№ 4-с/269/19/2014
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2014 року Совєтський
районний суд м. Макіївки Донецької
області у складі:

головуючого судді Слабкіної
О.А.

при секретарі
Савоськіній О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за скаргою Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Донецькобленерго» на
дії державного виконавця Совєтського
відділу Державної виконавчої служби
Макіївського міського управління
юстиції в Донецькій області про
визнанні дій державного виконавця
неправомірними та скасування постанов
державного виконавця про відмову у
відкритті виконавчого провадження та
зобов'язання відкрити виконавче
провадження,

встановив:

12.06.2014 року Публічне акціонерне
товариство »ДТЕК Донецькобленерго»
звернулося до суду із скаргою на дії
державного виконавця Совєтського
відділу Державної виконавчої служби
Макіївського міського управління
юстиції в Донецькій області про
визнанні дій державного виконавця
неправомірними та скасування постанов
державного виконавця про відмову у
відкритті виконавчого провадження та
зобов'язання відкрити виконавче
провадження.

В обґрунтування скарги заявник
посилається на те, що 22.10.2013 року був
виданий наказ Совєтскьм районним судом
м. Макіївки № 2-н/269/922/2013 і було
стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ »ДТЕК
Донецькобленерго» заборгованість за
спожиту електричну енергію у розмірі
133.25 грн. та судовий збір у розмірі 114,70
грн.

Постановами ВП № 43326247 від 16.05.2014 року
стягувачеві відмовлено у відкритті
виконавчого провадження по
примусовому виконанню судового наказу
оскільки виконавчі документи не
відповідають вимогам ст.18 ЗУ «Про
виконавче провадження», п.3.3
«Інструкції з організації примусового
виконання рішень», наказу № 435/5 від
21.03.2012 року, постанови винесено
державним виконавцем Совєтського ВДВС
Макіївського МУЮ Левицьким А.В.

Представник ПАТ «ДТЕК
Донецькобленерго» вважає,що
вищезазначені постанови винесені з
порушенням норм ЗУ «Про виконавче
провадження», так як державний
виконавець керувався п.6 ч.1 ст.26 ЗУ «Про
виконавче провадження», якою
передбачено, що державний виконавець
відмовляє у відкритті виконавчого
провадження у разі невідповідності
виконавчого документу
вимогам,передбаченим ст. 18 цього Закону
в частині необхідності зазначення у
виконавчому документі індивідуальний
ідентифікаційний номер боржника або
дані паспорту боржника,який через свої
релігійні або інші переконання
відмовився від прийняття
ідентифікаційного номера,або
ідентифікаційний код платника
податків. Тому вважає, що такі дії
державного виконавця є безпідставними
та необґрунтованими та такими, що
порушують вимоги чинного
законодавства України у зв'язку з чим
просить суд визнати їх неправомірними
та скасувати постанову державного
виконавця про відмову у відкритті
виконавчого провадження ВП № 43326247 від
16.05.2014 року за судовим наказом
Совєтського районного суду 2-н/269/922/13 та
зобов'язати відкрити виконавче
провадження по примусовому виконанню
рішення суду.

Зацікавлена особа, державний
виконавець Совєтського відділу
державної виконавчої служби
Макіївського міського управління
юстиції в Донецькій області в судове
засідання не з'явився, проте
повідомлений належним чином.

Суд вислухавши представника заявника
та вивчивши матеріали справи,
встановив наступні фактичні
обставини:

Постановою державного виконавця
Левицького А.В. Совєтського ВДВС
Макіївського управління юстиції в
Донецькій області ВП № 43326247 від 16.05.2013
року відмовлено в прийнятті до
провадження виконавчого документу та у
відкриті виконавчого провадження з
примусового виконання щодо судового
наказу від 22.10.2013 року.

Судом встановлено, що за заявою ПАТ
»ДТЕК Донецькобленерго» винесено
рішення суду, судовий наказ від 22.10.2013
року № 2-н/269/922/2013 про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ПАТ »ДТЕК
Донецькобленерго» заборгованість за
спожиту електричну енергію у розмірі
133.25 грн. та судовий збір у розмірі 114,70
грн. Рішення суду набуло законної сили
04.10.2013 року. При поданні заяви про
видачу судового наказау до суду
відомості про ідентифікаційний номер
боржника не зазначались, відповідно в
судовому рішенні цей номер не
зазначено.

Постановою державного виконавця
Совєтського ВДВС Макіївського
міського управління юстиції в
Донецькій області Левицького А.В. ВП №
43326247 від 16.05.2014 року відмовлено в
прийнятті до провадження виконавчих
документів та у відкритті виконавчого
провадження з примусового виконання
рішення суду,оскільки виконавчі
документи не відповідають вимогам ч.3
ст.18 ЗУ «Про виконавче провадження».

Законом України «Про внесення змін до
деяких законодавчих актів України щодо
вдосконалення та спрощення процедури
державної реєстрації земельних
ділянок та речових прав на нерухоме
майно» від 04.07.2012 р. № 5037-VI внесено зміни
до п. 3 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про
виконавче провадження», а саме, у
пункті 3 частини першої статті 18 Закону
України «Про виконавче провадження»
слова «за наявності» виключено, а після
слів «(для фізичних осіб - платників
податків)» доповнено словами «або
номер і серія паспорта стягувача та
боржника для фізичних осіб - громадян
України, які через свої релігійні або
інші переконання відмовилися від
прийняття ідентифікаційного номера,
офіційно повідомили про це відповідні
органи державної влади та мають
відмітку в паспорті громадянина
України».

Даний закон набрав сили 08.08.2012 року.

Отже, з 08.08.2012 року норма п. 3 ч. 1 ст. 18
Закону України «Про виконавче
провадження» викладена у наступній
редакції: у виконавчому документі
повинні бути зазначені найменування
(для юридичних осіб), або ім'я (прізвище,
ім'я та по батькові за його наявності
для фізичних осіб) стягувача та
боржника, їх місцезнаходження (для
юридичних осіб) або місце проживання
(для фізичних осіб), ідентифікаційний
код суб'єкта господарської діяльності
стягувача та боржника за його
наявності (для юридичних осіб),
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника за його
наявності (для фізичних осіб -
платників податків), а також інші
відомості, якщо вони відомі суду, чи
іншому органу, який видав виконавчий
документ, які ідентифікують стягувача
та боржника чи можуть сприяти
примусовому виконанню, зокрема, дата
народження боржника та його місце
роботи (для фізичних осіб), місце
знаходження майна боржника, рахунки
стягувача та боржника тощо.

На час постановлення рішення суду
діяла стаття 18 Закону України «Про
виконавче провадження» в редакції із
Законом України від 04.07.2012 року, № 5037-VI,
відповідно до якої у виконавчому
документі окрім іншого зазначаються
індивідуальний ідентифікаційний номер
стягувача та боржника( для фізичних
осіб-громадян України,які через свої
релігійні або інші переконання
відмовилися від прийняття
ідентифікаційного номера,офіційно
повідомили про це відповідні органи
державної влади та мають відмітку в
паспорт громадянина України.

Однак має місце неоднакове
застосування норм матеріального
права,а саме ст.ст.18,26 Закону України
«Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.2 ст.32 Конституції
України й ч.1 302 ЦК України не
допускається
збирання,зберігання,використання та
поширення конфіденційної інформації
про особу без її згоди,крім
випадків,визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного
положення Конституції України
міститься в Рішенні Конституційного
Суду України від 20.01.2012 року № 2-рп/2012,
відповідно до п.1 якого
збирання,зберігання,використання та
поширення конфіденційної інформації
про особу без її згоди
державою,органами місцевого
самоврядування,юридичними або
фізичними особами є втручання і її
особисте та сімейне життя,таке
втручання допускається винятково у
випадках,визначених законом,і лише в
інтересах національної
безпеки,економічного добробуту та прав
людини.

Частина 1 ст.18 Закону України «Про
виконавче провадження» містить вимоги
до виконавчого документа,у якому
зокрема має бути зазначено й
індивідуальний ідентифікаційний номер
боржника(фізичної особи). Відповідно до
п.6ч.1ст.26 цього Закону у разі
невідповідності змісту виконавчого
листа вимогам ст.18 державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження.

Разом із тим п.3,ч.3ст.11 Закону надає
право державному виконавцю при
здійснені виконавчого провадження з
метою захисту інтересів стягувача
одержувати безоплатно від
органів,установ,організацій,посадових
осіб,сторін та учасників виконавчого
провадження необхідні для проведення
виконавчих дій пояснення,довідки та
іншу інформацію,у тому числі й
конфіденційну.

Тому відсутність у виконавчому листі
ідентифікаційного номера боржника не є
підставою для відмови державним
виконавцем у відкритті виконавчого
провадження.

За таких обставин суд приходить до
висновку про задоволення скарги.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 386, 387 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу Публічного акціонерного
товариства «ДТЕК Донецькобленерго» на
дії державного виконавця Совєтського
відділу Державної виконавчої служби
Макіївського міського управління
юстиції в Донецькій області про
визнанні дій державного виконавця
неправомірними та скасування постанов
державного виконавця про відмову у
відкритті виконавчого провадження та
зобов'язання відкрити виконавче
провадження - задовольнити.

Визнати дії державного виконавця
Совєтського відділу державної
виконавчої служби Макіївського
міського управління юстиції щодо
винесення постанови про відмову у
відкритті виконавчого провадження ВП
№ 43326247 від 16.05.2014 року за судовим
наказом Совєтського районного суду №
2-н/269/922/2013 від 22.10.2013 року такою, яка не
відповідає Закону України »Про
виконавче провадження».

Визнати незаконною постанову про
відмову у відкритті виконавчого
провадження ВП № 43326247 від 16.05.2014 року
за судовим наказом Совєтського
районного суду № 2-н/269/922/2013 від 22.10.2013
року, винесеною державним виконавцем
Совєтського відділу державної
виконавчої служби Макіївського
міського управління юстиції.

Зобов'язати державного виконавця
Совєтського відділу державної
виконавчої служби Макіївського
міського управління юстиції усунути
допущені порушення Закону країни «Про
виконавче провадження» та скасувати
постанову про відмову у відкритті
виконавчого провадження ВП № 43326247 від
16.05.2014 року за судовим наказом
Совєтського районного суду № 2-н/269/922/2013
від 22.10.2013 року та відкрити виконавче
провадження.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Донецької області
через Совєтський районний суд м.
Макіївки Донецької області протягом
п'яти днів з дня проголошення ухвали а у
разі, якщо ухвалу постановлено без
участі особи яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя
О. А. Слабкіна