Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2014 р. Дніпровський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.,

при секретарі Батченко Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за
договором позики,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у
якому за збільшеним розміром позовних
вимог просить стягнути з відповідача
заборгованість в сумі 158 510 грн. 85 коп.,
що включає 144 605 грн. основної суми боргу
та три відсотки річних в сумі 13 905 грн. 85
коп. (а.с. 1-2, 11-13).

Вимоги мотивує тим, що 20.01.2011 р. він
позичив відповідачу кошти в сумі 144605
грн., що підтверджується розпискою, за
якою ОСОБА_2 зобов»язався повернути
борг до 20.04.2011 р., проте коли настав час
повернення позики відповідач
повідомив, що не має коштів, в
подальшому також пояснював, що не має
змоги сплати гроші та в решті перестав
відповідати на телефонні дзвінки і
уникає з ним зустрічей, тому змушений
звернутися до суду за захистом своїх
майнових прав.

Також просить стягнути з відповідача
відповідно до ст. 625 ЦК України 3 % річних
за прострочення виконання грошового
зобов»язання в сумі 13 905 грн. 85 коп.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позов та викладені
у ньому обставини, додатково пояснив,
що гроші за розпискою передавалися в
гривнях.

Відповідач просив відмовити у
задоволенні позову, посилаючись на те,
що при написанні та видачі ним розписки
від 20.01.2011 року гроші позивачем йому не
передавалися, від спілкування із
ОСОБА_1 він ніколи не уникав.

Вислухавши пояснення представника
позивача та відповідача, дослідивши
матеріали справи, суд приходить до
наступного висновку.

Як убачається зі змісту розписки, між
сторонами 20.01.2011 року був укладений
договір позики, відповідно якого
позивач передав відповідачу кошти в
сумі 144605 грн., які останній
зобов»язувався повернути в термін до
20.04.2011 р. (а.с. 3). Оригінал розписки був
представлений суду.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов"язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.

Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики
укладається у письмовій формі, якщо
його сума не менш як у десять разів
перевищує встановлений законом розмір
неоподаткованого мінімуму доходів
громадян. На підтвердження укладення
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника.

Пояснення відповідача про те, що
вищевказана розписка є безгрошова,
оскільки грошей за нею він від позивача
не отримував, суд до уваги прийняти не
може, оскільки будь-якими належними та
допустимими доказами дані обставини
суду не доведені, крім того,
відповідачем не подавалась зустрічна
позовна заява з приводу визнання
договору позики недійсним.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України
позичальник зобов"язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі) у строк та в порядку,
що встановлені договором.

За викладених обставин суд вважає, що з
відповідача на користь позивача
підлягає стягненню борг за договором
позики в сумі 144 605 грн.

Як зазначено вище, термін виконання за
вищевказаною розпискою настав 20.04.2011 р.

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник,
який прострочив виконання грошового
зобов»язання, на вимогу кредитора
зобов»язаний сплатити суму боргу з
урахуванням встановленого індексу
інфляції за весь час прострочення, а
також три проценти річних від
простроченої суми, якщо інший розмір
процентів не встановлений договором
або законом.

За заявленими збільшеними вимогами
позивач також просить стягнути з
відповідача 3 % річних від простроченої
суми позики за період неповернення
коштів з 21.04.2011 року по 03.07.2014 року за 1170
днів просточення в сумі 13 905 грн. 85 коп.

Однак вказаний період часу включає 1 169
дні (з 21.04.2011 р. по 31.12.2011 р. - 254 дні; за 2012
р. - 366 днів, за 2013 р. - 365 днів та з 01.01.2014 р.
по 03.07.2014 р. - 184 дні).

У зв»язку з цим 3 % річних від
простроченої суми боргу становить 13 893
грн. 96 коп.( 144 605 грн. позики х (3 : 365 : 100) х 1
169 дні).

Оскільки позивачем заявлена сума 3 %
річних у більшому розмірі, а саме 13 905
грн. 85 коп., тому позов у цій частині
підлягає задоволенню частково, а саме
за 1 169 днів прострочення, що становить 13
893,96 грн. В решті вимог слід відмовити.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України з
відповідача також необхідно стягнути
на користь позивача судовий збір
пропорційно до розміру задоволених
вимог, а саме в сумі 1 584 грн. 99 коп.

Керуючись ст. ст. 625, 1046, 1047, 1049 ЦК
України, ст. ст. 10, 11, 57-64, 74, 79, 80, 81, 88, 208, 209,
212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И
В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
боргу за договором позики задовольнити
частково.

Стягнути із ОСОБА_2 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) на користь ОСОБА_1
(ідентифікаційний номер НОМЕР_2) борг за
договором позики від 20.01.2011 року в сумі
144 605 грн., три проценти річних від
простроченої суми у розмірі 13 893 грн. 96
коп. та судовий збір в сумі 1 584 грн. 99
коп., а всього суму 160 083 (сто шістдесят
тисяч вісімдесят три) грн. 95 коп.

В решті заявлених вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Дніпровський районний суд м. Києва
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії рішення.

Суддя