АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6796/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Городецький Д. І. Доповідач -
Куценко Т.Р. Категорія 47
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року
м. Дніпропетровськ

24 вересня 2014 року Колегія суддів
судової палати з цивільних справ
апеляційного суду Дніпропетровської
області в складі:

Головуючого - Куценко Т.Р.

суддів - Демченко Е.Л., Городничої В.С.

при секретарі - Філіпповій К.Д.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2,

на рішення Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 06 червня 2014 року, по справі
за позовом ОСОБА_3, Новомосковського
міжрайонного прокурора
Дніпропетровської області в інтересах
ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про усунення перешкод
в користуванні земельною ділянкою,
відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_3 у липні 2013 року звернувся
до суду з позовом до ОСОБА_2 про
усунення перешкод в користуванні
земельною ділянкою, відшкодування
завданої моральної шкоди.

Рішенням Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 06 червня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_3 задоволено в частині
зобов'язання відповідача усунути
перешкоди в користуванні земельною
ділянкою, що розташована за адресою
АДРЕСА_1, шляхом знесення за рахунок
відповідача огорожі між земельними
ділянками АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 довжиною
30 метрів від літ. Д до літ. А плану меж
земельної ділянки, зазначеному в
Державному акті на право приватної
власності на землю ЯК №634748 від 13
вересня 2010 року, стягнуто з відповідача
на користь позивача моральну шкоду у
розмірі 300 грн., також вирішено питання
щодо судових витрат /а.с.78-82/.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
посилається на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права, у зв'язку з чим ставить питання
про скасування оскаржуваного рішення,
та просить ухвалити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних вимог
/а.с.88-91/.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених позовних вимог, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційну скаргу необхідно відхилити,
а рішення суду залишити без змін, з
наступних підстав.

Судом встановлено, що у відповідності
до Державного акту на право приватної
власності на земельну ділянку серія ЯК
№ 634748, виданого Відділом Держкомзему у
м. Новомосковську, позивач ОСОБА_3 є
власником земельної ділянки площею 0,0767
га., яка розташована по АДРЕСА_1.

У 2012 році сусід ОСОБА_4, що мешкає за
адресою АДРЕСА_2, без погодження з
позивачем, порушуючи правила
добросусідства та право останнього
користуватися належною земельною
ділянкою, встановив на межі їх
земельних ділянок глухий паркан -
огорожу з металевого профілю заввишки 2
метри на всю довжину земельної ділянки.
Щодо вирішення цього питання позивач
неодноразово звертався до виконавчого
комітету Новомосковської міської ради,
що підтверджується рішеннями від 14
листопада 2012 року та 21 листопада 2012
року /а.с.7, 8/.

Згідно Витягу про реєстрацію права
власності на нерухоме майно від 31 липня
2003 року, відповідач ОСОБА_2 є власником
житлового будинку по АДРЕСА_2.

Виходячи з вищенаведеного, відповідач
є власником житлового будинку по
АДРЕСА_2, тобто ОСОБА_2 є користувачем
земельної ділянки, розташованої за
зазначеною адресою.

Відповідно ч.1 ст. 91 Земельного кодексу
України, власники земельних ділянок
зобов'язані забезпечувати
використання їх за цільовим
призначенням, додержуватися вимог
законодавства про охорону довкілля, не
порушувати прав власників суміжних
земельних ділянок та
землекористувачів, дотримуватися
правил добросусідства.

Згідно до ч.1 статті 103 Земельного
кодексу України власники та
землекористувачі земельних ділянок
повинні обирати такі способи
використання земельних ділянок
відповідно до їх цільового
призначення, при яких власникам,
землекористувачам сусідніх земельних
ділянок завдається найменше
незручностей (затінення, задимлення,
неприємні запахи, шумове забруднення
тощо).

Крім того, згідно з вимогами статті 158
Земельного кодексу України органи
місцевого самоврядування вирішують
земельні спори у межах населених
пунктів щодо додержання громадянами
правил добросусідства. У разі незгоди
власників землі або землекористувачів
з рішенням органів місцевого
самоврядування, органу виконавчої
влади з питань земельних ресурсів спір
вирішується судом.

На підставі ст. 391 ЦК України, власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Як вбачається з матеріалів справи,
рішенням комісії з розгляду земельних
спорів виконавчого комітету
Новомосковської міської ради від 21
листопада 2012 року визнано, що при
зведенні огорожі на АДРЕСА_2 порушено
п.5 ««Правил благоустрою, забезпечення
чистоти, порядку та додержання тиші в
громадських місцях в м.
Новомосковську», відповідно до якого,
огорожа по боковій межі повинна бути
виконана провітрювана чи комбінована
(глуха та провітрювана)

Крім того, рішенням комісії з розгляду
земельних спорів виконавчого комітету
Новомосковської міської ради від 24
січня 2014 року рекомендовано власнику
домоволодіння АДРЕСА_2 ОСОБА_2
демонтувати огорожу та встановити
комбіновану чи провітрювану огорожу на
межі з домоволодінням АДРЕСА_1,
відповідно до «Правил благоустрою».

У відповідності до ст. 6 Закону України
«Про регулювання містобудівної
діяльності», управління у сфері
містобудівної діяльності здійснюється
Верховною Радою України, Кабінетом
Міністрів України, Верховною Радою
Автономної Республіки Крим, Радою
міністрів Автономної Республіки Крим,
центральним органом виконавчої влади,
що забезпечує формування державної
політики у сфері містобудування,
центральним органом виконавчої влади,
що реалізує державну політику з питань
державного архітектурно-будівельного
контролю, іншими уповноваженими
органами містобудування та
архітектури, місцевими державними
адміністраціями, органами місцевого
самоврядування.

Відповідно до п.6.7. ДБН В2.2-5:2011 «Про
благоустрій» дозволено проектувати
огородження як окремих ділянок так і
усієї прибудинкової території
садибної забудови. Висота огороджень
має бути не більше ніж 2,0 м. на межі
сусідніх земельних ділянок та не
більше ніж 2,5 м. на межі з вулицею для
забезпечення нормативної інсоляції та
провітрювання суміжних земельних
територій.

Згідно п.5 рішення Новомосковської
міської ради Дніпропетровської
області № 369 від 02 грудня 2011 року «Про
внесення доповнень до «Правил
благоустрою, забезпечення чистоти,
порядку та додержання тиші в
громадських місцях в м.
Новомосковську», встановлення огорожі
житловій приватній забудові міста
здійснюється згідно узгодженого
головним архітектором міста проекту на
будівництво огорожі по червоній лінії.
Огорожа по боковій межі виконується
висотою 1,2-2,0 м. провітрювана чи
комбінована (глуха та провітрювана) з
залізобетону, дерева, металу, каменю,
інших будівельних матеріалів.

З матеріалів справи вбачається, що
відповідно до роз'яснення Міського
відділу містобудування та архітектури
Новомосковської міської ради від 23
травня 2014 року, комбінована огорожа
передбачає поєднання глухої та
провітрюваної частин конструкції.
Комбінувати огорожу з глухої частини
та провітрюваної означає поєднання
матеріалів суцільної та не суцільної
форми. Між тим, в вищенаведеному
документі також зазначається, що під
час виїзду по АДРЕСА_2 комісії з
розгляду земельних спорів виявлено, що
огорожа встановлена ОСОБА_2 по межі не
відноситься до типу провітрюваної, так
як розрив між поверхнею землі та
початком огорожі не можна вважати
частиною огорожі. Також не відноситься
вона і до комбінованої, оскільки вся
огорожа це цілісна глуха металева
поверхня, яка не містить в особі
поєднання суцільної та несу цільної
форми і не може забезпечувати
провітрюваність (аерацію) земельної
ділянки ОСОБА_3 /а.с.70/.

Докази та обставини, на які посилається
відповідач в своїй апеляційній скарзі
щодо правомірності вставлення огорожі
на межі земельних ділянок, були
предметом дослідження судом першої
інстанції та додаткового правового
аналізу не потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановлені судом були
дотримані норми матеріального і
процесуального права.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України
виключне право оцінки доказів належить
суду, який має оцінювати докази за
своїм внутрішнім переконанням, що
грунтується на всебічному повному та
об'єктивному розгляді в судовому
засіданні всіх обставин справи в їх
сукупності, керуючись законом.

Порушень матеріального чи
процесуального закону, які б могли
призвести до скасування або зміни
рішення суду, судом апеляційної
інстанції не встановлено.

Таким чином, доводи апеляційної скарги
є необґрунтовані, рішення суду
відповідає вимогам закону та
матеріалам справи.

Керуючись ст.ст. 303, ст. 307, 308 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Новомосковського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 06 червня 2014 року - залишити
без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з цього часу.

Головуючий:
Куценко Т.Р.

Судді:
Городнича В.С.

Демченко Е.Л.