У х в а л а

іменем україни

31 липня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І.

суддів:
Наумчука М.І.,
Ступак О.В.,-

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до товариства з обмеженою
відповідальністю «Наш Добробут»,
комунального підприємства «Виробниче
управління
водопровідно-каналізаційного
господарства м. Ужгорода» про
зобов'язання виконати усі необхідні
роботи по заміні водовідвідних
комунікацій, встановлення нових
колодязів, труб та очищення зливних
каналів між будинками, за касаційною
скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення
Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від 27 листопада
2013 року та ухвалу апеляційного суду
Закарпатської області від 25
березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У вересні 2013 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2
звернулися до суду з позовом до
товариства з обмеженою
відповідальністю «Наш Добробут» (далі -
ТОВ «Наш Добробут»), комунального
підприємства «Виробниче управління
водопровідно-каналізаційного
господарства м. Ужгорода» (далі - КП «ВУ
ВКГ м. Ужгорода») про зобов'язання
виконати усі необхідні роботи по
заміні водовідвідних комунікацій,
встановлення нових колодязів, труб та
очищення зливних каналів між
будинками.

Рішенням Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області
від 27 листопада 2013 року, залишеним без
змін ухвалою апеляційного суду
Закарпатської області від 25 березня 2014
року, в задоволенні позову
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 та ОСОБА_2
просять рішення Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської
області від 27 листопада

2013 року та ухвалу апеляційного суду
Закарпатської області від 25 березня

2014 року скасувати, мотивуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права й неправильним
застосуванням норм матеріального
права, та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити їні позовні вимоги.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд, виходив із
того, що твердження відповідачів про
те, що у підвальному приміщення
знаходяться саме каналізаційкі стоки,
а також те, що внутрішньобудинкові та
дворові водовідвідні й водопровідні
комунікації знаходяться у
незадовільному стані, не доведено.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2
відхилити.

Рішення Ужгородського міськрайонного
суду Закарпатської області
від 27 листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Закарпатської
області від 25 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

ГоловуючийСудді:В.І. Мартинюк М.І.
Наумчук О.В. Ступак