Провадження № 2/537/815/2014
Справа № 537/3220/14-ц
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.08.2014 р. Крюківський районний суд м.
Кременчука Полтавської області в
складі головуючого судді Маханькова
О.В.,

за участю секретаря судового засідання
Скічко Н В.,

позивача ОСОБА_1, розглянувши у
відкритому судовому засіданні в
приміщенні суду в м. Кременчуці
Полтавської області цивільну справу за
позовом фізичної особи ОСОБА_1 до
Товариство з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Провіта», третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору
ОСОБА_2 про захист прав споживача
шляхом стягнення виплати страхового
відшкодування -

В С Т
А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до
суду з позовною заявою про прав
споживача шляхом стягнення виплати
страхового відшкодування. На
обґрунтування свої позовних вимог
вказав, відповідно до постанови
Автозаводського районного суду м.
Кременчука від 24.07.2013 р., що набрала
законної сили 06.08.2013 р.: « 05.07.2013 р. 0 11 год.
25 хв. ОСОБА_2 в м. Кременчуці на
перехресті вул. Сумська-Горького
керуючи автомобілем «Фольскваген
Гольф» д.н. НОМЕР_1 рухаючись по
другорядній дорозі не надав дорогу,
допустив зіткнення з автомобілем
«Івеко» д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням
водія ОСОБА_3, який рухався по головній
дорозі, в результаті зіткнення
автомобіль «Фольскваген Гольф» д.н.
НОМЕР_1 відштовхнуло на автомобіль
«Мітсубісі лан сер» д.н.з. НОМЕР_3 під
керуванням водія ОСОБА_1 Внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
автомобілі отримали механічне
пошкодження передбачене ст.. 124 КпАП
України.

ОСОБА_2 було визнано винним
Автозаводським районним судом м.
Кременчука від 24.07.2013 р. та притягнуто
до адміністративної відповідальності.

Винність ОСОБА_2 підтверджується,
протоколом про адміністративне
правопорушення від 05.07.2013 р., протоколом
огляду місця ДТП та схемою пригоди до
нього, показами свідків».

Отже, вказаною постановою суду ОСОБА_2
було визнано винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КпАП України і
накладено стягнення у виді штрафу в
розмірі 340, 00 грн.

Відповідно до страхового полісу №
АВ/7675875 від 01.08.2012 р. - цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_2, як власника
наземного транспортного засобу, була
застрахована ТДВ „СК „Провіта".

08.07.2013 р. ОСОБА_2 звернувся до ТДВ „СК
„Провіта" з заявою про настання
вищезазначеного страхового випадку.

На підставі заяви ОСОБА_2 ТДВ „СК
„Провіта" звернулась до експерта
ОСОБА_4 з метою проведення дослідження
щодо встановлення вартості
матеріального збитку мого автомобіля.

Відповідно до висновку експерта ОСОБА_4
№ 362 від 11.07.2013 р.: «вартість
матеріального збитку автомобіля Mitsubishi
Lancer №? НОМЕР_3 складає величину 8735, 96
(вісім тисяч сімсот тридцять п'ять грн.
96 коп.) грн.».

Посилаючись на зазначені
обставини ОСОБА_1, просив стягнути з
відповідача на його користь 7735 грн. 96
коп.

В процесі розгляду справи позивач
збільшив позовні вимоги, прохав суд
стягнути з відповідача 8735.96грн
матеріальної шкоди, 5000грн. моральної
шкоди, 5000грн. за послуги адвоката, та
3%річних.

В судовому засіданні позивач та
його представник підтримали позовні
вимоги, прохали суд задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання не
з*явився, направив до суду заперечення
відповідно до яких з позовом погодився
частково, не заперечували проти
задоволення позову про стягнення
7735.96грн. матеріальної шкоди, в
задоволенні інших вимог прохали
відмовити.

Третя особа ОСОБА_5 не заперечує
проти позову, прохав суд розглянути
справу без його участі.

Суд, заслухавши позивача та
представника позивача по справі,
вивчивши матеріали справи, оцінивши
надані докази, приходить до висновку,
що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Цивільне судочинство здійснюється
на засадах змагальності сторін.
Сторони та інші особи, які беруть
участь у справі мають рівні права щодо
надання доказів, їх дослідження та
доведення перед судом їх
переконливості.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи.

Судом встановлено, що 05.07.2013 р. 0 11
год. 25 хв. ОСОБА_2 в м. Кременчуці на
перехресті вул. Сумська-Горького,
керуючи автомобілем «Фольскваген
Гольф» д.н. НОМЕР_1 рухаючись по
другорядній дорозі не надав дорогу,
допустив зіткнення з автомобілем
«Івеко» д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням
водія ОСОБА_3, який рухався по головній
дорозі, в результаті зіткнення
автомобіль «Фольскваген Гольф» д.н.
НОМЕР_1 відштовхнуло на автомобіль
«Мітсубісі лан сер» д.н.з. НОМЕР_3 під
керуванням водія ОСОБА_1 Внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди
автомобілі отримали механічне
пошкодження, передбачене ст.. 124 КпАП
України.

Постановою Автозаводського районного
суду м.Кременчука від 24.07.2013року
ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124 КпАП України і
накладено стягнення у виді штрафу в
розмірі 340, 00 грн.

Відповідно до висновку Експертного
Автотоварознавчого дослідження №362
від 11.07.2013року вартість матеріального
збитку, завданого власнику автомобіля
«Мітсубісі лан сер» д.н.з. НОМЕР_3 в
результаті його пошкодження при
дорожньо-транспортної пригоді складає
8735грн. 96коп (а.с. 12).

Цивільно-правова
відповідальність ОСОБА_2
застрахована у ТДВ «СК «Провіта».

ОСОБА_1 звернувся до відповідача з
заявою про виплату страхового
відшкодування 13.08. 2013 року, однак
виплати страхового відшкодування
проведено не було.

Відповідно до ст. 6 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» (далі - Закон) страховим
випадком є дорожньо-транспортна
пригода, що сталася за участю
забезпеченого транспортного засобу,
внаслідок якої настає цивільно-правова
відповідальність особи,
відповідальність якої застрахована, за
шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або
майну потерпілого.

Пунктом 22.1. ст. 22 Закону
передбачено, що у разі настання
страхового випадку страховик у межах
страхових сум, зазначених у страховому
полісі, відшкодовує у встановленому
цим Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно із ст. 29 Закону у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу
відшкодовуються витрати, пов'язані з
відновлювальним ремонтом
транспортного засобу з урахуванням
зносу, розрахованого у порядку,
встановленому законодавством,
включаючи витрати на усунення
пошкоджень, зроблених навмисно з метою
порятунку потерпілих внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, з
евакуацією транспортного засобу з
місця дорожньо-транспортної пригоди до
місця проживання того власника чи
законного користувача транспортного
засобу, який керував транспортним
засобом у момент дорожньо-транспортної
пригоди, чи до місця здійснення ремонту
на території України. Якщо
транспортний засіб необхідно, з
поважних причин, помістити на стоянку,
до розміру шкоди додаються також
витрати на евакуацію транспортного
засобу до стоянки та плата за послуги
стоянки.

Відповідно до п. 36.2. ст. 36 Закону
страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня
узгодження ним розміру страхового
відшкодування з особою, яка має право
на отримання відшкодування, за
наявності документів, зазначених у
статті 35 цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний: у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його. Якщо відшкодування
витрат на проведення відновлювального
ремонту пошкодженого майна
(транспортного засобу) з урахуванням
зносу здійснюється безпосередньо на
рахунок потерпілої особи (її
представника), сума, що відповідає
розміру оціненої шкоди, зменшується на
суму визначеного відповідно до
законодавства податку на додану
вартість. При цьому доплата в розмірі,
що не перевищує суми податку,
здійснюється за умови отримання
страховиком (у випадках, передбачених
статтею 41 цього Закону, - МТСБУ)
документального підтвердження факту
оплати проведеного ремонту. Якщо у
зв'язку з відсутністю документів, що
підтверджують розмір заявленої шкоди,
страховик (МТСБУ) не може оцінити її
загальний розмір, виплата страхового
відшкодування (регламентна виплата)
здійснюється у розмірі шкоди, оціненої
страховиком (МТСБУ). Страховик має
право здійснювати виплати без
проведення експертизи (у тому числі
шляхом перерахування коштів особам,
які надають послуги з ремонту
пошкодженого майна), якщо за
результатами проведеного ним огляду
пошкодженого майна страховик і
потерпілий досягли згоди про розмір та
спосіб здійснення страхового
відшкодування і не наполягають на
проведенні оцінки, експертизи
пошкодженого майна; у разі невизнання
майнових вимог заявника або з підстав,
визначених статтями 32 та/або 37 цього
Закону, - прийняти вмотивоване рішення
про відмову у здійсненні страхового
відшкодування (регламентної виплати).

Відповідно до ст. 979 ЦК України - за
договором страхування одна сторона
(страховик) зобов'язується у разі
настання певної події (страхового
випадку) виплатити другій стороні
(страхувальникові) або іншій особі,
визначеній у договорі, грошову суму
(страхову виплату), а страхувальник
зобов'язується сплачувати страхові
платежі та виконувати інші умови
договору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України, п.
3. ст. 20 Закону України «Про
страхування» - страховик зобов'язаний у
разі настання страхового випадку
здійснити страхову виплату у строк,
встановлений договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України
«Про страхування» - здійснення
страхових виплат і виплата страхового
відшкодування проводиться страховиком
згідно з договором страхування на
підставі заяви страхувальника (його
правонаступника або третіх осіб,
визначених умовами страхування) і
страхового акта (аварійного
сертифіката), який складається
страховиком або уповноваженою ним
особою (аварійним комісаром) у формі,
що визначається страховиком.

Відповідно до п. 1.3 ст. 1 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» - потерпілі - юридичні та
фізичні особи, життю, здоров'ю та/або
майну яких заподіяна шкода внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди з
використанням транспортного засобу.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» - у разі настання страхового
випадку страховик у межах страхових
сум, зазначених у страховому полісі,
відшкодовує у встановленому цим
Законом порядку оцінену шкоду,
заподіяну внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди життю,
здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» - у зв'язку з пошкодженням
транспортного засобу відшкодовуються
витрати, пов'язані з відновлювальним
ремонтом транспортного засобу з
урахуванням зносу, розрахованого у
порядку, встановленому законодавством.

Оскільки страховиком виплати
страхового відшкодування проведено не
було, з відповідача на користь позивача
підлягає стягненню 7735 грн. 96 коп.
страхового відшкодування.

Пунктом 36.5 ст. 36 Закону
передбачено, що за кожен день
прострочення виплати страхового
відшкодування (регламентної виплати) з
вини страховика (МТСБУ) особі, яка має
право на отримання такого
відшкодування, сплачується пеня з
розрахунку подвійної облікової ставки
Національного банку України, яка діє
протягом періоду, за який
нараховується пеня.

Відповідно до ч. 2 ст. 36.2. Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» - страховик (МТСБУ) протягом 15
днів з дня узгодження ним розміру
страхового відшкодування з особою,
яка має право на отримання
відшкодування, за наявності
документів, зазначених у статті 35
цього Закону, повідомлення про
дорожньо-транспортну пригоду, але не
пізніш як через 90 днів з дня отримання
заяви про страхове відшкодування
зобов'язаний у разі визнання ним вимог
заявника обґрунтованими - прийняти
рішення про здійснення страхового
відшкодування (регламентної виплати)
та виплатити його.

13.08.2013 р. ОСОБА_1 звернувся до ТДВ „СК
„Провіта" з заявою та іншими
документами щодо виплати йому
страхового відшкодування.

90 днів після дати 13.08.2013 р. це 12.11.2013 р.
Тобто, ТДВ „СК „Провіта" повинна була
виплатити стразове відшкодування
ОСОБА_1 не пізніше 12.11.2013 р.

При розрахунку 3 % річних від
простроченої суми треба рахувати не з
12.11.2013 р., а з 13.11.2013 р.

1. Кількість днів з 13.11.2013 р. по
11.08.2014 р. (день винесення рішення по
справі): 272 днів

Розрахунок: 7735, 96 грн. Х 3% Х 272 днів / 365
днів = 172, 94 грн.

Оскільки, на даний час ТДВ „СК
„Провіта" не виплатила ОСОБА_1
страхового відшкодування, що є чітким
порушенням вимог Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» та прав ОСОБА_1, він має повне
право на стягнення з ТДВ „СК „Провіта"
на його користь моральної шкоди.

Відповідно до п.2.1. Закону України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» - відносини у сфері
обов'язкового страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів регулюються Конституцією
України, Цивільним кодексом України,
Законом України "Про страхування", цим
та іншими законами України і
нормативно-правовими актами,
прийнятими відповідно до них. Якщо
норми цього Закону передбачають інше,
ніж положення інших актів цивільного
законодавства України, то
застосовуються норми цього Закону.

Оскільки, безпосередньо Законом
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів» не передбачена
відповідальність страховика за
порушення прав потерпілої особи -
необхідно застосовувати загальні
норми права, що передбачені ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України -
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового права та інтересу.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України -
способами захисту цивільних прав та
інтересів може бути відшкодування
моральної шкоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України -
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав.

Відповідно до ч. 2 п. 2 ст. 23 ЦК України -
моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, а тому
вимога в цій частині підлягає
частковому задоволенню виходячи з
принципу розумності та справедливості.

Щодо вимог про стягнення витрат на
правову допомогу, то вимоги в цій
частині підлягають частковому
задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 59 Конституції
України - кожна особа має право на
правову допомогу. Відповідно до п. 3.2.
Рішення Конституційного Суду України
від 30.09.2009 р. по справі № 1-23/2009 - правова
допомога є багатоаспектною, різною за
змістом, обсягом та формами і може
включати консультації, роз'яснення,
складення позовів і звернень, довідок,
заяв, скарг, здійснення представництва,
зокрема в судах та інших державних
органах, захист від обвинувачення тощо.
Вибір форми та суб'єкта надання такої
допомоги залежить від волі особи, яка
бажає її отримати.

Відповідно до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік» -
мінімальна заробітна плата на червень
2014 року становить: 1218 грн.

Відповідно до Закону України «Про
Державний бюджет України на 2014 рік» -
мінімальна заробітна плата на
липень-серпень 2014 року становить: 1250
грн.

Відповідно до Закону України «Про
граничний розмір компенсації витрат

на правову допомогу у цивільних та
адміністративних справах» - розмір
компенсації витрат на правову допомогу
у цивільних справах, в яких така
компенсація виплачується стороні, на
користь якої ухвалено судове рішення,
іншою стороною не може перевищувати 40
відсотків встановленої законом
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі за годину участі
особи, яка надавала правову допомогу, у
судовому засіданні, під час вчинення
окремих процесуальних дій поза
судовим засіданням та під час
ознайомлення з матеріалами справи в
суді, що визначається у відповідному
судовому рішенні, а тому суд вважає, що
з відповідача слід частково стягнути
витрати на оплату правової допомоги
виходячи зі складності справи та часу
його розгляду.

Щодо інших вимог, то в їх
задоволенні слід відмовити в в*язку з
необґрунтованістю.

Ураховуючи те, що позов підлягає
частковому задоволенню, з відповідача
підлягає стягненню, відповідно до ст. 88
ЦПК України, судовий збір у розмірі 243
грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 6, 22, 29, 34, 36 Закону
України «Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», ст. ст. 4, 8, 10, 11, 15, 56, 57, 58, 59, 60, 169,
209, 212-215, 223, 224 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Товариство з
додатковою відповідальністю «Страхова
компанія «Провіта», третьої особа, яка
не заявляє самостійних вимог на
предмет спору ОСОБА_2 , про захист прав
споживача шляхом стягнення виплати
страхового відшкодування -
задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Провіта» на користь ОСОБА_1 7735/сім
тисяч сімсот тридцять п*ять/грн.. 96 коп.
страхового відшкодування, 172/сто
сімдесят дві/ грн..94коп - 3% річних,
500/п*ятсот/грн.. в рахунок відшкодування
моральної шкоди, 2000/дві тисячі/грн.. в
рахунок відшкодування витрат на
правову допомогу.

Стягнути з Товариства з додатковою
відповідальністю «Страхова компанія
«Провіта» 243/двісті сорок три/грн..60 коп
судового збору в прибуток держави.

В задоволенні інших позовних
вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до Апеляційного суду
Полтавської області через Крюківський
районний суд м. Кременчука Полтавської
області протягом десяти днів з дня
складання рішення в повному обсязі.
Особи , які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя:
О.В.Маханьков

Повний текст рішення виготовлений та
підписаний 11 серпня 2014року.