Сахновщинський районний суд
Справа № 634/329/14-ц
Провадження № 2/634/123/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.04.2014 Сахновщинський районний суд
Харківської області в складі:

головуючого(ої)-судді:
Нестеренко О. С.

при секретарі:Ковбаса С.В.

розглянувши в відкритому
судовому засіданні в смт.Сахновщина
Харківської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
помилково перерахованих коштів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
позовною заявою до ОСОБА_3 про
стягнення помилково перерахованих
кошті, зазначивши, що 28 вересня 2011 року,
він помилково перерахував на ім»я
відповідача кошти в сумі 80 000 грн.,
згідно копії квитанції яку він додає до
матеріалів справи. Дані кошти мали
надійти до зовсім іншої особи, однак
вона їх не отримала. В зв»язку з цим,
просить стягнути з відповідача на його
користь 80 000,00 грн.(вісімдесят тисяч
грн.) та 640 грн. 00 коп. комісії за прийом
готівки для грошового переказу,
судового збору в розмірі 864,00 грн. та
витрати пов»язані з наданою юридичною
допомогою.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України,
особа, яка набула майно або зберегла
його у себе за рахунок іншої особи
(потерпілого) без достатньої правової
підстави (безпідставно набуте майно),
зобов»язана повернути потерпілому це
майно. Особа зобов'язана повернути
майно і тоді, коли підстава, на якій
воно було набуте, згодом відпала.

Відповідно до п. 2.35 Інструкції про
безготівкові розрахунки в Україні в
національній валюті, затвердженої
Постановою Правління Національного
банку України від 21 січня 2004 року № 22,
кошти, що помилково зараховані на
рахунок неналежного отримувача, мають
повертатися ним у строки, установлені
законодавством України, за порушення
яких неналежний отримувач несе
відповідальність згідно із
законодавством України. У разі
неповернення неналежним отримувачем
за будь-яких причин коштів у зазначений
строк повернення їх здійснюється в
судовому порядку.

В судовому засіданні позивач
позовні вимоги підтримав, та пояснив,
що він працює в Росії його товариш
ОСОБА_4 попросив перерахувати кошти в
розмірі 80 000,00 грн., на номер
банківської картки, яку дав ОСОБА_4, що
він і зробив, але останній кошти не
отримав, про що він не знав. Син
відповідачки перебував у місцях
позбавлення волі разом з ОСОБА_4, тому
він і попросив відповідачку отримати
кошти і передати ОСОБА_4.

Відповідачка позов не визнала та
пояснила, що її син, ОСОБА_5, був у
місцях позбавлення волі. У сина з
ОСОБА_4 і ще якогось ОСОБА_6 були якісь
відносини. На її банківську картку були
перераховані кошти в розмірі 80 000,00
грн., вона отримала цю суму. Гроші
зберігала пів року. Телефонним
дзвінком їй повідомили, що гроші
необхідно передати ОСОБА_6. Коли
звільнився ОСОБА_6 з місць позбавлення
волі, вона віддала йому гроші, а ОСОБА_6,
написав їй розписку про отримання цих
грошей. Вона не знає хто такий ОСОБА_2, а
знайома тільки з ОСОБА_4. В судовому
засіданні вона зазначила, що по
телефону розмовляла з особою і вона
впізнала голос ОСОБА_2

В судовому засіданні свідок
ОСОБА_4 пояснив, що він знайомий з
позивачем і знаходяться в дружніх
відносинах Коли він знаходився в
місцях позбавлення волі звернувся з
проханням до ОСОБА_2 про надання йому
коштів в сумі 80000 грн.00 коп. для того, на
утримання його в виправній колонії, де
він познайомився з ОСОБА_5, який
погодився, щоб на банківську картку
його матері перерахували призначені
йому кошти. В 2012 році він звільнився з
місць позбавлення волі і дізнався, що
кошти отримав чоловік на ім"я - ОСОБА_6,
який теж разом з ним перебував у місцях
позбавлення волі, але звільнився в 2011
році. Він не доручав отримувати гроші
ОСОБА_6.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
оцінивши та дослідивши докази по
справі, вважає, що в позові слід
відмовити, з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст. 60 ЦПК
України, кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень.

Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК
України, обставини справи, які за
законом мають бути підтверджені
певними засобами доказування, не
можуть підтверджуватись іншими
засобами доказування.

За таких обставин доводи позивача
про понесені збитки за пошкодження
посівів не знайшли підтвердження
належними доказами.

Згідно ст.ст.10, 11 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається,
оскільки цивільні справи
розглядаються в межах заявлених вимог
і на підставі наданих доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі,
а тому на запитання суду про надання
інших доказів, крім наданих, чи
неможливості їх витребування і
необхідність цієї дії судом, сторони
пояснили, що всі докази надані.

Судом встановлено, що дійсно, як
вбачається із зазначеної квитанції № 1
від 12 вересня 2011 року була перерахована
сума в розмірі 80 000 грн. 00коп. позивач
зазначив не тільки розрахунковий
рахунок, але і ім'я відповідача ОСОБА_3,
як конкретного отримувача вказаної
суми грошей. Відповідачка отримала і
зберігала кошти пів року. Згідно
розписки, яка перебуває в матеріалах
справи, чоловік на ім"я - ОСОБА_6, отримав
зазначені кошти, претензій не має.

З вищезазначеного вбачається, що
кошти в сумі 80 000,00 гривень були
перераховані не помилково як,
зазначив позивач, а ціленаправлено
саме відповідачці ОСОБА_3, тому в позові
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення
помилково перерахованих грошових
коштів слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 213, 218 ЦПК
України, ст.ст. 207, 387 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3
про стягнення помилково перерахованих
коштів - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Харківської області через суд
першої інстанції протягом 10 днів, а
особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя