У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Висоцької В.С., Мазур Л.М., Писаної Т.О.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
приватного підприємства
«Грандфінресурс» про застосування
наслідків недійсності правочину та
стягнення коштів, за касаційною
скаргою ОСОБА_4 на рішення апеляційного
суду Полтавської області від 28 травня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У жовтні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з указаним позовом, мотивуючи свої
вимоги тим, що 22 липня 2013 року між нею та
ПП «Грандфінресурс» укладений
договір, відповідно до умов якого
відповідач зобов'язувався
вчинити дії, спрямовані на отримання
нею позики, а позивач - оплатити
одноразовий комісійний внесок,
сплачувати загальні платежі, включаючи
чистий внесок. ОСОБА_4 вважає указаний
договір нікчемним, оскільки укладений
з використанням нечесної
підприємницької практики з боку ПП
«Грандфінресурс». Враховуючи
викладене, просила застосувати
наслідки недійсності правочину та
стягнути на свою користь з відповідача
грошові кошти, сплачені нею відповідно
до угоди, у розмірі 3270,66 грн.

Заочним рішенням Полтавського
районного суду Полтавської області
від 04 лютого 2014 року позов задоволено.
Стягнуто з ПП «Грандфінресурс» на
користь ОСОБА_4 3270,66 грн, сплачених
відповідно до угоди від 22
липня 2013 року. Вирішено питання
розподілу судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Полтавської області від 28 травня

2014 року рішення суду першої інстанції
скасовано, ухвалено нове рішення, яким
у задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_4,
посилаючись на порушення судом
апеляційної інстанції норм
процесуального права та неправильне
застосування норм матеріального права,
просить скасувати рішення
апеляційного суду і залишити в силі
рішення суду першої інстанції.

У поданих до суду запереченнях на
касаційну скаргу представник
ПП «Грандфінресурс» зазначає, що
оскаржувані судові рішення є законними
та обґрунтованими, у процесі розгляду
справи судами не порушені норми
матеріального та процесуального права,
а тому ці судові рішення необхідно
залишити без змін, а касаційну скаргу -
відхилити.

Згідно з ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального чи порушення норм
процесуального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судами першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів вважає, що касаційну скаргу
необхідно відхилити, а оскаржуване
судове рішення залишити без змін.

Доводи касаційної скарги ОСОБА_4 не
дають підстав для висновку про
порушення апеляційним судом норм
процесуального та матеріального права,
яке призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Скасовуючи рішення місцевого суду та
ухвалюючи нове рішення про відмову в
задоволенні позову, апеляційний суд
вірно виходив із того, що ОСОБА_4
засвідчила своїм підписом повне
розуміння нею значення та умов
договору, його правові наслідки,
отримала від представника відповідача
усі пояснення, уважно прочитала та
зрозуміла усі визначення, умови та
зміст договору.

Суд апеляційної інстанції, врахувавши
висновки, викладені у постанові
Верховного Суду України, ухваленій за
наслідками розгляду заяви про перегляд
судового рішення з мотивів
неоднакового застосування судом
(судами) касаційної інстанції одних і
тих самих норм матеріального права у
подібних правовідносинах, дійшов
обґрунтованого висновку, що не можна
вважати діяльність відповідача такою,
що здійснена з використанням нечесної
підприємницької практики, зокрема
введення в оману споживача шляхом
реалізації діяльності пірамідальної
схеми. Не знайшла свого підтвердження
наявність несправедливих умов
договору та підстав для визнання
недійсним укладеного договору вцілому
в розумінні ст. 18 Закону України «Про
захист прав споживачів».

Докази та обставини, на які посилається
ОСОБА_4 в касаційній скарзі, були
предметом дослідження судом
апеляційної інстанцій та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судом були дотримані
норми матеріального і процесуального
права.

Наведені у касаційній скарзі доводи
висновків апеляційного суду не
спростовують.

Отже, оскаржуване судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
а тому його слід залишити без змін, а
касаційну скаргу - відхилити.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду Полтавської
області від 28 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

В.С. Висоцька Л.М. МазурТ.О. Писана