Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №279/2259/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2014 року колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючого - судді
Трояновської Г.С.

суддів: Миніч Т.І.,
Павицької Т.М.

при секретарі Ковальській
Я.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі цивільну справу
за позовом Коростенського
Комунального підприємства
«Теплозабезпечення» виконавчого
комітету Коростенської міської ради до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за послуги централізованого
теплопостачання

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Коростенського міськрайонного
суду Житомирської області від 27
червня 2014 року,-

в с т а н о в и л а:

У квітні 2014 року Коростенське КП
«Теплозабезпечення» звернулось до
суду з названим позовом. В
обгрунтування вимог зазначало, що
відповідач проживає в АДРЕСА_1 та є
абонентом КП «Теплозабезпечення» і
споживачем послуг з централізованого
теплопостачання. Між позивачем та
відповідачем встановились фактичні
договірні відносини з приводу надання
житлово-комунальних послуг, однак
відповідач не сплачує кошти за надані
послуги, у зв"язку з чим допустив
заборгованість за період з жовтня 2009
року по лютий 2014 року в сумі 5 052,24 грн.
За таких обставин позивач просив
задовольнити позов.

Рішенням Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області від 27 червня 2014 року позов
задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на
користь КП «Теплозабезпечення» 5052,24
грн. боргу по оплаті послуг
теплопостачання та судовий збір в
розмірі 243,60 грн.

У поданій апеляційній скарзі
ОСОБА_1 просить зазначене рішення суду
скасувати та ухвалити нове рішення про
відмову у задоволенні позовних вимог.
Зокрема, вказує, що він листом від 06.08.2009
року проінформував позивача про
відключення від мережі
централізованого опалення та відмови
від його послуг, а тому він не є
споживачем теплової енергії позивача.
Зазначає, що договір про надання послуг
з теплопостачання між ним та позивачем
не укладено, а посилання суду на
наявність фактичних договірних
відносин суперечить ч.1 ст.19 Закону
України „Про житлово-комунальні
послуги". Вважає, що позивач, надавши
свої формальні докази, не довів у суді
наявність спору та об»єктивні причини
невиконання споживачем своїх
зобов»язань перед надавачем послуг.
Окрім того вказує, що суд стягнув з
нього на користь позивача суму
заборгованості поза межами строку
позовної давності.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст. 303 ЦПК України, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з огляду на
наступне.

Як встановлено судом першої інстанції
та підтверджено матеріалами справи
відповідач ОСОБА_1 проживає в АДРЕСА_1,
що включена до системи
централізованого теплопостачання, яке
здійснює Коростенське Комунальне
підприємство «Теплозабезпечення»
виконавчого комітету Коростенської
міської ради.

06.08.2009 року ОСОБА_1 звернувся із заявою
до відповідача, в якій просив
від"єднати його квартиру від мережі
теплозабезпечення, оскільки він
відмовляється від отримання послуг
Коростенського КП
«Теплозабезпечення»/а.с.40/.

Листом Коростенського КП
«Теплозабезпечення» №1028 від 11.08.2009
року ОСОБА_1 повідомлено про те, що
самовільне відключення від мереж
централізованого опалення
забороняється та роз"яснено, що
відповідно до границь балансової
належності систем опалення КПТ не має
юридичного права в односторонньому
порядку вирішувати такі питання та
рекомендовано врегулювати ці
відносини з власником будинку -
міськвиконкомом /а.с.41/.

Доказів про те, що відповідач звертався
з цього приводу до міськвиконкому та
отримав дозвіл на відключення своєї
квартири від мереж централізованого
опалення , матеріали справи не містять.

Пунктами 24-26 Постанови кабінету
Міністрів України від 21 липня 2005 року №
630 «Про затвердження Правил надання
послуг з централізованого опалення,
постачання холодної та гарячої води і
водовідведення та типового договору
про надання послуг з централізованого
опалення, постачання холодної та
гарячої води і водовідведення» (із
змінами) передбачено, що споживачі
можуть відмовитися від отримання
послуг з централізованого опалення та
постачання гарячої води. Відключення
споживачів від мереж централізованого
опалення та постачання гарячої води
здійснюється у порядку, що
затверджується центральним органом
виконавчої влади з питань
житлово-комунального господарства.
Самовільне відключення від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води забороняється.
Відключення споживачів від мереж
централізованого опалення та
постачання гарячої води здійснюється у
разі, коли технічна можливість такого
відключення передбачена затвердженою
органом місцевого самоврядування
відповідно до Закону України «Про
теплопостачання» схемою
теплопостачання, за умови забезпечення
безперебійної роботи інженерного
обладнання будинку та вжиття заходів
щодо дотримання в суміжних приміщеннях
вимог будівельних норм і правил з
питань проектування житлових будинків,
опалення, вентиляції, кондиціонування,
будівельної теплотехніки; державних
будівельних норм з питань складу,
порядку розроблення, погодження та
затвердження проектної документації
для будівництва, а також норм
проектування реконструкції та
капітального ремонту в частині
опалення.

За таких обставин, суд першої інстанції
дійшов обґрунтованого висновку про
задоволення вимог позивача, оскільки
відключення від мереж центрального
опалення і гарячого водопостачання
окремих квартир у багатоквартирному
будинку не можливо і дозволено таке
відключення лише будинку в цілому.

Сума заборгованості підтверджена
випискою з особового рахунку НОМЕР_1 і
не спростована відповідачем /а.с.6-7/.

Доводи в апеляційній скарзі про те, що
особовий рахунок НОМЕР_1 закріплено за
ОСОБА_2, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1, а з
відповідачем договір про надання
житлово-комунальниїх послуг не
укладався, не є обґрунтованими,
оскільки після смерті ОСОБА_2
відповідач ОСОБА_1 фактично
користувався послугами КП
«Теплозабезпечення» та особисто
звертався з відповідними заявами до
позивача з приводу від"єднання
квартири, в якій проживає, від мережі
теплозабезпечення, про, що зазначено
вище.

Посилання в апеляційній скарзі
відповідача на те, що суд стягнув з
нього на користь позивача суму
заборгованості поза межами строку
позовної давності, не свідчать про
неправильне застосування судом першої
інстанції норм матеріального права,
оскільки відповідно до положень ч.3
ст.267 ЦК України позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення.

Відповідач у судові засідання не
з"являвся, хоча про час та місце
розгляду справи був повідомлений
належним чином, про що свідчать
повідомлення про вручення поштового
відправлення /а.с.24,29/, до суду із заявою
про застосування позовної давності не
звертався, а тому у суду не було підстав
самостійно вчиняти таку процесуальну
дію.

За наведених обставин та
відповідно до ст.ст.67,68,162 ЖК України суд
першої інстанції обгрунтовано поклав
на відповідача обов"язок оплатити
надані комунальні послуги.

Доводи апеляційної скарги про
відсутність між сторонами договірних
стосунків висновків суду не
спростовують та на їх правильність не
впливають.

Рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального і процесуального
права. Підстави для його скасування
відсутні.

Керуючись ст.ст. 209, 218, 303, 307, 308, 314,
315, 317, 319, 324, 325 ЦПК України, колегія
суддів,-

у х в а л
и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити.

Рішення Коростенського
міськрайонного суду Житомирської
області від 27 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з
моменту її проголошення та може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:
Судді: