АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження №22-ц/791/2138/14
інстанції Прохоренко В.В.
Доповідач: Ігнатенко П.Я.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року вересня місяця 25 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі:

Головуючого:Ігнатенко
П.Я.Суддів:Воронцової Л.П. Фурман Т.Г.При
секретарі:Калюжному О.О.розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м. Херсоні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_5 на рішення
Комсомольського районного суду м.
Херсона від 21 травня 2014 року в
цивільній справі за позовом ОСОБА_6 до
ОСОБА_5 про стягнення боргу за
договором позики,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2014 року позивач звернувся до
суду із вказаним позовом, посилаючись
на те, що згідно договору позики від 10
квітня 2011 року позивач надав у позику
ОСОБА_5 7000 грн. Зазначену суму
відповідач зобов'язалася повернути до
01.06.2011 року, а у разі неповернення -
сплатити 10000 грн. Посилаючись на те, що
до теперішнього часу відповідачка борг
не повернула, позивач просив стягнути
на свою користь зазначену суму - 10000 грн.
та 3% річних від простроченої суми
заборгованості в розмірі 797, 26 грн. , а
також судові витрати.

Рішенням Комсомольського
районного суду м. Херсона від 21 травня
2014 року позов задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 борг у сумі
10000 грн., три відсотки річних в розмірі
797,26 грн., а всього 10797,26 грн., окрім того,
стягнуто витрати на правову допомогу в
розмірі 200 грн. та судові витрати в
розмірі 243,60 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5,
посилається на неповне з'ясування
обставин справи, незаконність даного
рішення та просить його скасувати та
ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог, оскільки
фактично за розпискою гроші їй не
передавались та розписка написана під
примусом, про що вона має намір подати
докази.

В письмових запереченнях на
апеляційну скаргу ОСОБА_7, який діє в
інтересах ОСОБА_6 просить не брати до
уваги доводи, викладені в апеляційній
скарзі та залишити рішення суду без
змін. Просить взяти до уваги, що
постановою від 14.08.2014 року про закриття
кримінального провадження за ознаками
ст. 356 КК України, встановлено
відсутність складу кримінального
правопорушення. Окрім того, ОСОБА_6 був
вимушений звертатись до
правоохоронних органів із заявою про
вчинення щодо нього неправомірних дій
з боку ОСОБА_5

Заслухавши доповідача,
перевіривши законність рішення суду, в
межах доводів апеляційної скарги та
позовних вимог, заявлених в суді першої
інстанції, колегія приходить до
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Згідно вимог ст. 1046 ЦК України за
договором позики одна сторона
(позикодавець) передає у власність
другій стороні (позичальникові)
грошові кошти або інші речі, визначені
родовими ознаками, а позичальник
зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів (суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей,
визначених родовими ознаками.

Згідно ч.2 ст. 1047 ЦК України на
підтвердження укладення договору
позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей.

Згідно ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо
позичальник своєчасно не повернув суму
позики, він зобов'язаний сплатити
грошову суму відповідно до статті 625
цього Кодексу. Якщо позичальник
своєчасно не повернув речі, визначені
родовими ознаками, він зобов'язаний
сплатити неустойку відповідно до
статей 549-552 цього Кодексу, яка
нараховується від дня, коли речі мали
бути повернуті, до дня їх фактичного
повернення позикодавцеві, незалежно
від сплати процентів, належних йому
відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Судом правильно встановлено, що згідно
розписки від 10 квітня 2011 року ОСОБА_5
отримала в борг від ОСОБА_6 7000 грн.
Зазначену суму відповідач
зобов'язалася повернути до 01.06.2011 року,
а у разі неповернення боржниця
зобов'язалась сплатити 10000 грн. (а.с.18).

Таким чином, суд першої інстанції
правильно встановив, що між сторонами
укладено договір позики, що
підтверджується розпискою боржника,
зобов'язання за цим договором не
виконані, в зв'язку з чим задовольнив
позовні вимоги та стягнув на користь
позивача суму боргу та відповідно до
вимог ч.2 ст. 625 ЦК України три відсотки
річних з суми простроченого
зобов'язання - в сумі 797,26 грн., а також
судові витрати.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Належних та допустимих доказів
безгрошовості договору та
застосування насильства до ОСОБА_5 при
написанні нею боргової розписки не
надано, як в суді першої, так і
апеляційної інстанції та судом такі
обставини не встановлені.

За таких обставин, судова колегія
погоджується із висновками суду першої
інстанції щодо задоволення позовних
вимог.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі
позбавлені правового обґрунтування,
висновки суду першої інстанції не
спростовують і не містять посилання на
нові факти чи засоби доказування, які б
вказували на незаконність ухваленого у
справі рішення, а тому підлягають
відхиленню.

Оскільки порушень норм матеріального і
процесуального права, що можуть
слугувати підставою для скасування чи
зміни судового рішення, колегією
суддів не встановлено, то підстав для
задоволення апеляційної скарги не
вбачається, рішення законне та
обґрунтоване і має бути залишено без
змін.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5,- відхилити.

Рішення Комсомольського
районного суду м. Херсона від 21 травня
2014 року, - залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена
протягом двадцяти днів з моменту його
проголошення шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: