Справа № 523/8215/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне

"22" липня 2014 р. Суворовський районний
суд міста Одеси

у складі:

головуючого судді
Пепеляшкова О.С.

при секретарі
Лапчинській О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі в залі суду № 18
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання договору купівлі-продажу
дійсним,

ВСТАНОВИВ:

До суду з позовом звернувся ОСОБА_1,
який просила визнати дійсним договір
купівлі-продажу АДРЕСА_1, поновивши
строк звернення до суду, свої вимоги
обґрунтував тим, що 06.09.2000р. згідно
договору купівлі-продажу № 2000-0102,
посвідченого Одеською Універсальною
біржею «Вітязь» відповідач продав, а
позивач придбав вказану квартиру,
право власності на яку було
зареєстровано на підставі цього
договору в КП ОМБТІ та РОН, а відповідач
у цей час ухиляється від явки до
нотаріальної контори для
нотаріального посвідчення угоди.

Адвокат позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3
звернулась до суду з заявою про розгляд
справи у її відсутність та про те, що
вимоги позову підтримує в повному
обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 до суду не з'явився,
повідомлявся про час та місце розгляду
справи належним чином та своєчасно,
причини неявки суду повідомлені не
були.

На підставі викладеного суд вважає
можливим розглянути справу у
відсутність сторін, адвокат позивача
не заперечувала проти заочного
розгляду справи.

Суд, дослідивши надані докази, вивчивши
матеріали справи, встановив, що 06.09.2000
року згідно договору купівлі-продажу №
2000-0102, посвідченого Універсальною
біржею «Вітязь» ОСОБА_2 продав, а ОСОБА_1
придбала АДРЕСА_1, право власності на
яку було зареєстровано в КП ОМБТІ та
РОН (а.с. 4-5).

Цивільні правовідносини між сторонами
по даній справі виникли до набрання
чинності Цивільним кодексом України і
тому, відповідно до пункту 4
Прикінцевих та перехідних положень
Цивільного Кодексу України від 16 січня
2003 року, регулюються Цивільним
кодексом Української РСР від 18 липня 1963
року. Стаття 47 ЦК України якого
передбачає можливість визнання судом
правочину, що вимагає нотаріального
посвідчення дійсним, якщо одна із
сторін повністю виконала усі умови
договору, але друга ухилилась від його
нотаріального посвідчення.

Якщо суд, визнає поважною причину
пропуску строку позовної давності,
порушене право підлягає захистові - ч.2
ст. 80 ЦК України.

З матеріалів справи вбачається, що
сторони досягли згоди з усіх істотних
умов про укладення договору
купівлі-продажу АДРЕСА_1, покупець
сплатив продавцю обумовлену суму -
тобто сторонами були дотримані всі
вимоги статті 224 ЦК України, але
продавець ухиляється від
нотаріального посвідчення угоди.

З урахування встановлених фактів суд
вважає, що позивач довев ті обставини,
на які він посилався в обґрунтування
позовних вимог і вони підлягають
задоволенню.

На підставі статей 47, 224 ЦК України,
статей 17, 48 Закону України «Про
власність», керуючись статтями 1, 10, 11, 60,
61, 212-215, 218, 224-226, 294 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до
суду.

Визнати дійсним договір
купівлі-продажу АДРЕСА_1, укладений між
ОСОБА_1 з одного боку, та ОСОБА_2 з
іншого, посвідчений 06.09.2000р. за № 2000-0102
Одеською Універсальною біржею "Вітязь".

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, яка подається
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається позивачем протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя