Справа № 450/373/14-ц Провадження №
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" вересня 2014 р. Пустомитівський
районний суд Львівської області в
складі:

головуючого-судді Мусієвського В. Є.

при секретарі Гук О.П.

з участю представників ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Пустомити
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
ОСОБА_4, Сокільницької сільської ради
Пустомитівського району Львівської
області, третьої особи Пустомитівської
державної нотаріальної контори
Львівської області про визнання
недійсним та скасування свідоцтва про
право на спадщину за законом, визнання
права власності на частку житлового
будинку, визнання неправомірним та
скасування державного акту про право
власності на землю, визнання права
користування земельною ділянкою,-

в с т а н о в и в :

Позивачка ОСОБА_3 звернулась до суду з
позовом до відповідачки ОСОБА_4,
Сокільницької сільської ради
Пустомитівського району Львівської
області, третьої особи без самостійних
вимог Пустомитівської державної
нотаріальної контори, яким просить
визнати недійсним і скасувати
свідоцтво про спадщину за законом № 1-938
від 03.04.2007 року, видане державним
нотаріусом Пустомитівської державної
нотаріальної контори Підгірняк Н.С.,
визнати за нею право власності на 1/2
ідеальну частину житлового будинку з
відповідною часткою господарських
будівель і споруд, розташованого в
АДРЕСА_1 визнати неправомірним та
скасувати державний акт про право
власності на землю ЯД № 521066,
зареєстрований в книзі реєстрації
державних актів за № 01:07:458:00526 на
земельну ділянку площею 0,1012 га,
кадастровий № :01:004:0569, передану
ОСОБА_4 згідно рішення Сокільницької
сільської ради Пустомитівського
району Львівської області № 75 від 24.11.206
року, визнати за нею право користування
земельною ділянкою, необхідною для
обслуговування житлового будинку та
господарських споруд в АДРЕСА_1

Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1
року померла ОСОБА_6, бабця ОСОБА_4. та
ОСОБА_3. Після її смерті залишилось
спадкове майно, а саме 1/2 житлового
будинку АДРЕСА_1 Інша 1/2 цього ж
житлового будинку належить ОСОБА_3
згідно договору дарування від 16.12.2003
року, посвідченого приватним
нотаріусом Пустомитівського районного
нотаріального округу ОСОБА_9 В зв'язку з
відсутністю заповіту, спадкоємцями за
законом після смерті ОСОБА_6 за правом
представлення є її онуки ОСОБА_4. та
ОСОБА_3., оскільки їх батько ОСОБА_7 (син
ОСОБА_6.) помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Посилається на те, що спадщину після
смерті бабці позивачка прийняла своїми
фактичними діями, оскільки проживала
разом з ОСОБА_6 до її смерті ї
залишалась там проживати після, а
відповідачка, звернувшись до
нотаріальної контори після спливу
шестимісячного строку, не зверталась
за продовженням строку на прийняття
спадщини та не вказала про наявність
інших спадкоємців, чим порушила її
права. Крім того, вважає, що нотаріусом
неправомірно було видано ОСОБА_6
свідоцтво про право на спадщину за
законом, оскільки відповідачка
проживала в будинку АДРЕСА_2, тому
безпідставним є видача свідоцтва на
спадкове майно - частину будинку
АДРЕСА_1, як на фактично прийняте
відповідачкою. Вважає, що право
власності на вказану 1/2 частину
будинку, що належала ОСОБА_6, слід
визнати за нею, оскільки така частина
була нею успадкована фактичними діями.
Окрім того, вважає незаконною видачу
державного акту про право власності на
землю ЯД № 521066, зареєстрованого в книзі
реєстрації державних актів за №
01:07:458:00526 на земельну ділянку площею 0,1012
га, кадастровий № :01:004:0569,
передану ОСОБА_4 згідно рішення
Сокільницької сільської ради
Пустомитівського району Львівської
області № 75 від 24.11.206 року внаслідок
незаконного набуття ОСОБА_4 права
власності на 1/2 будинку АДРЕСА_1. Разом з
тим, внаслідок прийняття спадкового
майна у вигляді 1/2 частини житлового
будинку АДРЕСА_1 позивачка вважає, що до
неї перейшло і право користування
земельною ділянкою, необхідною для
обслуговування житлового будинку
АДРЕСА_1, в зв'язку з чим просить визнати
таке її право в судовому порядку.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримав повністю з мотивів,
викладених в позові, надав пояснення,
аналогічні викладеним в такому.
Зазначив, що на підставі заочного
рішення Пустомитівського районного
суду Львівської області від 27.08.2010 року,
яким визнано право власності ОСОБА_3 на
1/4 спірного будинку володіння і яке
згодом було скасоване ухвалою від
05.02.2014 року, проведено державну
реєстрацію права власності ОСОБА_3 на 1/4
такого. Просить задовольнити позов
повністю.

Представник відповідача позов
заперечила, пояснила, що ОСОБА_4, як до
дня смерті ОСОБА_6, так і після її
смерті, постійно була зареєстрована і
проживала в будинку АДРЕСА_1
Будинковолодіння АДРЕСА_2 не існує, що
підтверджується відповідними
довідками Сокільницької сільської
ради, а тому відмітка в паспорті про
реєстрацію ОСОБА_4 за такою адресою є
технічною помилкою. Тому, спадщину у
вигляді 1/2 частини житлового будинку
АДРЕСА_1 що залишалась після смерті
ОСОБА_6 прийняла своїми фактичними
діями, а відтак видача нотаріусом
свідоцтва про право на спадщину на
спірну частину відповідає вимогам
закону.

Вважає, що позивачка не позбавлена
права звернутись до нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини після смерті ОСОБА_6,
внаслідок чого можуть бути здійснені
відповідні виправлення в оспорюване
свідоцтво, а тому звернення до суду з
позовом є передчасним. Крім того, з
врахуванням можливості внесення змін в
свідоцтво про право на спадщину, вимога
про визнання права власності на
спадкове майно в судовому порядку не
підлягає задоволенню.

Одночасно, при вирішенні вимоги про
визнання недійсним державного акту про
право власності на землю ЯД № 521066,
зареєстрований в книзі реєстрації
державних актів за № 01:07:458:00526 на
земельну ділянку площею 0,1012 га,
кадастровий № :01:004:0569, передану
ОСОБА_4 згідно рішення Сокільницької
сільської ради Пустомитівського
району Львівської області № 75 від 24.11.206
року, посилається на те, що вказаний
державний акт був виданий раніше ніж
видане свідоцтво про право на спадщину,
з самого державного акту не вбачається
чи відноситься такий до земельної
ділянки, на якій розташований будинок,
таке твердження є лише припущенням
позивача. Окрім того, заявляючи вимогу
про скасування державного акту,
позивач не заявляє про скасування
правової підстави видачі такого акту, а
саме рішення сесії Сокільницької
сільської ради Пустомитівського
району Львівської області. Що
стосується визнання права на
користування земельною ділянкою
необхідною для обслуговування
житлового будинку АДРЕСА_1 то така
вимога не ґрунтується на вимогах
чинного законодавства, є передчасною.

Заслухавши пояснення представників
сторін, дослідивши матеріали справи,
матеріали цивільної справи № 2-183/09 за
позовом ОСОБА_10 до ОСОБА_11, третіх осіб
Сокільницької сільської ради
Пустомитівського району Львівської
області, управління земельних ресурсів
у Пустомитівському районі Львівської
області про визнання недійсним рішення
сільської ради, суд приходить до
висновку про відмову в задоволенні
позову, виходячи з наступного.

Як встановлено в судовому засіданні та
підтверджено сторонами, ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 є сестрами між собою та внуками
померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_6, що
підтверджується відповідними
свідоцтвами про народження та
свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1
виданим Сокільницькою сільською радою
Пустомитівського району Львівської
області, 19.07.2004 року.

Батько ОСОБА_4 та ОСОБА_3, ОСОБА_7 (син
ОСОБА_6.) помер ІНФОРМАЦІЯ_2 року, що
підтверджується свідоцтвом про смерть
серія НОМЕР_2, виданим Сокільницькою
сільською радою Пустомитівського
району Львівської області, 03.08.2002 року.
За ст. 1217 ЦК України спадкування
здійснюється за заповітом або за
законом.

Згідно ч.2 ст. 1223 ЦК України у разі
відсутності заповіту, визнання його
недійсним, неприйняття спадщини або
відмови від її прийняття спадкоємцями
за заповітом, а також у разі
неохоплення заповітом усієї спадщини
право на спадкування за законом
одержують особи, визначені у статтях
1261-1265цього Кодексу.

В силу ст. 1261 ЦК України у першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця, у тому числі зачаті
за життя спадкодавця та народжені
після його смерті, той з подружжя, який
його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1266 ЦК України внуки,
правнуки спадкодавця спадкують ту
частку спадщини, яка належала б за
законом їхнім матері, батькові, бабі,
дідові, якби вони були живими на час
відкриття спадщини. Якщо спадкування
за правом представлення здійснюється
кількома особами, частка їхнього
померлого родича ділиться між ними
порівну.

Таким чином, спадкоємцями після смерті
ОСОБА_6 є ОСОБА_4. та ОСОБА_3

Після смерті ОСОБА_6 залишилось
спадкове майно, а саме 1/2 житлового
будинку АДРЕСА_1, що підтверджується
свідоцтвом про право на спадщину за
законом, виданого Пустомитівською
державною нотаріальною конторою 02.12.2003
року за № 2601 та зареєстроване в ЛОДКБТІ
та ЕО 11.12.2003 року за № 253. Інша 1/2 цього ж
житлового будинку належить ОСОБА_3
згідно договору дарування від 16.12.2003
року, посвідченого приватним
нотаріусом Пустомитівського районного
нотаріального округу ОСОБА_9

У відповідності до ст.ст. 1268,1269,1270 ЦК
України спадкоємець за заповітом чи за
законом має право прийняти спадщину
або не прийняти її. Спадкоємець, який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї. Спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини. Для прийняття
спадщини встановлюється строк у шість
місяців, який починається з часу
відкриття спадщини.

Таким чином, спадщина може бути
прийнята спадкоємцями двома способами:
шляхом написання заяви про прийняття
спадщини протягом 6 місяців з моменту
її відкриття або шляхом фактичного
прийняття спадщини.

Згідно п.23 Постанови пленуму ВСУ № 7 від
30.05.2008 «Про судову практику у справах
про спадкування» якщо постійне
проживання особи зі спадкодавцем на
час відкриття спадщини не
підтверджено відповідними
документами, у зв'язку із чим нотаріус
відмовив особі в оформленні
спадщини, спадкоємець має право
звернутися в суд із заявою про
встановлення факту постійного
проживання зі спадкодавцем на час
відкриття спадщини, а не про
встановлення факту прийняття спадщини.
Свідоцтво про право на спадщину
видається за письмовою заявою
спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому цивільним
законодавством. За наявності умов
для одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину вимоги
про визнання права на спадщину
судовому розглядові не підлягають. У
разі відмови нотаріуса в оформленні
права на спадщину особа може
звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Як вбачається з довідки Сокільницької
сільської ради Пустомитівського
району Львівської області № 407 від
19.05.2014 року з ОСОБА_6 до дня смерті та
після в будинку АДРЕСА_1
Пустомитівського району Львівської
області проживали ОСОБА_4 та ОСОБА_3

02.02.2007 року ОСОБА_4 подала заяву про
прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6
03.04.2007 року ОСОБА_4 державним нотаріусом
Пустомитівської державної
нотаріальної контори видано свідоцтво
про право на спадщину на 1/2 житлового
будинку АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_6

За ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який
прийняв спадщину, у складі якої є
нерухоме майно, зобов'язаний
звернутися до нотаріуса за видачею
йому свідоцтва про право на спадщину на
нерухоме майно.

Таким чином, враховуючи подані заяви
про прийняття спадщини, дії нотаріуса
по видачі свідоцтва про право на
спадщину є законними, відтак відсутні
підстави для визнання недійсним і
скасування свідоцтва про право на
спадщину за законом № 1-938 від 03.04.2007
року, виданого державним нотаріусом
Пустомитівської державної
нотаріальної контори Підгірняк Н.С.

Одночасно, в силу ст. 1300 ЦК України за
згодою всіх спадкоємців, які прийняли
спадщину, нотаріус за місцем відкриття
спадщини може внести зміни до
свідоцтва про право на спадщину. Отже,
наявність свідоцтва про право на
спадщину на ім'я ОСОБА_4 не позбавляє
права ОСОБА_3 звернутись до нотаріуса з
заявою про прийняття спадщини і
відсутність відмови нотаріуса в
оформленні права на спадщину шляхом
внесення змін в уже видане свідоцтво є
підставою для відмови в задоволенні
позовних вимог про визнання права
власності на спадкове майно. Крім того,
суд зазначає, що посилання
представника позивача на розбіжність в
відомостях, що викладені в довідках
Сокільницької сільської ради, зокрема
про місце реєстрації ОСОБА_4 за адресою:
АДРЕСА_2 не приймаються до уваги,
оскільки будинковолодіння АДРЕСА_2
відсутнє, що підтверджується довідкою
БТІ та ЕО.

Відмовляючи у визнанні недійсним
державного акту про право власності на
землю ЯД № 521066, зареєстрований в книзі
реєстрації державних актів за №
01:07:458:00526 на земельну ділянку площею 0,1012
га, кадастровий № :01:004:0569,
передану ОСОБА_4 згідно рішення
Сокільницької сільської ради
Пустомитівського району Львівської
області № 75 від 24.11.206 року, суд виходить
з того, що позивачем не наведено жодної
правової підстави незаконності видачі
вказаного державного акту, а також
наявність неоспорюваного рішення
органу місцевого самоврядування про
передачу такої земельної ділянки у
власність.

Що стосується визнання права на
користування земельною ділянкою
необхідною для обслуговування
житлового будинку АДРЕСА_1, то суд
відмічає наступне.

Згідно ст. 116 ЗК України громадяни та
юридичні особи набувають права
власності і право користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, визначених цим
Кодексом. Набуття права на землю
громадянами та юридичними особами
здійснюється шляхом передачі
земельних ділянок у власність або
надання їх у користування.

В силу ст.15,16 ЦК України способами
захисту є в тому числі і визнання права,
яке не визнається або заперечується.
Оскільки позивачем не подано доказів
того, що вона зверталась до органу
місцевого самоврядування з заявою про
передачу їй земельної ділянки у
користування і їй було відмовлено,
тобто її право не визнавалось
компетентним органом або
заперечувалось, то правових підстав
для задоволення позовних вимог в цій
частині судом не вбачається.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 209, 212-215, 218 ЦПК
України, ст.ст. 15, 16, 1217, 1223, 1261, 1266, 1268, 1269,
1270 ЦК України, ст.116 ЗК України, суд,-

в и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 -
відмовити.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Львівської області через
Пустомитівський районний суд
Львівської області протягом десяти
днів з дня його проголошення або
отримання копії.

СуддяВ. Є. Мусієвський