Справа № 612/415/14-ц
Близнюківський районний суд
Харківської області у складі
головуючого - судді Мороза О.І., за
участю секретаря Коняєвої Н.Ю.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Близнюки Харківської
області цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Самійлівської сільської ради
Близнюківського району Харківської
області про визнання права власності
на нерухоме майно в порядку
спадкування за заповітом, третя особа -
Близнюківська державна нотаріальна
контора Харківської області, -
ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до
Самійлівської сільської ради
Близнюківського району Харківської
області в якому просить визнати право
власності на житловий будинок літ.
«А-1», загальною площею 62,6 кв.м.,
житловою площею 30,0 кв.м. з
господарським будівлями та спорудами,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в
порядку спадкування за заповітом після
смерті його батька ОСОБА_2, посилаючись
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_2.
На день своєї смерті він мешкав в
Після смерті ОСОБА_2 відкрилася
спадщина, яка складається із житлового
будинку літ. "А-1", загальною площею 62,6
кв.м., житловою площею 30,0 кв.м., з
господарськими будівлями та спорудами,
який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.
За життя, 04.06.2004 року, батько склав
заповіт згідно якого заповів
вищевказане нерухоме майно йому.
Заповіт не змінено і не відмінено.
Після смерті батька спадщину він
прийняв шляхом подання заяви про
прийняття спадщини до Близнюківської
державної нотаріальної контори
Харківської області.
Після закінчення шестимісячного
терміну він звернувся до нотаріальної
контори для отримання свідоцтва про
право на спадщину на житловий будинок
із надвірними будівлями, але отримав
відмову, в зв'язку з не наданням
правовстановлювального документу та
документу про державну реєстрацію на
житловий будинок, рекомендовано
звернутися до суду для визнання права
власності на нерухоме майно.
Зазначає, що за життя його батько
ОСОБА_2 звертався із заявою до
Самійлівської сільської ради
Близнюківського району Харківської
області з проханням оформити право
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами.
Самійлівська сільська рада
Близнюківського району Харківської
області надала згоду оформити та
видати свідоцтво про право власності
на житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами і затвердила
присадибну земельну ділянку в розмірі
0,12 га по АДРЕСА_1.
Зведені споруди не порушують прав
інших осіб, не суперечать суспільним
інтересам та інтересам власників
сусідніх будинків, конструкції
будівель відповідають всім необхідним
нормам. На будівлі виготовлено
технічний паспорт який посвідчує
відповідність закінченого
будівництва, а тому відсутня потреба
його введення в експлуатацію.
Від відповідача - Самійлівської
сільської ради Близнюківського району
Харківської області та третьої особи -
Близнюківської державної нотаріальної
контори Харківської області, які були
належним чином та своєчасно
повідомленими про дату, час та місце
розгляду справи, до суду надійшли
письмові заяви про розгляд справи у їх
відсутність, проти задоволення позову
Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України
особа, яка бере участь у справі, має
право заявити клопотання про розгляд
справи за її відсутності.
За таких обставин справа розглянута у
відсутність представника відповідача
- Самійлівської сільської ради
Близнюківського району Харківської
області та представника третьої особи.
При цьому, ухвалою суду від 08.07. 2014
року, на підставі ч.4 ст. 174 ЦПК України,
було відмовлено у прийнятті визнання
відповідачем позову і продовжено
судовий розгляд(а.с.42).
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні на
задоволенні позову наполягав,
посилаючись на обставини, викладені в
позовній заяві. Вказав, що має бажання
оформити на себе право власності на
спірний будинок. Підтвердив, що він є
спадкоємцем за заповітом. Нотаріус
відмовив йому у видачі свідоцтва про
право власності, оскільки на будинок
немає належних документів. Всі докази,
які він може надати приєднані до
Вислухавши пояснення позивача,
письмові звернення до суду
Самійлівської сільської ради
Близнюківського району Харківської
області та Близнюківської державної
нотаріальної контори Харківської
області, інші письмові докази надані
позивачем, всебічно, повно, об'єктивно
та безпосередньо дослідивши наявні у
справі докази у їх сукупності, які є
належними, допустимими і достовірними,
суд приходить до висновку про
необхідність у задоволенні позову
відмовити, виходячи із наступного.
Судом встановлені такі факти та
відповідні їм правовідносини.
Згідно свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_1, ОСОБА_2 - помер ІНФОРМАЦІЯ_1
Як вбачається зі свідоцтва про
народження ОСОБА_1, його батьком був
Із заповіту від 04.06.2004 року, складеному
в с. Самійлівка Близнюківського району
Харківської області, посвідченого
секретарем виконавчого комітету
Самійлівської сільської ради
Близнюківського району 04.06.2004 року,
зареєстровано в реєстрі №146,
вбачається, що батько - ОСОБА_2, заповів
сину - ОСОБА_1 житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами,
розташований за адресою: АДРЕСА_1. Цей
заповіт не змінено та не відмінено
Із копії спадкової справи,
інформаційної довідки зі Спадкового
реєстру (спадкові справи та видані на
їх підставі свідоцтва про право на
спадщину) вбачається, що після смерті
ОСОБА_2 спадкова справа заведена. Після
смерті батька ОСОБА_1 спадщину прийняв
шляхом подання письмової заяви до
нотаріальної контори. Інші спадкоємці
- дружина померлого ОСОБА_3 та його
дочка - ОСОБА_4 від прийняття спадщини
відмовилися. (а.с.31).
За життя ОСОБА_2 був зареєстрований та
проживав по АДРЕСА_1. З ним проживали
його дружина ОСОБА_3 та син ОСОБА_1, що
підтверджено довідкою сільської ради
Про наявність цього будинку на час
розгляду справи у суді свідчить
Технічний паспорт на садибний
(індивідуальний) житловий будинок, який
на замовника ОСОБА_1 виготовлений
станом на 13.09. 2013 року (а.с.15-18).
На заяву ОСОБА_1 від 12.11. 2013 року
Близнюківська державна нотаріальна
контора Харківської області
повідомила йому, що ним не надано
правовстановлюючі документи та
документ про державну реєстрацію на
будинок, який належав ОСОБА_2(а.с.10).
Відповідно до ст.ст. 1217, 1233 ЦК України
позивач є спадкоємцем за заповітом.
ОСОБА_1 є громадянином України, що
підтверджується фотокопією сторінок
Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Як вбачається із матеріалів справи та
встановлено судом, зокрема із даних
технічного паспорту на садибний
будинок, будівлі на садибі за адресою
АДРЕСА_1 зведені починаючи із 1954 року
по 2000 рік. Житловий будинок зокрема, у
Своїм рішенням №10 від 18 жовтня 2006 року
111 сесія У скликання Самійлівської
сільської ради Близнюківського району
Харківської області, розглянувши заяву
ОСОБА_2 вирішила оформити йому право
власності на спірний будинок, видати
йому свідоцтво на право власності на
це майно. Цим же рішенням ОСОБА_2 було
зобов'язано провести державну
реєстрацію права власності на об'єкти
нерухомого майна згідно п.1.6
Інструкції Держбуду України від 09.06. 1998
року «Про порядок державної реєстрації
права власності на об'єкти нерухомого
майна що перебувають у власності
юридичних та фізичних осіб».
Земельна ділянка ж під забудову
виділена цим же рішенням (а.с.9). Отже,
станом на час винесення цього рішення,
державна реєстрація зазначених
об'єктів нерухомості проведене не була.
Це питання не вирішене і на час
розгляду справи, що підтверджене
позивачем у судовому засіданні.
Статтею 1216 ЦК України передбачено, що
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків від фізичної особи, яка
померла, до інших осіб.
До складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини (смерті
спадкодавця) і не припинилися
внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК
Умовою для переходу в порядку
спадкування права власності на об'єкти
нерухомості, в тому числі житловий
будинок, інші споруди є набуття
спадкодавцем зазначеного права у
встановленому законодавством України
До спадкоємця переходять лише
визначені майнові права, які належали
спадкодавцеві на час відкриття
Відповідно до п.8 постанови Пленуму
Верховного Суду України "Про судову
практику у справах про спадкування" № 7
від 30 травня 2008 року, якщо будівництво
здійснювалося згідно із законом, то у
разі смерті забудовника до завершення
будівництва його права та обов'язки як
забудовника входять до складу
З огляду на наведене, позивач не набув
права як спадкоємець саме на будинок
як житло із надвірними будівлями,
оскільки право власності на зазначене
спадкове майно за життя спадкодавцем
ОСОБА_2 не оформлялося.
Отже після смерті ОСОБА_2 до спадкоємця
ОСОБА_1 перейшли лише майнові права та
обов'язки забудовника, як такі, що
входять до складу спадщини.
Те що будівництво будинку було
завершено, там були зареєстровані та
проживали члени родини спадкодавця, в
тому числі і позивач, не можуть бути
прийняті до уваги з огляду на таке.
В період зведення будівель діяла
Інструкція про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР,
затверджена заступником Міністра
комунального господарства Української
РСР 31 січня 1966 року, яка втратила
чинність на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу України від 13
грудня 1995 року № 56 яка передбачала дві
умови для реєстрації будинку: по-перше,
будівництво будинку повинно бути
закінчено, по-друге, будинок повинен
бути прийнятий в експлуатацію за актом,
затвердженим виконкомом місцевої ради
Відповідно до роз'яснень, що містяться
в листі Державного комітету
будівництва, архітектури та житлової
політики України "Щодо оформлення
права власності на об'єкти нерухомого
майна, на які відсутні акти прийняття
їх в експлуатацію, збудовані до 1992
року" № 12/5-126 від 23 березня 1999 року,
об'єкти збудовані до 5 серпня 1992 року,
при їх реєстрації для оформлення прав
власності одним із документів є
висновок про технічний стан будинку
(будівлі), що складається ліцензованою
Проте, визначені документи після
закінчення будівництва будинку
відповідними органами не складалися.
В правовому розумінні будівництво
вважається незакінченим, оскільки
будинок не було введено в експлуатацію
і наявність лише одного технічного
паспорта, виготовленого
Близнюківським ДКМПТІ, цих висновків
суду не спростовує. В технічному
паспорті графа «Реєстровий номер» не
заповнена. З наведеного вище суд не
приймає до уваги і посилання позивача
на лист ДАБК від 01.09. 2011 р № 40-12-2409.
Позивачу у судовому засіданні детально
роз'яснювалося право надати
додатково усі наявні докази для
підтвердження своїх вимог. Позивач
заявив, що усі докази надані, інших
доказів на підтвердження своїх вимог
Отже, спадкодавцем ОСОБА_2 за життя не
було дотримано законодавчо визначеної
процедури прийняття житлового будинку
до експлуатації та оформлення прав
власності на цю нерухомість, а тому на
час смерті спадкодавець був наділений
правами та обов'язками забудовника по
введенню в експлуатацію зазначеного
Той факт, що спадкодавець проживав в
зазначеному будинку з членами своєї
родини також не може свідчити про те, що
будинок був прийнятий до експлуатації.
Оскільки належними і допустимими
доказами позивач не довів свої вимоги,
у задоволенні позову і необхідно
Керуючись ст.ст.4-8,10,11,57,60,88,208,209,212-215,218
ЦПК України, ст.ст.1216, 1217,1218, 1233
Цивільного Кодексу України, суд, -
У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Самійлівської сільської ради
Близнюківського району Харківської
області про визнання права власності
на нерухоме майно в порядку
спадкування за заповітом, третя особа -
Близнюківська державна нотаріальна
контора Харківської області,
Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через
Близнюківський районний суд
Харківської області шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-денний строк з
дня проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні
під час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Суддя
О.І. Мороз