АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження 22ц/790/5180/14
Головуючий 1 інстанції -
Справа № 643/837/14-ц
Категорія - договірні
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
у складі:

головуючого - судді:
Кірсанової Л.І.

суддів: Трішкової І.Ю.,
Котелевець А.В.

при секретарі: Асєєвій В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2, ОСОБА_1
на заочне рішення Московського
районного суду м. Харкова від 24 квітня
2014 року по справі за позовом Товариства
з обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» до ОСОБА_2, ОСОБА_1
про стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И Л А:

В січні 2014 року позивач звернувся до
суду з вказаним позовом. В
обґрунтування позовних вимог зазначив,
що 12.12.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та
ОСОБА_2 був укладений кредитний
договір, відповідно до якого позивач
надав відповідачу грошові кошти у сумі
33831,69 доларів США строком до 12.12.2014 року
зі сплатою відсотків за користування
кредитом. Також 12.12.2007 року між ЗАТ «ОТП
Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір
поруки, за умовами якого ОСОБА_1
зобов'язалася нести відповідальність
як солідарний боржник за виконання
ОСОБА_2 зазначеного кредитного
договору. Зобов'язання за кредитним
договором відповідач ОСОБА_2 не
виконав. Загальна сума заборгованості
відповідача перед ЗАТ «ОТП Банк»
становить 360235,97 грн.. ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» відповідно до договору
факторингу від 26.07.2013 року уклало
договір факторингу кредитного
портфелю з ПАТ «ОТП Банк». Тому до ТОВ
«ОТП Факторинг Україна» перейшли всі
права «ОТП Банк» щодо права вимоги до
боржника за вказаним кредитним
договором.

Відповідачі в судове засідання не
з'явилися та не повідомили про причини
неявки, у зв'язку з чим проведений
заочний розгляд справи.

Заочним рішенням Московського
районного суду м. Харкова від 24 квітня
2014 року задоволено позов Товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна». Стягнуто з ОСОБА_2,
ОСОБА_1 на користь Товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» 360 235,97 грн боргу.
Стягнуто з відповідачів на користь
позивача по 1801,17 грн. з кожного судових
витрат.

Не погодившись з вказаним заочним
рішенням, ОСОБА_2, ОСОБА_1 звернулися з
апеляційною скаргою, в якій просять
скасувати заочне рішення районного
суду та ухвалити нове рішення про
відмову в задоволенні позовних вимог
до них. В обгрунтування апеляційної
скарги посилаються на на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, неповне з'ясування
обставин, що мають значення у справі,
порушення норм матеріального та
процесуального права. Вказують на те,
що позивачем не додано жодного
письмового доказу про те, що вони є
фінансовою установою з правом
здійснювати факторингові операції.
Зазначають, що ТОВ „ОТП Факторинг
Україна" не був стороною вказаних
договорів і не надавало будь-яких
належних і допустимих доказів нового
кредитора, а тому зобов»язання і не
викону вались у відповідності до вимог
ч. 2 ст. 517 ЦК України тощо.

Вислухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи,
перевіривши доводи апеляційної скарги,
судова колегія вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Задовольняючи позовні вимоги,
суд першої інстанції виходив з того, що
12.12.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2
був укладений кредитний договір,
відповідно до якого позивач надав
відповідачу грошові кошти у сумі 33831,69
доларів США строком до 12.12.2014 року зі
сплатою відсотків за користування
кредитом. Також між ЗАТ «ОТП Банк» та
ОСОБА_1 12.12.2007 року був укладений
договір поруки, за умовами якого ОСОБА_1
зобов'язалася нести відповідальність
як солідарний боржник за виконання
ОСОБА_2 зазначеного кредитного
договору. Зобов'язання за кредитним
договором відповідач ОСОБА_2 не
виконав, загальна сума заборгованості
відповідача перед ЗАТ «ОТП Банк»
становить 360235,97 грн., яку позивач
відповідно до договору факторингу від
26.07.2013 року купив у ПАТ «ОТП Банк».

Судова колегія погоджується з
такими висновками суду першої
інстанції, так як вони є правильними і
зробленими у відповідності із
зібраними по справі доказами.

Матеріали справи свідчать та не
заперечують сторони, що 12.12.2007 року між
ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2 був укладений
кредитний договір, відповідно до якого
позивач надав відповідачу грошові
кошти у сумі 33831,69 доларів США строком
до 12.12.2014 року зі сплатою відсотків за
користування кредитом( а. с. 4-6).

Зобов'язання за кредитним договором
відповідач ОСОБА_2 не виконав.

Станом на 09 .01. 2014 р. заборгованість
ОСОБА_2 по тілу кредиту за вказаним
Кредитним договором складає 15 980,75
Доларів США, що за офіційним курсом НБУ
станом на 09.01.2014 року (1 Долар США= 7,993
гривень) становить 127 734,13 гривень.

Згідно з п. 1.4. частини 2 Кредитного
договору за користування кредитом
ОСОБА_2 зобов'язаний сплатити Банку
(Позивачу) відповідну плату. У
відповідності до п. З частини 1
Кредитного договору для розрахунку
відсотків за користування кредитом
буде використовуватися фіксована
процентна ставка у розмірі 10,49% річних.
Станом на 09.01.2014 р. загальна
заборгованість ОСОБА_2 по нарахованим
та не сплаченим відсоткам складає 899,00
Доларів США, що за офіційним курсом НБУ
станом на 09.01.2014 року (1 Долар США= 7,993
гривень) становить 7 185, 7 гривень.

Згідно з п. 3.1.1. ст. З частини 2
Кредитного договору, за порушення
прийнятих на себе зобов'язань за
Кредитним договором, ОСОБА_2
зобов'язаний сплатити Банку пеню в
розмірі 1% від суми несвоєчасно
виконаного зобов'язання, за кожен день
прострочки, пеня сплачується додатково
до прострочених сум. Таким чином, за
несвоєчасне повернення кредиту ОСОБА_2
нарахована пеня в розмірі 225 316, 14
гривень.

Загальна заборгованість ОСОБА_2 за
кредитним договором станом на 09.01.2014
року складає 360 235,97 (триста шістдесят
тисяч двісті тридцять п'ять гривень 97
копійок) гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не виконав його у
строк, встановлений договором або
законом.

Відповідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві (грошові кошти у такій
самій сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
самого роду та такої самої якості, що
були передані йому позикодавцем) у
строк та в поряду встановлені
договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами, то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів.

Також 12.12.2007 року між ЗАТ «ОТП Банк» та
ОСОБА_1 був укладений договір поруки, за
умовами якого ОСОБА_1 зобов'язалася
нести відповідальність як солідарний
боржник за виконання ОСОБА_2
зазначеного кредитного договору( л. д.
9).

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя.
Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

В зв»язку з наведеним суд першої
інстанції правильно встановив, що
ОСОБА_1 зобов»язана відповідати
солідарно за кредитним договором
укладеним між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_2.

26 липня 2013 р. між Публічним
акціонерним товариством «ОТП Банк» та
Товариством з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» у відповідності до ст.ст. 512, 514,
1077 - 1079, 1082, 1084 Цивільного кодексу
України було укладено договір
факторингу кредитного портфелю № б/н(
а. с.13-24).

Згідно з вищевказаним договором
Публічне акціонерне товариство «ОТП
Банк» відступило, а Товариство з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» прийняло на себе
зобов'язання за кредитним договором
укладеним з ОСОБА_2

В зв»язку з наведеним суд першої
інстанції зробив обґрунтований
висновок, що до Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» перейшли всі права Публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк»
щодо права вимоги до ОСОБА_2 та ОСОБА_1
за кредитним договором від 12.12.2007 року
та договором поруки від 12.12. 2007 р..

За таких обставин суд першої
інстанції обґрунтовано задовольнив
позовні вимоги «ОТП Факторинг Україна»
до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за кредитним
договором від 12.12.2007 року та стягнув
суму заборгованості 360 235 грн.97 коп.

Посилання ОСОБА_2 та його
представника про те, що сплинув строк
позовної давності 14.02.2012 року
помилкові, так як ОСОБА_2 уклав
кредитний договір строком до 12.12.2014
року.

При вирішенні спору та ухваленні
рішення суд першої інстанції виходив
відповідно до ст.ст. 212,213 ЦПК України із
повно і всебічно з'ясованих обставин,
на які сторони посилались, як на
підставу своїх вимог та заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Колегією суддів не встановлено
таких порушень норм процесуального та
матеріального права, якімогли стати
підставою відповідно до вимог ст. 309 ЦПК
України для перегляду рішення суду
першої інстанції та ухвалення нового
про відмову в задоволенні позову.

Доводи апеляційної скарги є
безпідставними та не спростовують
висновків суду першої інстанції.

Перевіряючи законність і
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах апеляційної скарги
та вимог, заявлених у суді першої
інстанції, судова колегія визнає, що
рішення судом першої інстанції
ухвалено з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
що відповідно до ст. 308 ЦПК України є
підставою для відхилення апеляційної
скарги та залишення рішення районного
суду без змін.

Керуючись ст. ст. 303, 304, п. 1 ч. 1 ст.
307, 308, 313- 315, 317, 319 ЦПК України, судова
колегія,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2, ОСОБА_1
відхилити.

Заочне рішення Московського районного
суду м. Харкова від 24 квітня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційної інстанції набирає
законної сили з моменту її
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

ГОЛОВУЮЧИЙ:
СУДДІ: