Справа № 667/7491/13-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2014 року Комсомольський
районний суд м. Херсона у складі :

головуючого - судді:
Котьо І.В.

при секретарі:
Яворській А.В.

розглянув у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , третя особа , яка не заявляє
самостійних вимог на предмет спору -
Третя Херсонська державна
нотаріальної контори про визнання
права власності на частку у спільній
сумісні власності та за зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
визнання права власності на ? частину
спільного майна подружжя ,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду
з первісним позовом посилаючись на ту
обставину що, у неї з ОСОБА_5 з липня
1995 року склались фактичні шлюбні
стосунки і за спільні кошти вони
придбали АДРЕСА_1 де вона проживає до
теперішнього часу . 22 липня 2007 року
вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 , а
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 помер.

Просила суд , визнати вказану
квартиру їх , з ОСОБА_5, сумісною
власністю та визнати їх частки у
вказаній власності кожному по ?
частині.

Відповідач ОСОБА_2 звернулась до
суду з зустрічним позовом
посилаючись на ту обставину що вона
перебувала в зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_5 який було розірвано 29 березня
2007 року. Оскільки в період шлюбу
ОСОБА_5 було придбано спірну квартиру ,
просила суд визнати за нею право
власності на ? частину в спільному
сумісному майні подружжя.

Позивач за первісним позовом
ОСОБА_1 та її представник , за
довіреністю - ОСОБА_7, в судовому
засіданні підтримали вказаний позов
і просили суд задовольнити його
посилаючись на підстави викладені в
ньому, в задоволенні зустрічного
позову просили суд відмовити за
необґрунтованістю.

Відповідач за первісним позовом
та відповідач за зустрічним - ОСОБА_2
до судового засідання не з'явилась про
дату час та місце розгляду справи
повідомлялась відповідно до положень
ст.ст. 74-76 ЦПК України . Направила на
адресу суду письмові пояснення за
обставин справи , на виконання
судового доручення в порядку ст. 132
ЦПК України Ізмаїльським
міськрайоним судом Одеської області.

Представник ОСОБА_2 за договором
-ОСОБА_8 в судовому засіданні
первісний позов не визнав і просив суд
відмовити в його задоволенні за
необґрунтованістю, зустрічний позов
підтримав і просив суд задовольнити
його посилаючись на обставини
викидані в ньому.

Відповідачу за первісним позовом
ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та представник третьої
особи , яка не заявляє самостійних
вимог на предмет спору від Третьої
Херсонської державної нотаріальної
контори до судового засідання не
з'явились про дату час та місце
розгляду справи були повідомлені
належним чином подали на адресу суду
заяви про розгляд справи за їх
відсутності.

Вислухавши сторони ,їх
представників , свідків та дослідивши
матеріали цивільної справи судом
встановлено , що ОСОБА_5 з 24 лютого 1973
року перебував в зареєстрованому
шлюбі з ОСОБА_2 який було розірвано
заочним рішенням Ізмаїльського
міськрайонного суду Одеської області
29 березня 2007 року та на підставі якого
ОСОБА_5 ВРАЦС по м. Ізмаіл
Ізмаїльського МУЮ Одеської області 03
липня 2007 року було видано свідоцтво
про розірвання шлюбу.

Відповідно до торгово-біржового
контракту складеного на Херсонській
товарно-сировинній біржі 13 липня 1995
року ОСОБА_5 придбав АДРЕСА_1 .

З 21 липня 2007 року ОСОБА_5
зареєстрував шлюб з ОСОБА_1 про що
було зроблено актовий запис № 151 та
видано свідоцтво про шлюб
Комсомольським ВРАЦС Херсонського
МУЮ . Як слідує з свідоцтва про смерть
виданого ВДРАЦС РС Комсомольського
РУЮ у м. Херсоні ОСОБА_5 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 та після смерті якого з
завами про прийняття спадщини за
законом від 07 червня 2013 року
звернулись ОСОБА_2, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та
з заявою про прийняття спадщини за
заповітом від 16 травня 2013 року ОСОБА_1

За загальним правилом дії
законів та інших нормативно-правових
актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції
України) норми СК України
застосовуються до сімейних відносин,
які виникли після набрання ним
чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 р.
Відповідно до чинного на час
виникнення спірних правовідносин
законодавства спільною сумісною
власністю є: майно, нажите подружжям за
час шлюбу (ст. 16 Закону України «Про
власність» , ст. 22 КпШС України); майно,
придбане внаслідок спільної праці
членів сім'ї, чи майно, що є у власності
осіб, які ведуть селянське (фермерське)
господарство, якщо письмовою угодою
відповідно між членами сім'ї чи членами
селянського (фермерського)
господарства не передбачено інше, або
майно, придбане внаслідок спільної
праці громадян, що об'єдналися для
спільної діяльності, коли укладеною
між ними письмовою угодою визначено, що
воно є спільною сумісною власністю (п. 1
ст. 17, ст. 18, п. 2 ст. 17 Закону України «Про
власність»); квартира (будинок), кімнати
у квартирах та одноквартирних
будинках, передані при приватизації з
державного житлового фонду за
письмовою згодою членів сім'ї наймача у
їх спільну сумісну власність
(ст. 8 Закону України «Про
приватизацію державного житлового
фонду»). В інших випадках спільна
власність громадян є частковою. Якщо
розмір часток у такій власності не
було визначено й учасники спільної
власності при надбанні майна не
виходили з рівності їх часток, розмір
частки кожного з них визначається
ступенем його участі працею й коштами у
створенні

спільної власності (п. 5 постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
судову практику у справах за позовами
про захист права приватної власності»)
від 22 грудня 1995 р. № 20.

Таким чином, для визнання за
особою, яка проживала з іншою особою
без укладення шлюбу, права власності на
частку у спірному майні, набутому до 1
січня 2004 р., вона має надати суду
належні та допустимі докази про власну
участь у набутті цього майна, оскільки
сам по собі факт спільного проживання
без реєстрації шлюбу, без визначення
ступеня її участі працею і коштами у
створенні спільної часткової
власності не може бути підставою для
визнання права власності на половину
спірного майна.

Згідно з вимогами частин 1, 4 ст. 60
ЦПК України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених ст. 61 ЦПК України .
Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях. Оскільки докази на які
посилалась позивач за первісним
позовом , в обґрунтування заявлених
нею позовних вимог , а саме копія
заповіту складеного від імені особи з
ініціалами НМІ 19 серпня 1996 року на
борту теплоходу «Х.Пластов» , копія
доручення від імені ОСОБА_5 щодо
переоформлення правовстановлюючих
документів на АДРЕСА_1 на ОСОБА_1 , а
також копії заяв ОСОБА_5 та ОСОБА_2
датовані 05 липня 2007 року щодо
переоформлення гаражу на ОСОБА_2 в
автокооперативі «Респект» так само
як і покази свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12,ОСОБА_13 ,ОСОБА_14, ОСОБА_15 ,ОСОБА_16
судом , в силу вимог ч.1 ст. 58 ЦПК
України визнаються не належними
оскільки вони в собі не містять
інформації щодо предмета доказування,
на підставі чого суд вважає що позовні
вимоги заявлені ОСОБА_1 є не
обґрунтованими і такими що не
підлягають задоволенню .

Вирішуючи питання в частині
зустрічного позову , суд вважає що
позовні вимоги заявлені ОСОБА_2 є
обґрунтованими і такими що підлягають
задоволенню на підставі ст. 22 КпШС
України , оскільки права й обов'язки
щодо спірного майна виникають у момент

його придбання, у зв'язку з чим
правовий режим майна (квартири),
придбаного у 1995 році , і правовідносини
між сторонами із приводу нього повинні
регулюватися нормами які діяли на той
час , а так як згідно до положень ст. 22
КпШС України майно, нажите подружжям
за час шлюбу, визнавалось його
спільною сумісною власністю і кожен з
подружжя мав рівні права володіння,
користування і розпорядження цим
майном.Подружжя користувалось рівними
правами на майно і в тому разі, якщо
один з них був зайнятий веденням
домашнього господарства, доглядом за
дітьми або з інших поважних причин не
мав самостійного заробітку. А
відповідно до вимог ст. 28 КпШС України
,в разі поділу майна, яке було
спільною сумісною власністю подружжя,
їх частки визнавались рівними.
Оскільки як встановлено судом спірна
квартира була придбана на ім'я ОСОБА_5
в період перебування у
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 ,
належних та допустимих доказів того
що ОСОБА_5 визнавав спірну квартиру, у
зв'язку з роздільним проживанням , його
власністю суду не надано суд вважає
необхідним визнати за ОСОБА_2 право
власності на ? частину вказаної
квартири.

Доводи позивача за первісним
позовом щодо застосування до позовних
вимог заявлених ОСОБА_2 строків
позовної давності , судом визнаються
не переконливими, оскільки , згідно до
вимог ст. 261 ЦПК України перебіг
позовної давності починається від дня
коли особа довідалась або могла
довідатись про порушення свого права
, а посилання позивача за первісним
позовом про те , заяви ОСОБА_5 та ОСОБА_17
на ім'я голови автогаражного
кооперативу датовані 05 липня 2007 року ,
підтверджують що поділ спільного
майна подружжя між ОСОБА_2 та ОСОБА_5
фактично відбувся в липні 2007 року
коли ОСОБА_5 передав право власності
в автогаражному кооперативі
«Респект» на ОСОБА_2 , і вона з цього
часу не заверталась до суду за
захистом її прав не доводять цієї
обставини, оскільки вказані заяви
свідчать лише про вихід ОСОБА_5 з
членів вказаного кооператив та
прийняття замість нього ОСОБА_2

Керуючись ст.ст.10,11 , 88, 209 ЦПК
України , ч. 1 ст. 58 Конституції України,
ст. ст.16,17 Закону України «Про
власність», ст.ст. 13,22 КпШС України ,
суд -

вирішив:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа ,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору - Третя Херсонська
державна нотаріальної контори про
визнання права власності на частку у
спільній сумісні власності відмовити
за необґрунтованістю.

Зустрічний позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
визнання права власності на ? частину
спільного майна подружжя
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на ?
частину АДРЕСА_1.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Херсонської області через суд
першої інстанції, яким є
Комсомольський районний суд
м. Херсона, шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

З мотивованим рішенням суду сторони
мають право ознайомитись з 01 липня 2014
року.

Суддя:
І.В. Котьо