н.Г.