Єдиний унікальний номер 243/2298/14
Справа № 4-с/243/9/2014
УХВАЛА

29 липня 2014 року

Слов'янський міськрайонний суд
Донецької області в складі:

головуючої -судді Ільяшевич О.В.,

при секретарі Ляшко О.О.,

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на
бездіяльність Київського ВДВС
Харківського міського управління
юстиції,

ВСТАНОВИВ:

24 березня 2014 року
ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на
дії Київського ВДВС Харківського
міського управління юстиції, де
вказував, що рішенням Слов'янського
міськрайонного суду від 03 грудня 2012
року з ОСОБА_2 на його користь стягнуто
грошові кошти у розмірі 76561 грн. 98 коп.
За його заявою 01 січня 2013 року
державним виконавцем Шабановим В.В.
відкрите виконавче провадження з
примусового виконання рішення суду. З
часу винесення постанови про відкриття
виконавчого провадження не проведено
жодних виконавчих дій по виконанню
рішення суду. У зв'язку з цим, скаржник
просить визнати неналежне виконання
та зволікання посадовими особами
Київського ВДВС Харківського МУЮ з
вчиненням виконавчих дій щодо
примусового виконання рішення
Слов'янського міськрайонного суду
Донецької області від 03 грудня 2012 року
за виконавчим листом № 2/0544/3245/2012, який
виданий Слов'янським міськрайонним
судом Донецької області щодо стягнення
суми боргу в розмірі 76561 грн. 98 коп з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, а також
протиправною бездіяльність посадових
осіб Київського відділу ДВС
Харківського МУЮ з примусового
виконання рішення Слов'янського
міськрайонного суду Донецької області
від 03 грудня 2012 року за виконавчими
листом № 2/0544/3245/2012, який виданий
Слов'янським міськрайонним судом
Донецької області щодо стягнення суми
боргу в розмірі 76561 грн. 98 коп з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1, яка полягає у
неналежному вжитті заходів про розшук
майна ОСОБА_2 та накладення на це майно
арешту та заборони його відчуження у
будь-який спосіб.

В судове засідання заявник та його
представник не з'явилися, подали до
суду заяву про слухання справи у їх
відсутності, заяву підтримали з
підстав, наведених в заяві. Просили її
задовольнити.

Представник заінтересованої особи
Київського ВДВС Харківського МУЮ у м.
Донецьку у судове засідання не
з'явився, подав заяву про слухання
справи у його відсутності, крім того
подав письмові пояснення в яких
заперечив проти задоволення заяви та
пояснив, що в порядку виконання рішення
Слов'янського міськрайонного суду від
03 грудня 2012 року державним виконавцем
в 2013 році були надіслані запити до
відповідних органів з метою
встановлення майна, належного
боржнику. Із відповідей на вказані
запити вбачається, що боржник не
рахується як платник податків у ДПІ,
згідно даних УПФУ не являється
отримувачем пенсії та на обліку в
Пенсійному фонді як підприємець не
перебуває, за боржником не
зареєстровані транспортні засоби та
відсутні дані про реєстрацію
нерухомого майна. Наведені запити
виконавцем також направлені в 2014 році.
Крім того в лютому та в березні 2014 року
державним виконавцем був здійснений
вихід за адресою проживання боржника,
однак двері державному виконавцеві
ніхто не відчинив, про що був складений
акт державного виконавця. 24 жовтня 2013
року державним виконавцем була
винесена постанова про арешт майна
боржника та оголошено заборону на його
відчуження. 18 березня 2014 року
виконавець подав до суду подання про
обмеження виїзду боржника за кордон.У
зв'язку з цим, просить відмовити у
задоволенні скарги, з тих підстав, що
будь-яких порушень з боку державного
виконавця немає.

Як встановлено у судовому засіданні 03
січня 2013 року державним виконавцем
Київського ВДВС Харківського МУЮ
Шабановим В.В. відкрито виконавче
провадження по виконавчому листі №
2/0544/3245/2012 виданого 17 грудня 2012 року
Слов'янським міськрайонним судом на
підставі рішення суду про стягнення з
суми боргу в розмірі 76561 грн. 98 коп з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1.

Із наданих суду копій матеріалів
виконавчого провадження, на запити
державного виконавця надійшли
відповіді з яких вбачається наступна
інформація:

Згідно відповіді ДПІ № від 25
березня 2013 року інформація стосовно
боржника ОСОБА_2щодо сум доходу,
нарахованого(сплаченого) податковим
агентом на користь платників податку,
та сум, утриманого з них податку в ДРФО
відсутня, та платник податків з таким
податковим номером чи за серією та
номером паспорта на обліку в органах
ДПС не перебуває.

Згідно відповіді з ВДАІ від 25 березня
2013 року за боржником ОСОБА_2
автотранспортні засоби не
зареєстровані.

У відповідності до відповіді з УПФУ №
6398 від 25 березня 2013 року, ОСОБА_2, як
фізична особа-підприємець та як
отримувач пенсійних виплат на обліку
не перебуває.

У відповідності до відповіді на запит
державного виконавця до державного
реєстру речових прав на нерухоме майно
стосовно ОСОБА_2 від 12 листопада 2013 року
№ 7840617 відомості щодо запитуваної
інформації відсутні.

24 жовтня 2013 року державним виконавцем
винесено постанову про арешт майна
боржника та оголошено заборону на його
відчуження.

04 лютого та 17 березня 2014 року державним
виконавцем здійснено вихід за місцем
проживання боржника, про що складений
акт державного виконавця.

У січні та 25 березня 2014 року державним
виконавцем було повторно направлено
запити до ДПІ, ВДАІ, УПФУ з метою
перевірки майнового стану боржника.

18 березня 2014 року державним виконавцем
подано до суду подання про обмеження
виїзду за кордон боржника.

ст. 11 ЗУ «Про виконавче провадження»,
Державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
В частині другої вказаної статті
зокрема зазначаються дії, які має право
здійснювати державний виконавець з
метою виконання провадження.

Як вбачається із матеріалів
виконавчого провадження, наданого
суду, державним виконавець з метою
відшукання можливих доходів та майна
боржника ОСОБА_2 були здійсненні
запити у відповідні установи. Оскільки,
із відповідей, які надійшли на вказані
запити, наявна інформація про те, що
боржник не працює та не має майна, на
яке можливо було звернути виконання, то
державний виконавець у відповідності
до норм чинного законодавства з метою
виявлення змін у становищі боржника
повторно направив відповідні запити.
Крім того у межах виконавчого
провадження виконавцем була винесена
постанова про накладення арешту на
майно боржника та заборону його
відчуження, направлено подання про
тимчасове обмеження виїзду за кордон.
Наведені дії державного виконавця на
думку суду свідчать про належне
виконання його обов'язків щодо
примусового виконання рішення суду.

Разом з тим, як вбачається із актів
виходу державного виконавця за адресою
проживання боржника по АДРЕСА_1 від 04
лютого 2014 року та від 17 березня 2014 року,
державний виконавець у присутності
понятих не мав можливості зайти у
приміщення з метою виявлення рухомого
майна боржника, яке не підлягає
державній реєстрації, та яке може бути
звернуто до виконання. При цьому, із
акту від 04 лютого 2014 року вбачається, що
були чутно ознаки присутності, боржник
ухилився від спілкування. Також із
актів видно, що державним виконавцем
залишені повідомлення про виклик до
державної виконавчої служби.

У відповідності до п.10 ч.2 ст. 11 ЗУ «Про
виконавче провадження», державний
виконавець у процесі здійснення
виконавчого провадження має право
звертатися до суду з поданням про
постановлення вмотивованого рішення
про примусове проникнення до житла чи
іншого володіння боржника - фізичної
або іншої особи, в якої перебуває майно
боржника чи майно та кошти, належні
боржникові від інших осіб.

Виходячи з аналізу норм ЗУ «Про
виконавче провадження», державний
виконавець зобов'язаний вчинити всі
можливі дії по виконанню рішення суду,
чинного цивільно-процесуального
законодавства, а саме ст. 376 ЦПК України,
яка передбачає порядок розгляду
подання державного виконавця про
примусове проникнення до житла чи
іншого володіння боржника, а також
матеріалів виконавчого провадження, з
яких вбачається, що виконавець не мав
можливості увійти до місця проживання
боржника з метою виявлення майна, що
йому належить, хоч і виявив ознаки
присутності інших осіб у приміщенні,
суд приходить до висновку, що державний
виконавець не вжив всіх заходів щодо
розшуку рухомого майна боржника, яке не
підлягає державній реєстрації та може
бути звернуто до виконання, оскільки
маючи всі підстави для звернення до
суду в порядку ст. 376 ЦПК України, таких
дій не вчинив, а лише обмежився
складанням актів про вихід до місця
проживання боржника.

Відповідно до ст. 1,5 ЗУ «Про виконавче
провадження», виконавче провадження -
це сукупність дій органів і посадових
осіб, зазначених у цьому Законі,
спрямованих на примусове виконання
рішень судів. Державний виконавець
зобов'язаний вжити заходів примусового
виконання рішень, встановлених цим
Законом, неупереджено, своєчасно, повно
вчиняти виконавчі дії. Крім того,
виконання судових рішень - це заключна
стадія цивільного процесу, а саме
заключний етап у процесі реалізації
захисту прав, а згідно з прецедентною
практикою Європейського суду з прав
людини для визначення розумного строку
розгляду справи включається період з
надходження до суду позовної заяви й
закінчується виконанням рішення суду.
Отже завданням ДВС є своєчасне, повне і
неупереджене примусове виконання
рішень, передбачених законом, тому
перевірка вчинених таких дій державним
виконавцем є фактично перевіркою
дотримання положення ст. 6 Конвенції
про захист прав людини і
основоположних свобод щодо
справедливого судового розгляду й
належного виконання рішення суду. Суд
зважає на ту обставину, що виконавче
провадження було відкрито 03 січня 2013
року, вихід до місця проживання
боржника був здійснений 04 лютого 2014
року та 17 березня 2014 року, при цьому як
вбачається із актів державного
виконавця виявлено присутність осіб у
приміщенні, які не відчинили двері
державному виконавцеві, разом з тим
державний виконавець до даного часу
ніяким чином не відреагував на такі
обставини, хоч чинним законодавством
передбачено можливість примусового
проникнення до житла боржника. Отже, з
урахуванням строків здійснення
виконавчого провадження, передбачених
ст. 30 ЗУ «Про виконавче провадження»,
державний виконавець не здійснив усіх
передбачених законом дій щодо
відшукування нерухомого майна ОСОБА_2,
яке не підлягає державній реєстрації
та може бути звернуто до виконання.

За змістом ст. 387 ЦПК України, У разі
встановлення обґрунтованості
скарги суд визнає оскаржувані
рішення, дії чи бездіяльність
неправомірними і зобов'язує
державного виконавця або іншу посадову
особу державної виконавчої
служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення
або іншим шляхом поновлює його
порушені права чи свободи. Якщо
оскаржувані рішення, дії чи
бездіяльність були прийняті або
вчинені відповідно до закону, в
межах повноважень державного
виконавця або іншої
посадової особи державної
виконавчої служби і права чи свободи
заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

З огляду на викладене, розглянувши
заяву в межах вимог заявника, суд
приходить до висновку, скарга ОСОБА_1 на
бездіяльність Київського ВДВС
Харківського МУЮ підлягає до
задоволення в частині невжиття
посадовими особами усіх передбачених
законом дій щодо відшукування
нерухомого майна ОСОБА_2, яке не
підлягає державній реєстрації та може
бути звернуто до виконання.

На підставі, наведеного, керуючись ст.
11, 68,69,74 ЗУ «Про виконавче провадження»,
ч.3 ст. 183 СК України, ст. 387 ЦПК України,
суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу
ОСОБА_1 про визнання неправомірною
бездіяльність відділу державної
виконавчої служби та зобов'язання
вчинити певні дії задовольнити
частково.

Визнати бездіяльність посадових осіб
Київського відділу ДВС Харківського
МУЮ з примусового виконання рішення
Слов'янського міськрайонного суду
Донецької області від 03 грудня 2012 року
за виконавчими листом № 2/0544/3245/2012, який
виданий Слов'янським міськрайонним
судом Донецької області щодо стягнення
суми боргу в розмірі 76561 грн. 98 коп з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1, яка полягає у
неналежному вжитті заходів про розшук
рухомого майна ОСОБА_2, яке не підлягає
державній реєстрації, та невиконанні
п.10 ч.2 ст. 11 ЗУ «Про виконавче
провадження» - неправомірною.

В решті вимог відмовити.

На ухвалу може бути подано апеляційну
скаргу до Апеляційного суду
Донецької області через Слов'янський
міськрайонний суд протягом п'яти днів з
дня її проголошення. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з днів
отримання копії ухвали.

Ухвалу складено у нарадчій кімнаті у
єдиному екземплярі.

Повний текст ухвали складено 01 серпня
2014 року.

Головуюча-суддя:

О.В.Ільяшевич