АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий у 1-й інстанції - Трусова Т.О.
Доповідач Рубан С.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2014 року Колегія суддів
судової палати з цивільних справ
Апеляційного суду м. Києва в складі
:

головуючого
судді Рубан С.М.

суддів
Іванченко М.М., Желепа О.В.

при секретарі
Мурга М.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві апеляційну
скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на
рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 21 липня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, треті особи:
відділ державної виконавчої служби
Кагарлицького районного управління
юстиції в Київській області, орган
опіки та піклування Дарницької
районної в м. Києві державної
адміністрації про стягнення суми
індексації та пені за прострочення
сплати аліментів, позбавлення
батьківських прав, за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про зменшення
розміру аліментів, звільнення від
сплати заборгованості по аліментах та
пені за їх прострочення,-

В С Т А Н О В И Л А :

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 21 липня 2014 року позовОСОБА_1
до ОСОБА_3, треті особи: відділ
державної виконавчої служби
Кагарлицького районного управління
юстиції в Київській області, орган
опіки та піклування Дарницької
районної в м. Києві державної
адміністрації про стягнення суми
індексації та пені за прострочення
сплати аліментів, позбавлення
батьківських прав - задоволено
частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
суму індексації аліментів в розмірі 342
грн.

Позбавлено ОСОБА_3 батьківських прав по
відношенню до малолітніх синів ОСОБА_4
та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1.

Зменшено розмір аліментних зобов'язань
ОСОБА_3 на утримання синів ОСОБА_4 та
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, визначених
рішенням Дарницького районного м.
Києва від 13 вересня 2011 року.

Від дня набрання рішенням законної
сили стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 аліменти на утримання синів
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі 1/3 частки усіх видів його
заробітку (доходу) щомісячно, але не
менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку на кожну
дитину, до досягнення дітьми
повноліття.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
судові витрати в сумі 243,60 грн.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 в
частині стягнення з ОСОБА_3 пені за
прострочення сплати аліментів -
відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_3 про звільнення від сплати
заборгованості по аліментах -
відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду,
представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подала
апеляційну скаргу, в якій просить
скасувати рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 21 липня 2014
року та ухвалити нове, яким
задовольнити позов ОСОБА_1 в повному
обсязі та відмовити в повному обсязі в
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні позивач
підтримала апеляційну скаргу.

Відповідач заперечив проти
апеляційної скарги.

Інші учасники процесу в судове
засідання не з'явились, про час і місце
розгляду справи повідомлені належно,
тому в порядку ч. 2 ст. 305 ЦПК України, їх
неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення осіб, які
з'явились в судове засідання, доводи
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду та матеріали справи в межах
апеляційного оскарження, дійшла
наступного висновку.

Судом встановлено, що з 29 листопада 2008
року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у
зареєстрованому шлюбі, від якого
ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилися сини
ОСОБА_4 та ОСОБА_5. (а.с.12, 9, 10).

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 13 вересня 2011 року з ОСОБА_3 на
користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на
утримання двох дітей в розмірі 2000 грн.
щомісячно, починаючи з 21 січня 2011 року
до їх повноліття (а.с.87-88).

Судом встановлено, що ОСОБА_3 сплачував
аліменти на утримання дітей в меншому
розмірі, ніж встановлено рішенням суду,
а в певні місяці взагалі не сплачував, у
зв'язку з чим утворилась
заборгованість.

Згідно наданого державним виконавцем
розрахунку розмір заборгованості
відповідача за аліментами станом на 1
липня 2014 року становить 47852 грн. (а.с.72),
що сторонами не оспорюється.

Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України
розмір аліментів, визначений судом у
твердій грошовій формі, підлягає
індексації відповідно до закону.

Згідно наданого позивачем розрахунку
розмір індексації аліментів за період
з січня 2013 р. по червень 2014 р. становить
342 грн.

На неправильність вказаного
розрахунку відповідач не послався і
доказів, які б спростовували цей
розрахунок, не надав.

Статтею 196 Сімейного кодексу України
передбачено право одержувача
аліментів на стягнення неустойки (пені)
у розмірі одного відсотка від суми
несплачених аліментів за кожен день
прострочення. При цьому законодавець
чітко визначив, що обов'язковою умовою
для стягнення пені є наявність вини
особи, яка зобов'язана сплачувати
аліменти, у виникненні заборгованості
за аліментами.

Рішенням Дарницького районного суду м.
Києва від 19 грудня 2012 року з ОСОБА_3 вже
стягувалась пеня за прострочення
сплати аліментів за період з січня 2011
року по липень 2012 року в сумі 5764 грн.
(а.с.55-56).

Позивач просить стягнути пеню за
прострочення сплати аліментів за
період з січня 2013 року по червень 2014
року включно в сумі 64638,50 грн. вважаючи
доведеною вину відповідача у
виникненні заборгованості за
аліментами.

Згідно ч. 1 ст. 192 Сімейного Кодексу
України розмір аліментів, визначений
за рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них.

Виходячи із змісту вказаної норми
закону умовою зменшення або збільшення
розміру аліментів є зміна обставин, які
враховуються судом при визначенні
розміру аліментів.

Ухвалюючи рішення про стягнення з
ОСОБА_3 аліментів на утримання двох
дітей в розмірі 2000 грн. суд виходив з
того, що він не працює, має
нерегулярний, мінливий дохід, частину
доходу одержує в натурі, має нормальний
стан здоров'я, з нього не проводиться
стягнення за виконавчими документами,
а мати дітей перебуває в декретній
відпустці.

Як вбачається з наданих ОСОБА_3 доказів,
з часу, який пройшов після ухвалення
рішення про стягнення аліментів,
істотно змінився його матеріальний
стан.

З 23 квітня 2012 року по 3 травня 2013 року
ОСОБА_3 мав статус безробітного і
перебував на обліку в Кагарлицькому
районному центрі зайнятості, отримуючи
допомогу по безробіттю, середній
розмір якої становив 345,49 грн. (а.с.59).

З 30 квітня 2013 року ОСОБА_3 працює в ТОВ
«Комплекс Агромарс» філія
«Кагарлицький елеватор» на посаді
охоронника (а.с.57).

За даними довідки про доходи
відповідача його середньомісячна
заробітна плата за період з травня 2013
року по травень 2014 року становила 1164,74
грн. (а.с.58).

Доводи позивача про те, що відповідач
має інші доходи, зокрема дохід від
особистого господарства та від
зайняття художньою ліпкою, є нічим не
підтвердженим припущенням і вірно не
прийняті до уваги судом першої
інстанції.

З довідки-розрахунку про стан
заборгованості за аліментами
вбачається, що протягом серпня 2012 року -
червня 2014 року ОСОБА_3 повністю від
сплати аліментів не ухилявся, але
сплачував аліменти в меншому розмірі,
ніж було присуджено.

У квітні 2012 року ОСОБА_3 звертався до
суду з позовом про зменшення розміру
аліментів, але рішенням суду від 4
вересня 2012 року у задоволенні позову
було відмовлено (а.с.89-92).

З огляду на ці обставини, колегія судів
погоджується з висновком суду першої
інстанції, що заборгованість за
аліментами виникла не з вини ОСОБА_3. а
внаслідок відсутності у нього доходів,
достатніх для сплати аліментів у
присудженому розмірі, у зв'язку з чим
підстав для судового захисту права
одержувача аліментів на їх своєчасне
одержання шляхом стягнення пені немає.

Також суд першої інстанції дійшов
вірного висновку про те, що погіршення
матеріального положення відповідача в
порівнянні з положенням, яке існувало
на час винесення рішення про стягнення
аліментів, наявність у нього
стабільної роботи і регулярного
доходу, свідчить про те, що сплата
аліментів у твердій грошовій сумі у
визначеному судом розмірі не
відповідає положенням ст. 184 Сімейного
кодексу України і ставить платника
аліментів у скрутне матеріальне
становище, і з цих підстав суд дійшов
вірного висновку про переведення
аліментів, які сплачує відповідач, у
частку від його доходів.

Однак, сплата відповідачем аліментів
на утримання двох дітей в розмірі 1/3
частки від його доходів, як ухвалено
судом, але не менше, ніж 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку
на кожну дитину, не забезпечить
утримання дітей і тому, колегія суддів
вважає, з врахуванням матеріального
становища відповідача за можливе
стягнути з відповідача аліменти на
утримання дітей в розмірі Ѕ частини
усіх видів його заробітку (доходу)
щомісячно, але не менше, ніж 30 %
прожиткового мінімуму для дитини
відповідного віку на кожну дитину.

Рішення суду в частині позбавлення
відповідача ОСОБА_3 батьківських прав
не оскаржується сторонами.

Вимоги зустрічного позову про
звільнення від сплати заборгованості
за аліментами в апеляційному порядку
не оскаржуються.

Керуючись ст.ст.303,304,307,308,309,313-316 ЦПК
України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1
- ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Дарницького районного суду м.
Києва від 21 липня 2014 року - змінити в
частині розміру аліментів та ухвалити
в цій частині рішення, яким зменшити
розмір аліментних зобов'язань ОСОБА_3
на утримання синів ОСОБА_4 та ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1, визначених рішенням
Дарницького районного суду м. Києва від
13 вересня 2011 року.

Від дня набрання рішенням законної
сили стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 аліменти на утримання синів
ОСОБА_4 та ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
розмірі Ѕ частки усіх видів його
заробітку (доходу) щомісячно, але не
менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для
дитини відповідного віку на кожну
дитину, до досягнення дітьми
повноліття.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів.

Головуючий :

Судді: