Дата документу 03.09.2014 Справа № 554/7494/14-ц
Провадження 2/554/2539/2014
Єдиний унікальний номер: 554/7494/14-ц
РІШЕННЯ

Іменем України

03 вересня 2014 року суддя Октябрського
районного суду м.Полтави Тімошенко Н.В.,
розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
відшкодування коштів, сплачених
майновими поручителями,

встановила:

29.05.2014 року позивачі звернулися до суду
із позовною заявою до ОСОБА_3 про
відшкодування коштів, сплачених
майновими поручителями, посилаючись на
те, що у зв'язку з повною сплатою ними
заборгованості за кредитним договором
№ 438-ФР-КЛ, відповідно до якого банк
надав останньому кредит на суму 30000 дол.
США, до них, як до поручителів, які
виконали зобов'язання, перейшли усі
права кредитора у цьому зобов'язанні.

Оскільки відповідач у добровільному
порядку відмовляється відшкодовувати
суму сплачених коштів за кредитним
договором, позивачі вимушені були
звернутися до суду.

У судове засідання позивачі не
з'явилися, направивши до суду заяву про
слухання справи у їх відсутність,
позовні вимоги підтримали, наполягали
на задоволенні позову.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, будучи належним чином
повідомленим про час і місце слухання
справи, не повідомив про причини своєї
неявки.

Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в
судове засідання відповідача, який
належним чином повідомлений і від
якого не надійшло заяви про розгляд
справи за його відсутності або якщо
повідомлені ним причини неявки визнані
неповажними, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Суд вважає можливим ухвалити заочне
рішення на підставі ст. 224 ЦПК України.

Позивачі проти заочного розгляду
справи не заперечували.

Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання всіх
осіб, які беруть участь у справі, чи в
разі якщо відповідно до положень ЦПК
розгляд справи здійснюється судом за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи,
дослідивши та оцінивши подані
сторонами належні та допустимі докази
в їх сукупності, встановивши фактичні
обставини справи, проаналізувавши
законодавство, що регулює спірні
правовідносини між сторонами, суддя
приходить до висновку про задоволення
позову з наступних підстав.

Суддею встановлено, що 07 березня 2008
року між Відкритим акціонерним
товариством «Банк «Фінанси та Кредит»
в особі керуючого Філії «Полтавське
регіональне управління» ВАТ «Банк
«Фінанси та Кредит», правонаступником
якого є Публічне акціонерне товариство
«Банк «Фінанси та Кредит», з однієї
сторони, та ОСОБА_3, з другої сторони,
було укладено Договір про відкриття
кредитної лінії № 438-ФР-КЛ (надалі -
Кредитний договір), згідно з яким
останньому надано кредит у сумі 30000
доларів СІЛА з оплатою процентної
ставки в розмірі 14 (чотирнадцять) %
річних (пункти 2.1. та 4.1. Кредитного
договору) строком до 06 березня 2023 року.

07 березня 2008 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1,
як Іпотекодавцями (Майновими
поручителями), та Відкритим
акціонерним товариством «Банк
«Фінанси та Кредит», як
Іпотекодержателем, було укладено
Іпотечний договір № 438-ФР, за яким
Позивачі передали в іпотеку
Іпотекодержателю нерухоме майно:
квартиру АДРЕСА_1, як забезпечення
повернення кредитних ресурсів, виданих
Третій особі за Кредитним договором на
суму 30000 доларів США строком до 06
березня 2023 року, а також процентів за
користування Кредитними ресурсами,
виходячи з процентної ставки 14,0 %
річних.

Відповідач своїх зобов'язань з
повернення кредитних коштів не
виконував, у зв'язку з чим Публічне
акціонерне товариство «Банк «Фінанси
та Кредит» звернулося до Київського
районного суду м. Полтави з позовом до
ОСОБА_2, ОСОБА_1 про звернення стягнення
на предмет іпотеки - квартиру за
адресою: АДРЕСА_1 на підставі
Іпотечного договору № 438-ФР від 07
березня 2008 року.

Рішенням Київського районного суду м.
Полтави від 25 жовтня 2011 року по
цивільній справі № 2-1835/11 за позовом
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2. ОСОБА_3, Київського РВ ПМУ УМВС
України в Полтавській області про
звернення стягнення на предмет
іпотеки, виселення, зняття з
реєстраційного обліку, та за позовом
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «Банк
«Фінанси та кредит» про припинення
правовідносин за договором іпотеки,
третя особа ОСОБА_4 позовні вимоги
Публічного акціонерного товариства
«Банк «Фінанси та кредит» задоволено
частково: з метою задоволення позовних
вимог Публічного акціонерного
товариства «Банк «Фінанси в кредит» за
кредитним договором від 07 березня 2008
року № 438-ФР-КЛ звернути стягненні на
предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_1,
власником 1/3 частини якої є ОСОБА_1 та
власником 2/3 якої є ОСОБА_2, ОСОБА_1, за
рахунок влучених реалізації якого
коштів задовольнити вимоги Публічного
акціонерного товариства «Фінанси та
кредит» в розмірі 287 531 грн. 34 коп., а тому
числі 189912Д5 заборгованості за кредитом,
39722,79 грн. заборгованості за
простроченим 18173,21 грн. заборгованості
за простроченими відсотками, 39722,79 грн.
нарахованої пені.

26 липня 2013 року зі згоди стягувача ПАТ
«Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 було здійснено самостійне
виконання рішення Київського
районного суду м.Полтави від 25.10.2011
року.

Позивачі сплатили на виконання
зобов'язань відповідача за Договором
про відкриття кредитної лінії №
438-ФР-КЛ від 07.03.2008 року 170250 грн. 90 коп.

Відповідно до ч.2 ст.554 ЦК України
поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків, якщо інше не
встановлено договором поруки.

Згідно з ч.2 ст. 556 ЦК України до
поручителя, який виконав зобов'язання,
забезпечене порукою, переходять усі
права кредитора у цьому зобов'язанні, в
тому числі й ті, що забезпечували його
виконання.

Отже, за змістом, вказана норма ЦК
України передбачає перехід обсягу прав
кредитора до поручителя, який
відповідає обсягу задоволених
поручителем вимог кредитора за
основним зобов'язанням.

Ураховуючи вищевикладені обставини та
положення діючого законодавства
України, до позивачів, як до
поручителів, які виконали зобов'язання,
забезпечене порукою, перейшли права
кредитора у цьому зобов'язанні.

Отже, у позивачів виникло законне право
вимагати від відповідача повернення
сплачених ними коштів за кредитним
договором № 438-ФР-КЛ від 07 березня 2008
року, а саме, 113500,60 грн..

Оскільки предмет іпотеки, за рахунок
якого було частково виконано основне
зобов'язання, належав позивачам на
праві спільної власності, а саме: 1/3
частина - ОСОБА_1, 2/3 частини - спільно
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (що, виходячи з
принципу рівності часток складається з
1/3 та 1/3 відповідно), позивачі дійшли
згоди, що пропорційно має бути
розподілена і сума, що підлягає
стягненню: на користь ОСОБА_1 - 113500 грн. 60
коп. (тобто 2/3 частини від 170250 грн. 90
коп.), на користь ОСОБА_2 - 56750 грн. 30 коп.
(тобто 1/3 частина від 170250 грн. 90 коп.).

Виходячи з вищевикладеного, суддя
задовольняє позов повністю.

Питання судового збору суд вирішує на
підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
стягнувши його з відповідача на
користь позивачів пропорційно до
задоволеної частини позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 8, 51, 124, 129 Конституції
України, ст. 6 Конвенції про захист прав
людини і основоположних свобод, ст. ст.
554, 556, ст. ст. 2-11, 58-61, 88, 159, 208, 209, 212-215, 218,
224-226 ЦПК України, суддя

вирішила:

позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
відшкодування коштів, сплачених
майновими поручителями, -задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
заборгованість за кредитним договором
№ 438-ФР-КЛ від 07 березня 2008 року в сумі
113500,60 грн. та судовий збір в сумі 1135,00
грн., всього - 114635,60 грн..

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
заборгованість за кредитним договором
№ 438-ФР-КЛ від 07 березня 2008 року в сумі
56750,30 грн. та судовий збір в сумі 1135,00
грн., всього - 57317,80 грн..

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Полтавської області
через районний суд шляхом подання
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо апеляційну скаргу не було
подано.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

СуддяН. В. Тімошенко