АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у 1-й інстанції: Піхур О.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі :

Головуючої - Кравець
В.А.,

Суддів - Семенюк
Т.А., Музичко С.Г.

при секретарі - Круглику
В.В.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою представника
ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського
районного суду м. Києва від 03 липня 2014
року у справі за заявою ОСОБА_1 про
забезпечення позову у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
витребування майна з чужого
незаконного володіння, -

В С Т А Н О В И Л А :

У червні представник позивача
звернувся у суд із вказаним позовом, в
якому просив витребувати з чужого
незаконного володіння ОСОБА_2 квартиру
АДРЕСА_1, яка складається з 4 кімнат
загальною площею 114,4 кв.м. та передати
її ОСОБА_1і вирішити птанння судових
витрат.

03.07.2014 року представник ОСОБА_1
звернувся до суду із заявою про вжиття
заходів забезпечення позову шляхом
накладення арешту на вказану квартиру.

В мотивування вимог посилається на те,
що позивач позбавлена права власності
на спірну квартиру у зв'язку з
шахрайськими діями невідомих осіб, а
тому існує загроза, що невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 03 липня 2014 року - у
задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду,
представник позивача подав апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати її та
постановити нову про задоволення
заяви, посилаючись на те, що ухвала
постановлена з порушенням норм
процесуального права.

Вказує на те, що суд не врахував лист
прокуратури Шевченківського району м.
Києва №44 від 18.09.2014р. з якого
вбачається, що за заявою позивача,
старшим прокурором Шевченківського
району м. Києва було зареєстровано
кримінальне провадження № 0000244
від 19.06.2014р. за фактом незаконного
заволодіння квартирою ОСОБА_1 не
встановленою особою, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, за ознаками вчинення
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та
направлено до СВ Шевченківського РУ
ГУМВС України в м. Києві для
організації подальшого досудового
розслідування.

Заслухавши доповідь судді Кравець В.А.,
обговоривши доводи апеляційної скарги,
перевіривши законність і
обґрунтованість постановленої ухвали,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав:

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд
виходив з відсутності підстав для
накладення арешту на квартиру.

Проте, у повній мірі з таким висновком
суду погодитись неможливо з огляду на
наступне.

Відповідно до ст.151 ЦПК України суд за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Частиною 3 ст. 152 ЦПК України
передбачено, що види забезпечення
позову мають бути співмірними із
заявленими позивачем вимогами.

Згідно п.п.1,4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №9 від 22.12.2006
року «Про практику застосування судами
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи після
відкриття провадження у ній (за
винятком випадку, передбаченого ч.4ст.151
ЦПК України), якщо невжиття заходів
забезпечення може утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду.

Заходи забезпечення позову
застосовуються для того, щоб
гарантувати виконання можливого
рішення суду і повинні застосовуватися
лише у разі необхідності, оскільки
безпідставне звернення до даних дій
може спричинити порушення прав та
законних інтересів інших осіб, чи
учасників процесу.

Розглядаючи заяву про забезпечення
позову, суд (суддя) має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

З матеріалів справи убачається, що
представник позивача, звертаючись до
суду із вказаним позовом, просив
витребувати:

- від Гребінківського районного суду
Полтавської області копію справи в
якій було прийнято ухвалу від 21.12.2007р.,
якою було визнано право власності за
ОСОБА_2 РНОКПП: НОМЕР_1 на 4 (чотирьох)
кімнатну квартиру, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, якщо таке мало місце;

- від Державної реєстраційної служби
України інформації та копії
підтверджуючих документів про
власника квартири, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1, та на підставі якого
документа було зареєстровано це право
власності;

- від Київського БТ1 інформацію за ким
та на підставі якого документа було
зареєстровано право власності на
квартиру, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 та копії відповідних
документів.

Також до позовної заяви позивачем було
приєднано копію Договору
купівлі-продажу від 20.06.2005р. за
реєстровим №1765, згідно якого право
власності на квартиру належить ОСОБА_1

Отже, колегія суддів приходить до
висновку про передчасну відмову суду
першої інстанції у задоволенні заяви,
оскільки між сторонами можливий спір
про право власності, предметом якого є
квартира, яка, в разі ненадання
належної оцінки доказам доданим до
позовної заяви та заяви про
забезпечення позову, може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Таким чином, посилання апелянта на
порушення норм процесуального права
при розгляді заяви - є обґрунтовані.

Відповідно до ст. 312 ЦПК України,
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд до суду першої інстанції,
якщо воно було вирішено судом першої
інстанції з порушенням норм
процесуального права.

Оскільки, ухвала суду постановлена з
порушенням норм процесуального права,
така ухвала підлягає до скасування з
передачею питаня на новий розгляд.

Керуючись ст.ст. 312-315 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду
м. Києва від 03 липня 2014 року скасувати,
заяву про забезпечення позову у справі
передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
Судді