Провадження № 2/522/6951/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 року Приморський районний
суд м. Одеси у складі:

Головуючого судді Кравчук Т.С.,

при секретарі Антонецькому С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Одесі цивільну справу за
позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулись до суду з позовом,
в якому просять суд визнати за ними
право власності по 1/2 частини квартири
під АДРЕСА_1, яка в цілому складається з
1-ї житлової кімнати площею 14,4 кв.м.,
кухні площею 12,2 кв.м., санвузла площею 2,8
кв.м., лоджію площею 3,7 кв.м., загальною
площею 33,1 кв.м..

Представник позивачів позовні вимоги
підтримала в повному обсязі, просить
суд позов задовольнити.

Відповідачка у судовому засіданні
позов визнала та просила задовольнити.

Суд, вивчивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивачів, відповідачки вважає позов
необґрунтованим та таким, що не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

У судовому засіданні встановлено, що на
підставі свідоцтва про право
власності, виданого управлінням
житлово-комунального господарства
Одеської міської ради, від 23.06.2003 року,
позивачам на праві приватної власності
належить квартира під АДРЕСА_1, що в
цілому складається з однієї житлової
кімнати - площею 14,4 кв.м., кухні площею
12,2 кв.м, санвузлу площею 2,8 кв.м., лоджії
площею - 3,7 кв.м., які знаходилися на 2-му
поверсі, та підсобного приміщення
площею 10,1 кв.м., яке знаходилося на 1-му
поверсі, загальною площею - 43,2 кв.

В 2003 році між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3
був укладений письмовий договір
купівлі-продажу, за яким позивачі
продали, а відповідачка купила
підсобне приміщення загальною площею
10,1 кв.м,, розміщене на 1-му поверсі за
адресою: АДРЕСА_1. Рішенням
Приморського суду м. Одеси від 06.11.2003
року даний договір купівлі-продажу був
визнаний дійсним та визнано право
власності за ОСОБА_3 на підсобне
приміщення площею 10,1 кв.м., приєднаного
до квартири АДРЕСА_1, відповідно до
рішення Приморської райадмінітрації №
270 від 19.03.2002 року, яке знаходиться на
першому поверсі будинку та прилеглого
до квартири АДРЕСА_2.

Відповідно до свідоцтва про право
власності на нежитлові приміщення від
24.03.2004 року, виданого на підставі
розпорядження Приморської районної
адміністрації Одеської міської ради
від 19.03.2004 року за № 740 ОСОБА_3 належать
на праві приватної власності нежитлові
приміщення 1-го поверху, загальною
площею 148,8 кв.м., до яких і увійшло
підсобне приміщення площею 10,1 кв.м.

05 серпня 2013 року позивачам було
відмовлено в державній реєстрації
права власності на квартиру АДРЕСА_1,
так як об'єкт нерухомого майна змінив
площу у зв'язку з виділенням з нього
частки за рішенням суду.

Згідно частини першої ст. 50 ЦПК України,
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України,
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування,
сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень, суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування".

Згідно ст. 59 ЦПК України, суд не бере до
уваги докази, які одержані з порушенням
порядку, встановленого законом,
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до частини першої, другої
ст. 60 ЦПК України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу, докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

Згідно ст.. 392 Цивільного кодексу
України, власник майна може пред'явити
позов про визнання його права
власності, якщо це право оспорюється
або не визнається іншою особою, а також
у разі втрати ним документа, який
засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 статті 3 ЦПК України
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Так, при розгляді справи судом не було
встановлено наявність спору між
сторонами, а також позивачами не було
доведено, що їх право власності
порушене або не визнається, тому позов
ОСОБА_1, ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 10, 60, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання права
власності - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Одеської області через суд першої
інстанції протягом десяти днів з дня
проголошення рішення суду.

Суддя
10.09.2014