ун. № 759/2887/14-ц
пр. № 2/759/2370/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді
П»ЯТНИЧУК
І.В.,

при секретарі
Іванові
К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом

ОСОБА_2, ОСОБА_3

до

ОСОБА_4,

3-ті особи: ОСОБА_5, ПрАТ «Страхова
компанія «ЛАФОРТ»

про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_2, та ОСОБА_3
звернулись до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_4 та з урахуванням
уточнених позовних вимог просили суд
постановити рішення, яким стягнути з
ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 завдану
матеріальну шкоду в розмірі 47904 грн. 67
коп., судовий збір в розмірі 619 грн. 05
коп., моральну шкоду в розмірі 10000 грн.,
витрати пов»язані з наданням юридичної
допомоги в розмірі 1000 грн., 3000 грн. та
стягнути ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3
моральну шкоду в розмірі 20000 грн.,
витрати пов»язані з оцінкою шкоди
завданої транспортному засобу
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди в розмірі 300 грн., витрати
пов»язані з наданням юридичної
допомоги в розмірі 1000 грн., 3000 грн. та
судовий збір в розмірі 243 грн.60 коп.

В обґрунтування заявлених
позовних вимог вказуючи на те, що 02
грудня 2013 р. приблизно о 14 год. 00 хв. по
бул.Ромена Роллана в м.Києві ОСОБА_4
керуючи автомобілем « Сітроен
Берлінго» д/н НОМЕР_8 під час руху та
зміни його напрямку не вибрав безпечну
швидкість руху, не врахував дорожню
обстановку, стану транспортного
засобу, не справився з керуванням та
здійснив зіткнення з автомобілем
«Мітсубісі Оутлендер», державний
номерний знак НОМЕР_2, під керуванням
водія ОСОБА_7, яка рухалася з лівої
сторони в попутному напрямку, після
чого автомобіль « Сітроен Берлінго»
виїхав на зустрічну смугу та здійснив
зіткнення з автомобілем «Мерседес Бенц
410», державний номерний знак НОМЕР_3, під
керуванням водія ОСОБА_3, після чого
автомобіль «Мерседес Бенц 410»,
здійснив наїзд на припаркований
автомобіль «Деу», державний номерний
знак НОМЕР_9, під керуванням водія
ОСОБА_8, що спричинило пошкодження
транспортних засобів. Своїми діями
ОСОБА_4 порушив п.п. 10.1., 12.1 Правил
дорожнього руху. В результаті даної
дорожньо-транспортної пригоди
автомобіль «Мерседес Бенц 410»,
державний номерний знак НОМЕР_3,
отримав ушкодження задньої лівої та
бокової лівої частини, відповідно до
довідки ВДАІ Святошинського РУ ГУ МВС
України в м. Києві №9311678 від 16.12.2013 року.
Автомобіль «Мерседес Бенц 410»,
державний номерний знак НОМЕР_3,
перебуває у володінні ОСОБА_2, на
підставі Довіреності ВТЕ№865958 від 29
липня 2013 року, та яким користується
ОСОБА_3, на підставі Свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_10 від 02.07.2011 року.

Постановою Святошинського
районного суду м. Києва від 25 грудня 2013
р. ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КУпАП. Відомо, що
автомобіль «Сітроен Берлінго»
державний номерний знак НОМЕР_8, яким
керував ОСОБА_4, застрахований у ПАТ «СК
«Лафорт» відповідно до Полісу
обов'язкового страхування цивільно-
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів АЕ№0689766,
однак даним полісом застрахована
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_5, а не самого відповідача.

Відповідно до Звіту про оцінку
вартості матеріального збитку,
заподіяного пошкодженням
транспортного засобу №02/02/14 від 06.02.2014
року, в результаті винних дій ОСОБА_4,
ОСОБА_2, як володільцю майна, заподіяно
матеріального збитку на суму 47 904, 67
гривень. Крім того, у зв'язку з
пошкодженням автомобіля «Мерседес
Бенц» державний номерний знак НОМЕР_3,
ОСОБА_3 було здійснено оплату послуг по
оцінці розміру матеріального збитку у
сумі 300 грн., а також здійснено сплату
витрат пов'язаних зі складанням
позовної заяви до суду у сумі 1 000 грн.,
та ОСОБА_2 у сумі 1 000 грн. які підлягають
відшкодуванню ОСОБА_4, оскільки через
його винні дії виникла необхідність
звернення до суду з позовною заявою про
відшкодування спричиненої
матеріальної та моральної шкоди в
результаті ДТП. Також позивачі просили
стягнути з відповідача на їх користь
понесену ними моральну шкоду, для
ОСОБА_2 вона полягає в тому, що було
знищено майно, власник якого він є, він
був вимушений втрачати власний час на
спілкування з страховими компаніями,
пошуки місця знаходження відповідача,
витрачати зусилля щодо вирішення
питань про отримання коштів,
враховуючи наведене просив стягнути
моральну шкоду в розмірі 10000 грн., а
ОСОБА_3 в свою чергу просив стягнути з
відповідача на йогго користь моральну
шкоду в розмірі 20000 грн. вказуючи на те,
що на момент дорожньо-транспортної
пригоди він перебував в автомобілі
який постраждав, зазнав як емоційних
так і фізичних страждань. Також
позивачі просили стягнути з
відповідача і понесені витрати на
правову допомогу. Посилаючись на ст.
ст.22, 1166, 1167, 1194 ЦК України, Постанову
Пленуму Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ №4 від 01.03.2013 р. «Про
деякі питання застосування судами
законодавства при вирішенні спорів
про відшкодування шкоди, завданої
джерелом підвищеної небезпеки»
просили заявлені позовні вимоги
задовольнити.

Позивачі та представник
позивачів в судовому засіданні
підтримали заявлені позовні вимоги та
просили їх задовольнити посилаючись на
обставини справи викладені в позовній
заяві та уточненнях до неї.

Відповідач ОСОБА_4 в судові
засідання неодноразово не з»являвся,
про час та мсіце розгляду справи
повідомлявся належним чином, причини
неявки суду не повідомив, враховуючи
наведене суд вважає можливим з
урахуванням думки представника
позивача та позивачів розглянути
справу в відсутності відповідача з
постановленням по справі заочного
рішення суду відповідно до ст. ст. 224, 225
ЦПК України.

Треті особи ОСОБА_5, ПрАТ
«Страхова компанія «ЛАФОРТ» в судові
засідання не з»явились, про час та
місце розгляду справи повідомлялись
належним чином, тому суд вважає
можливим розглянути справу в їх
відсутності.

Суд, вислухавши пояснення
позивачів, представника позивачів,
вивчивши надані сторонами докази, що
заявлені позивачами позовні вимоги
слід задовольнити частково з
врахуванням наступного.

Як вбачається з матеріалів
справи, 02 грудня 2013 р. приблизно о 14 год.
00 хв. по бул.Ромена Роллана в м.Києві
ОСОБА_4 керуючи автомобілем « Сітроен
Берлінго» д/н НОМЕР_8 під час руху та
зміни його напрямку не вибрав безпечну
швидкість руху, не врахував дорожню
обстановку, стану транспортного
засобу, не справився з керуванням та
здійснив зіткнення з автомобілем
«Мітсубісі Оутлендер», державний
номерний знак НОМЕР_2, під керуванням
водія ОСОБА_7, яка рухалася з лівої
сторони в попутному напрямку, після
чого автомобіль « Сітроен Берлінго»
виїхав на зустрічну смугу та здійснив
зіткнення з автомобілем «Мерседес Бенц
410», державний номерний знак НОМЕР_3, під
керуванням водія ОСОБА_3, після чого
автомобіль «Мерседес Бенц 410»,
здійснив наїзд на припаркований
автомобіль «Деу», державний номерний
знак НОМЕР_9, під керуванням водія
ОСОБА_8, що спричинило пошкодження
транспортних засобів. Своїми діями
ОСОБА_4 порушив п.п. 10.1., 12.1 Правил
дорожнього руху.

Відповідно до постанови
Святошинського районного суду м.Києва
від 25 грудня 2013 р. ОСОБА_4 визнано винним
у вчиненні адміністративного
правопорушення, передбаченого ст. 124
КУпАП.

Відповідно до ч.4 ст. 61 ЦПК України
вирок у кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обовязкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дії особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Враховуючи наведене, суд вважає
доведеним той факт, що винним у
дорожньо-транспортній пригоді яка мала
місце 02 грудня 2013 р. по бул.Ромена
Роллана в м.Києві є саме ОСОБА_4

Як вбачається з матеріалів
справи, автомобіль «Мерседес Бенц 410»,
державний номерний знак НОМЕР_3,
перебуває у володінні ОСОБА_2, на
підставі довіреності ВТЕ№865958 від 29
липня 2013 року, та яким користується
ОСОБА_3, на підставі Свідоцтва про
реєстрацію транспортного засобу
НОМЕР_10 від 02.07.2011 року.

Відповідно до Звіту про оцінку
вартості матеріального збитку,
заподіяного пошкодженням
транспортного засобу №02/02/14 від 06.02.2014
року, в результаті винних дій ОСОБА_4,
ОСОБА_2, як володільцю майна, заподіяно
матеріального збитку на суму 47 904, 67
гривень.

Ст. 386 ч. З ЦК України встановлено,
що власник, права якого порушені, має
право на відшкодування завданої йому
майнової та моральної шкоди.

Згідно положень ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Ст. 1187 ЦК України визначено, що
джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів, механізмів та
обладнання, використанням, зберіганням
хімічних, радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб.

Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі (право власності, інше речове
право, договір підряду, оренди тощо)
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Враховуючи наведене суд вважає
доведеними заявлені позовні вимоги про
стягнення з відповідача 47904 грн. 67 коп.
завданої матеріальної шкоди на користь
позивача ОСОБА_2 оскільки хоча і на
момент дорожньо-транспортної пригоди
автомобіль «Сітроен Берлінго»
державний номерний знак НОМЕР_8, яким
керував ОСОБА_4, застрахований у ПАТ «СК
«Лафорт» відповідно до Полісу
обов'язкового страхування цивільно-
правової відповідальності власників
наземних транспортних засобів АЕ№0689766,
однак даним полісом застрахована
цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_5, а не самого відповідача.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Заявлені вимоги щодо
відшкодування моральної шкоди якими
позивачі просять стягнути з
відповідача на користь позивача ОСОБА_2
10000 грн., а на користь ОСОБА_3 20000 грн.
підлягають задоволенню частково з
врахуванням наступного.

Відповідно до ст. 23 ЦК України
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав, що полягає у
душевних стражданнях яких фізична
особа зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів, у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку із знищенням чи
пошкодженням її майна. Моральна шкода
відшкодовується грішми, іншим майном
або в іншій спосіб, незалежно від
майнової шкоди, яка підлягає
відшкодуванню, та не пов'язана з
розміром цього відшкодування. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого або
позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також
з урахуванням інших обставин, які
мають істотне значення. При визначенні
розміру відшкодування враховуються
вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1167 ЦК
України моральна шкода, завдана
фізичній або юридичній особі
неправомірними рішення, діями чи
бездіяльністю, відшкодовується особою,
яка її завдала, за наявності її вини.

Якщо судом встановлено
відшкодувати потерпілому моральну
шкоду, передбачену пунктами 3, 4
частини другої статті 23 Цивільного
кодексу України, таке відшкодування у
розмірі, визначеному судом, здійснює
особа, яку визнано винною у скоєнні
дорожньо-транспортної пригоди.

Як встановлено в судовму
засіданні винним в даній
дорожньо-транспортній пригоді визнано
саме відповідача а тому саме на нього
покладається обов»язок щодо
відшкодування завданої моральної
(немайнової) шкоди.

Пунктом 9 постанови Пленум
Верховного Суду України від 31 березня
1995 року № 4 „Про судову практику в
справах про відшкодування моральної(
немайнової) шкоди" передбачено, що
розмір відшкодування моральної шкоди
суд визначає в межах заявлених вимог
залежно від характеру та обсягу
заподіяних страждань (фізичних,
душевних, психічних тощо), яких зазнав
позивач, характеру немайнових втрат (їх
тривалості, можливості відновлення
тощо) та з урахуванням інших обставин.

У судовому засіданні встановлено,
що позивачу ОСОБА_2 завдана моральна
шкода, шляхом значного пошкодження
належного йому майна, не відшкодування
тривалий час завданої шкоди,
намаганням відповідача уникнути
проведення даного відшкодування, а
ОСОБА_3 який на момент
дорожньо-транспортної пригоди
перебував за кермом транспортного
засобу який отримав пошкодження також
завдана моральна шкода, оскільки сам
факт ДТП, яке відбувалось у середовищі
підвищеної небезпеки - на дорозі, під
час руху автомобілів, само по собі
викликає стрес і відповідно
психологічні страждання. Крім того,
було пошкоджено майно позивачів,
внаслідок чого настали вимушені зміни
у життєвих стосунках позивачів,
оскільки їм необхідно докладати
додаткових зусиль для поновлення
попереднього стану, необхідно було
звертатись в різні інстанцій,
витрачати свій особистий час для
вирішення питань, пов"язаних з
отриманням коштів за пошкодження
вказаного автомобіля, витрачати кошти
для продовження попереднього
життєвого ритму.

Виходячи з вищенаведеного,
враховуючи конкретні обставини справи,
а також виходячи із засад розумності,
виваженості та справедливості, суд
вважає необхідним стягнути моральну
шкоду з відповідача на користь кожного
з позивачів у розмірі 2000 грн.

Щодо вимог позивачів про
стягнення витрат на правову допомогу,
суд вважає що дані вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 84 ЦПК України
витрати, пов'язані з оплатою правової
допомоги адвоката або іншого фахівця в
галузі права, несуть сторони, крім
випадків надання безоплатної правової
допомоги. Граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу
встановлюється законом.

Постановою Кабінетом Міністрів
України від 27 квітня 2006 року № 590 «Про
граничні розміри компенсації витрат,
пов'язаних з розглядом цивільних та
адміністративних справ, і порядок їх
компенсації за рахунок держави»
затверджено граничні розміри
компенсації витрат, пов'язаних з
розглядом справ.

Згідно з додатком до цієї
Постанови, якщо компенсація
сплачується іншою стороною, її
граничний розмір не може перевищувати
40% розміру мінімальної заробітної
плати за годину роботи, а компенсація у
цивільних справах витрат, пов'язаних з
проведенням огляду доказів за їх
місцезнаходженням та вчинення інших
дій, необхідних для розгляду справи
(складення позовної заяви) не можуть
перевищувати 50% розміру мінімальної
заробітної плати за сукупність дій,
необхідних для розгляду справи.

Відповідно до ст.79 ЦПК України
передбачено, що витрати на правову
допомогу входять до витрат, пов»язаних
з розглядом справи.

В силу ст.ст.56, 84 ЦПК України ці
витрати мають бути пов»язані з оплатою
правової допомоги адвоката або іншого
фахівця в галузі права, які
допускаються до участі в розгляді
справи і граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу
встановлюється законом і не може
перевищувати певний розмір
мінімальної заробітної плати за годину
роботи.

Враховуючи надані суду
позивачами документи про сплату
останніми по 1000 грн. за складання
адвокатом позовної заяви та по 3000 грн.
судом визнаються дані вимоги
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню.

Також підлягають стягненню з
відповідача на користь позивача ОСОБА_3
витрати пов»язані з оцінкою шкоди
завданої транспортному засобу
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди в розмірі 300 грн.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України суд вважає потрібним стягнути
з відповідача на користь позивачів
витрати по сплаті судового збору,
відповідно до суми задоволених вимог в
розмірі 243 грн. 60 коп. на користь ОСОБА_3
та 619 грн. 05 коп. на користь ОСОБА_2

На підставі викладеного,
керуючись ст. ст. 23, 988, 1167, 1187 ЦК України,
Постановою Пленуму Верховного Суду
України від 31 березня 1995 року № 4 „Про
судову практику в справах про
відшкодування моральної( немайнової)
шкоди", ст.ст. 10, 60, 84, 88, 209, 212, 213-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця Черкаської області,
ідентифікаційний номер НОМЕР_5,
зареєстрованого в АДРЕСА_1 на користь
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний
номер НОМЕР_6, зареєстрованого в
АДРЕСА_2 завдану матеріальну шкоду в
розмірі 47904 грн. 67 коп., 1000 грн. та 3000 грн.
витрат на оплату правової допомоги, 2000
грн. у відшкодування завданої
моральної (немайнової) шкоди, 619 грн. 05
коп. сплаченого судового збору, а
всього в розмірі 52523 ( п»ятдесят дві
тисячі п»ятсот двадцять три) грн. 72 коп.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця Черкаської області,
ідентифікаційний номер НОМЕР_5,
зареєстрованого в АДРЕСА_1 на користь
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний
код НОМЕР_7, зареєстрованого в АДРЕСА_2 -
1000 грн. та 3000 грн. витрат на оплату
правової допомоги, 2000 грн. у
відшкодування завданої моральної
(немайнової) шкоди, 243 грн. 60 коп.
сплаченого судового збору, 300 грн.
витрат пов»язаних з оцінкою шкоди
завданої транспортному засобу
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, а всього в розмірі 6543 ( шість
тисяч шістсот сорок три) грн. 60 коп.

В задоволенні решти позовних
вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив за
письмовою заявою відповідача яка може
бути подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо воно не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду м. Києва
через Святошинський районний суд м.
Києва протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особою яка була
відсутня при проголошенні рішення
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя :

ун. № 759/2887/14-ц

пр. № 2/759/2370/14

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 липня 2014 року Святошинський
районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді
П»ЯТНИЧУК
І.В.,

при секретарі
Іванові
К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом

ОСОБА_2, ОСОБА_3

до

ОСОБА_4,

3-ті особи: ОСОБА_5, ПрАТ «Страхова
компанія «ЛАФОРТ»

про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИВ:

Керуючись ст. ст. 209, 218 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2, ОСОБА_3 -
задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця Черкаської області,
ідентифікаційний номер НОМЕР_5,
зареєстрованого в АДРЕСА_1 на користь
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ідентифікаційний
номер НОМЕР_6, зареєстрованого в
АДРЕСА_2 завдану матеріальну шкоду в
розмірі 47904 грн. 67 коп., 1000 грн. та 3000 грн.
витрат на оплату правової допомоги, 2000
грн. у відшкодування завданої
моральної (немайнової) шкоди, 619 грн. 05
коп. сплаченого судового збору, а
всього в розмірі 52523 ( п»ятдесят дві
тисячі п»ятсот двадцять три) грн. 72 коп.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця Черкаської області,
ідентифікаційний номер НОМЕР_5,
зареєстрованого в АДРЕСА_1 на користь
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, ідентифікаційний
код НОМЕР_7, зареєстрованого в АДРЕСА_2 -
1000 грн. та 3000 грн. витрат на оплату
правової допомоги, 2000 грн. у
відшкодування завданої моральної
(немайнової) шкоди, 243 грн. 60 коп.
сплаченого судового збору, 300 грн.
витрат пов»язаних з оцінкою шкоди
завданої транспортному засобу
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди, а всього в розмірі 6543 ( шість
тисяч шістсот сорок три) грн. 60 коп.

В задоволенні решти позовних
вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути
переглянуто судом, що його ухвалив за
письмовою заявою відповідача яка може
бути подана протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо воно не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду м. Києва
через Святошинський районний суд м.
Києва протягом десяти днів з дня
проголошення рішення, а особою яка була
відсутня при проголошенні рішення
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя :