АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/3218/14
1-інстанції - Глібко О.В.
Справа № 2/644/521/14
Категорія - відшкодування шкоди
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

06 серпня 2014 року судова колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого
судді - ЗАЗУЛИНСЬКОЇ Т.П.

суддів колегії
- КРУГОВОЇ С.С.

- ХОРОШЕВСЬКОГО О.М.

при секретарях
- Прудніковій О.В. , Шпарага О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у місті Харкові
цивільну справу за апеляційною скаргою
Приватного акціонерного товариства
Страхова компанія "ВУСО" на рішення
Орджонікідзевського районного суду
міста Харкова від 17 березня 2014 року по
справі за позовом ОСОБА_3 до ПрАТ
Страхова компанія "ВУСО", третя особа:
ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, заподіяних
внаслідок ДТП,-

в с т а
н о в и л а :

У жовтні 2013 року ОСОБА_3
звернулась до Орджонікідзевського
районного суду міста Харкова з позовом
до Приватного акціонерного товариства
Страхова компанія "ВУСО" ( далі ПрАТ СК
"ВУСО"), який згодом уточнювала та
доповнювала і станом на 05.03.2014 року
просила суд стягнути на її користь з
відповідача 15547,13 грн. матеріальної
шкоди у вигляді витрат на лікування;
8818,88 грн. втраченого заробітку за
періоди знаходження на лікарняних, 2005,18
грн. пені за несвоєчасну виплату
страхового відшкодування, 5000,00 грн.- у
відшкодування моральної шкоди і 5000,00
грн. витрат на правову допомогу.

При цьому посилалась на те, що
29.10.2012 року булла травмована
автомобулем під керуванням ОСОБА_4,
отримала тяжкі тілесні ушкодження.
Кримінальна справа відносно ОСОБА_4
закрита за відсутністю в його діях
складу злочину, передбаченого ст.286 КК
України, а відповідач, у якого
застрахована цивільно-правова
відповідальність останнього
відмовився виплатити їй страхове
відшкодування.

Рішенням Орджонікідзевського
районного суду міста Харкова від 17
березня 2014 року позов ОСОБА_3
задоволено.

В апеляційній скарзі ПрАТ
Страхова компанія "ВУСО" просить
скасувати вказане рішення як
незаконне, упереджене, необґрунтоване,
прийняте з порушенням норм
матеріального і процесуального права і
ухвалити нове, яким відмовити ОСОБА_3 в
задоволенні позову у повному обсязі.

В обґрунтування скарги
посилається на те, що ОСОБА_4 фактично
не мав технічної можливості уникнути
ДТП з незалежних від нього причин,
тобто діяв в умовах непереборної сили
(що доведено експертизою), тому у ПрАТ
СК "ВУСО" не виникло обов'язку
відшкодувати шкоду, спричинену
позивачу внаслідок ДТП, і у зв'язку із
цим на підставі ст.6 п. 32.1 ст. 32 Закону
України "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" правомірно визнано випадок не
страховим.

Вказує, що у зв'язку з лікуванням
потерпілого відшкодовуються
обґрунтовані витрати, у той час як суд
не звернув уваги на те, що частина
витрат, згідно наданих чеків не
відноситься до лікування позивача від
ушкоджень, отриманих внаслідок ДТП.

Позовні вимоги у вигляді
втраченого заробітку вважає
недоведеними, посилаючись на те, що
довідка з з Управління Пенсійного
фонду України в Орджонікідзевськолму
районі міста Харкова свідчиить про те,
що в лютому 2013 року ОСОБА_3 було
сплачено 1196,95 грн., з березня 2013 року -
1969,95 грн., з липня 2013 року -1956,81 грн. і
таким чином загальні доходи ОСОБА_3 з
лютого 2013 року зросли, проте суд не
прийняв це до уваги.

Безпідставним вважає стягнення
пені, оскільки факт прострочення
зумовлений правомиірною відмовою у
виплаті страхового відшкодування. Крім
того, пеня на суму втраченого
заробітку не повинна нараховуватись,
оскільки вимоги про стягнення 8818,88 грн.
були заявлені тільки 26.11.2013 року.

Зазначає, що позивачем не надано
жодного обґрунтованого, належного і
допустимого доказу на підтвердження
будь-яких душевних переживань і
страждань, що є обов'язковою умовою для
здійснення моральної компенсації.

Вважає, що сума витрат на правову
допомогу значно завищена,
необґрунтована, не відповідає вимогам
ст.88 ЦПК України і приписам ЗУ " Про
граничний розмір компенсації витрат на
правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах", а тому в
позові в цій частині слід відмовити.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення осіб, які беруть участь у
справі, перевіривши законність і
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, судова колегія
вважає що скарга підлягає частковому
задоволенню. з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, 29.10.2012
року, близько 20-ї години 30 хвилин, біля
будинку 136-е по пр. Г.Сталінграду в місті
Харкові на позивача був скоєний наїзд
автомобілем "Хонда-Цівік", р.н.НОМЕР_2,
під керуванням ОСОБА_4. Внаслідок ДТП
позивачу були заподіяні тяжкі тілесні
ушкодження, що підтверджується
висновком судово-медичної експертизи
№ 2381-А/12 від 21.11.2012р. Кримінальне
провадження 0000262 відносно ОСОБА_4
було закрите за відсутністю в діях
водія ознак складу злочину,
передбаченого ст.286 КК України.

Цивільно-правова відповідальність
ОСОБА_4 була застрахована у ПрАТ
Страхова Компанія "ВУСО" відповідно до
ЗУ "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів", що підтверджується полісом
№АВ09722426 від 09.05.2012 року обов'язкового
страхування цивільно-правової
відповідальності власників наземних
транспортних засобів, з лімітом
відповідальності за шкоду, заподіяну
життю і здоров»ю в сумі 100 000,00 гривень.
Франшиза складає 510,00 грн. Згідно з
полісом страховик, яким є ПрАТ Страхова
Компанія " ВУСО", забезпечує
відшкодування шкоди, завданої життю,
здоров'ю та майну третіх осіб під час
ДТП, що сталася за участі забезпеченого
транспортного засобу та внаслідок цієї
пригоди настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована.

Безпосередньо після ДТП ОСОБА_4
повідомив ПрАТ СК "ВУСО" про страховий
випадок , звернувся до страховика з
письмовим повідомленням про страховий
випадок, надав усі необхідні документи.

Відповідно до ст. З Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" обов'язкове страхування
цивільно- правової відповідальності
здійснюється з метою забезпечення
відшкодування шкоди, заподіяної життю,
здоров'ю та/або майну потерпілих
унаслідок ДТП та захисту майнових
інтересів страхувальників.Тобто,
виходячи із суті такого страхування
Закон "Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" має на меті захист не лише прав
потерпілих на відшкодування шкоди, але
й захист інтересів страхувальника.

Згідно з ч.1 ст.1195 ЦК України фізична або
юридична особа, яка завдала шкоди
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я фізичній особі, зобов'язана
відшкодувати потерпілому заробіток,
втрачений ним внаслідок втрати чи
зменшення професійної або загальної
працездатності, а також відшкодувати
додаткові витрати, викликані
необхідністю посиленого харчування,
санаторно-курортного лікування,
придбання ліків, протезування,
стороннього догляду тощо.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості..

Згідно з ч.2 ст. 1167 ЦК України моральна
шкода відшкодовується незалежно від
вини особи, яка її завдала, якщо шкоди
завдано каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я фізичної особи внаслідок дії
джерела підвищеної небезпеки.

Згідно з ч.ч.2,5 ст.1187 ЦК України
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
володіє транспортним засобом,
механізмом, іншим об'єктом,
використання, зберігання або утримання
якого створює підвищену небезпеку.

Особа, яка здійснює діяльність,
що є джерелом підвищеної небезпеки,
відповідає за завдану шкоду, якщо вона
не доведе, що шкоди було завдано
внаслідок непереборної сили або умислу
потерпілого.

Згідно з ст.22 ЦК України особа,
якій завдано збитків у результаті
порушення її цивільного права, має
право на їх відшкодування. Збитками є:
втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі
знищенням або пошкодженням речі, а
також витрати, які особа зробила або
мусить зробити для відновлення свого
порушеного права (реальні збитки), а
також доходи, які особа могла б реально
одержати за звичайних обставин, якби її
право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" № 1961-1У, страховик при настанні
страхового випадку відшкодовує у
встановленому цим Законом порядку
оцінену шкоду, яка була заподіяна
внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди життю, здоров'ю, майну третьої
особи відповідно до лімітів
відповідальності страховика.

Згідно ст.25 цього Закону у зв"язку з
тимчасовою втратою працездатності
потерпілим відшкодовуються нее
отримані доходи за підтверджений
відповідним закладом озхорони здоров"я
час втрати працездатності. При цьому
дляґ працюючої особи доходи
потерпілого оцінюються як неотнримана
середня заробітна плата, обчислена
відповідно до норм законодавства про
працю.

Статтею 9 Закону № 1961-1У встановлено, що
страховик зобов'язаний провести
виплату страхового відшкодування
відповідно до умов договору
страхування в межах обов'язкового
ліміту відповідальності страховика, що
становить 50 000 грн. на одного
потерпілого за шкоду, заподіяну майну
потерпілого, яке не може перевищувати
розміру прямого збитку, за шкоду,
заподіяну життю, здоров'ю на одного
потерпілого - 100 000 грн., а також моральну
шкоду, передбачену п.1. частини 2 ст.23 ЦК
України. Така шкода відшкодовується у
встановленому судом розмірі. При цьому
страховик відшкодовує не більше 5%
ліміту, визначеного п.9.3 ст.9 Закону №
1961-1У. Різницю між сумою відшкодування,
визначеною судом, та сумою, яка має бути
відшкодована страховиком, сплачує
винна у ДТП особа.

Згідно п.36.2. Закону України "Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" страховик протягом 15 днів з
дня узгодження ним розміру страхового
відшкодування з особою, яка має право
на отримання відшкодування, за
наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний: у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його, у разі невизнання
майнових вимог заявника прийняти
вмотивоване рішення про відмову у
здійсненні страхового відшкодування
(регламентної виплати).

За кожен день прострочення виплати
страхового відшкодування з вини
страховика (МТСБУ) особі, яка має право
на отримання такого відшкодування,
сплачується пеня з розрахунку
подвійної облікової ставки НБУ, яка діє
протягом періоду, за який
нараховується пеня.

Доводи апеляційної скарги відповідача
про те, що у нього не виникло обов"язку
з виплати страхового відшкодування,
оскільки водій ОСОБА_4 діяв в умовах
непереборної сили, є безпідставними.
Під непереборною силою слід розуміти,
зокрема, надзвичайні або невідворотні
за даних умов події (пункт 1 частини
першої статті 263 ЦК), тобто ті, які мають
зовнішній характер, тому недотримання
ОСОБА_3 Правил дорожнього руху в Украні
не можна віднести до непереборної сили,
в умовах якої діяв водій ОСОБА_4

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов правильного висновку, що з
відповідача на користь позивачки
підлягають стягненню витрати на
лікування, втраченний заробіток, пеня
за несвоєчасну виплату страхового
відшкодування, моральна шкода і
витрати на правову допомогу.

Проте, вирішуючи спір, суд не врахував,
що відповідно до ст.24 Закону № 1961-1У у
зв"язку з лікуванням потерпілого
відшкодовуються обгрунтовані витрати,
пов"язані з доставкою, розміщенням,
утриманням, діагностикою, лікуванням,
протезуванням та реобілітацією
потерпілогоь у відповідному закладі
охорони здоров"я, медичним піклуванням,
лікуванням у домашніх умовах та
придбанням ліків і належним чином не
перевірив обгрунтованість заявлених
позивачкою вимог про відшкодування
витрат на лікування.

Між тим, в наданих нею чеках, поряд з
ліками, шприцями, системами,
рукавичками, марлею та іншим, що
призначались як потрібні для
лікування ОСОБА_3, значаться медичні
препарати, призначення яких не
підтверджено відповідною медичною
документацією або товари, які не можна
віднести до необхідних для її
лікування.

Зокрема, це: дуовіт -37,33 9чек 11), вода 6,05
грн. (чек18), піносол 15,75 грн., флюконазол
-10,35 (чек 25), яблукове пюре -9,41 грн.( чек 23),
супродин -25,39 (чек 22), гематоген 10,29 грн.,
13,76,грн. 15,42 грн. ( чеки57,58, а.с.141),
корвалол, лінекс, но-шпа - 63,62 грн. ( чек
71), оксела - 396,36 грн. (чек 82), нимесил,
камертон -31,01 грн. ( чек83), лак для нігтів
умная емаль -28,27 грн. (чек 84) хьюмер,
фітовал шампунь - 165,87 грн. (чек85),
ден5катилен, нимесил , ринт назальний
спрей - 48,85 грн. (чек 86), вода - 5,00 грн., 4,60
грн. (чеки 87, 90), нимесил - 8,82 грн. ( чек 96).
Чек 78 не містить інформації, що товари
на суму 40,80 грн. придбані для лікування
ОСОБА_3

Не можна віднести до витрат на
лікування і сплачені нею благодійні
внески на загальну суму 310,00 грн. Таким
чином з кошторису витрат має бути
виключена сума 1246,95 грн.

Не можна погодитись і з розрахунком
пені за несвоєчасну виплату страхового
відшкодування.

Так, станом на жовтень 2013 року, тобто
на час звернення ОСОБА_3 до суду
підтверджені витрати на лікування
складали 12190,54 грн., виходячи з чого пеня
за період з 12.07.2013 року по 12.08.2013 року
складає 149,63 грн. ( 12190,54 х14/365х32);

з 13.08.2013 року по 26.09.2013 року -195.39 грн.(
12190,54х 13/365х45);

з 27.09.2013 року по 26.11.2013 року - 269,18 грн.(
12190,54 х 13/365 х 62)

З 27 листопада 29013 року у розрахунок пені
мають бути включені збільшена до 12439,94
грн. сума витрат на лікування і сума
втраченого заробітку позивачки за час
знаходження на лікарняних 8818,88 грн.,
вимоги про стягнення якої нею заявлені
26.11.2013 року. З цією сумою судова колегія
погоджується, оскільки вона
розрахована за підтверджений
відповідними закладами охорони
здоров"я час втрати працездатності як
неотримана середня заробітна плата,
обчислена відповідно до норм
законодавства про працю.

Отже пеня за період з 27.11.2013 року по
05.03.2014 року складає 757,17 грн.

21258,82 х 13/365х 100 , а за період з 06.03. по
12.03.2014 року - 55,04 грн. (22077,43 х13/365х13 Всього
підлягає стягненню 1426,41 грн. пені.

Не враховано судом, що від суми
стягнення підлягає відрахуванню
франшиза, яка встановлена у полісі №
АВ/0972426 в розмірі 500,00 грн.

Неповне з"ясування судом обставин, що
мають значення для справи у
відповідності до п.1 ч.1 ст.309 ЦПК України
є підставою для зміни рішення в частині
позовних вимог ОСОБА_3 про
відшкодування матеральної шкоди,
заподіяної внаслідок ДТП.

Витрати на правову допомогу позивачки
підтверджуються договором про надання
правової допомоги адвокатом ОСОБА_5 та
чеком ( а.с.62,122)

Стягуючи з відповідача вказану суму
суд першої інстанції не навів в рішенні
розрахунків у відповідності до вимог
ЗУ "Про граничний розмір компенсації
витрат на правову допомогу у цивільних
і адміністративних справах", який почав
діяти з 01 січня 2012 року.

Перевіряючи законність і
обгрунтованість рішення в цій частині
судова колегія виходить з наступного.

Відповідно до вимог вказаного Закону
розмір компенсації витрат на правову
допомогу у цивільних справах, в яких
така компенсапція виплачується
стороні, на користь якої ухвалено
судове рішення, іншою стороною, не може
перевищувати 40 % встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза судовим
засіданням та під час ознайомлення з
матеріалами справи в суді.

Законом України " Про Державний бюджет
України на 2013 рік мінімальна заробітна
плата на 2013 рік була встановлена у
розмірі з 01.01.2013 року по 30.11.2013 року у
розмірі 1147,00 грн., з 01.12.2013 року по 31.12.2013
року - 1218,00 грн.

Законом України " Про Державний бюджет
України на 2014 рік" мінімальна заробітна
плата на 2014 рік встановлена у розмірі
1218,00 грн. Отже 40% від мінімальної
заробітної плати у 2013 році становить
458,80 грн., а у 2014 році - 487,20 грн.

Участь у судових засіданнях суду
першої інстанції як представник
позивача адвокат ОСОБА_5 брала у 2013 році
протягом 24 хвилин, у 2014 році протягом
одного часу, що підтверджується
відповідними журналами судових
засідань ( а.с.93-94, 129-130, 147-148) і не
заперечується представником
відповідача.

Крім того, адвокатом складені та надані
до суду першої інстанції позовна заява,
уточнений позов, заява про збільшення
позовних вимог, запити до Харкіівської
міської поліклініки № 9 і Харківської
міської багатопрофільної лікарні № 25,
що потребувало певного часу для
ознайомлення з медичною документацією,
чеками та іншими матерріалами.

Правова допомога без додаткової оплати
надавалась адвокатом позивачу і в суді
апеляційної інстанції. Проти наданого
адвокатом в суді апеляційної інстанції
розрахунку витраченого на надання
правової допомоги часу представник
відповідача не заперечує. Стягнуті
судом першої інстанції витрати на
правову допомогу не перевищують цього
розрахунку, тому підстави для
скасування чи зміни рішення в цій
частині відсутні.

Не вбачає судова колегія підстав для
скасування або зміни рішення суду
першої інстанції і в частині позовних
вимог ОСОБА_3 про відшкодування
моральної шкоди.

Вирішуючи спір в цій частині суд
виходив з того, що внаслідок ДТП ОСОБА_3
отримала тяжкі тілесні ушкодження,
протягом тривалого часу потребувала
лікування та сторонньої допомоги,
зазнала фізичних і душевних страждань ,
була визнана інвалідом 2-ї групи , не
мала можливості повноцінно
виконувати трудові обов"язки, в
подальшому потребує періодичного
лікування .

На думку судової колегії визначена до
стягнення у відшкодування моральної
шкоди сума відповідає характеру і
об"єму моральних страждань позивачки,
вимогам розумності і справедливості.

Керуючись ст.ст.303,304, п.3ч.1ст.307,
ст.ст.309,313,314,316,317,319,324 ЦПК України судова
колегія, -

В И Р
І Ш И Л А :

Апеляційну скаргу Приватного
акціонерного товариства Страхова
компанія "ВУСО" задовольнити частково.

Рішення Орджонікідзевського
районного суду міста Харкова від 17
березня 2014 року в частині вирішення
позовних вимог ОСОБА_3 про
відшкодування матеріальної шкоди ,
заподіяної внаслідок ДТП змінити.
Вказані позовні вимоги ОСОБА_3
задовольнити частково.

Стягнути з Приватного
акціонерного товариства Страхова
компанія "ВУСО", місцезнаходження якої:
місто Донецьк, вул.Постишева,60 на
користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, яка
проживає і зареєстрована в АДРЕСА_1, ІПН
НОМЕР_1, паспорт сер.НОМЕР_3, виданий
19.11.2002 року Орджонікідзевським РВ ХМУ
УМВС України в Харківській області
12748( дванадцять тисяч сімсот сорок
вісім) грн.55 коп. витрат на лікування,
8818,88 грн. втраченоого заробітку за
періоди знаходження на лікарняних 1426,41
грн. пені за несвоєчасну виплату
страхового відшкодування.

В іншій частині і в частині
вирішення позовних вимог ОСОБА_3 про
відшкодування моральної шкоди вказане
рішення залишити без змін.

Стягнути з Приватного акціонерного
товариства Страхова компанія "ВУСО",
місцезнаходження якої: місто Донецьк,
вул.Постишева,60 у дохід держави 487
(чотириста вісімдесят сім ) грн. 20 коп.
судового збору.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення. Касаційна скарга на
рішення апеляційного суду може бути
подана протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий суддя - підпис

Судді колегії - підписи

Копія вірна. Суддя -