АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Лисака І. Н.

суддів: Винту Ю.М., Заводян К.І.,

секретар Скрипник С.В.

за участю: представника дочірнього
підприємства «Чернівецький
облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні
дороги України» Чепіля Є.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до дочірнього підприємства
«Чернівецький облавтодор» ВАТ «ДАК
«Автомобільні дороги України» про
стягнення середнього заробітку за час
затримки виплати належних при
звільненні сум, за апеляційною скаргою
дочірнього підприємства «Чернівецький
облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні
дороги України» на заочне рішення
Заставнівського районного суду
Чернівецької області від 22 квітня 2014
року,-

В С Т А Н О В И Л А:

В лютому 2014 року ОСОБА_2 звернувся в суд
з позовом до дочірнього підприємства
«Чернівецький облавтодор» ВАТ «ДАК
«Автомобільні дороги України» про
стягнення середнього заробітку за час
затримки виплати належних при
звільненні сум.

Посилався на те, що 02.04.2012 року його
було звільнено з посади начальника
філії «Заставнівський райавтодор» ДП
«Чернівецький облавтодор» за угодою
сторін. В день звільнення йому не були
виплачені всі належні при звільненні
суми. Рішенням Апеляційного суду
Чернівецької області від 25.04.2013р.,
залишеним без змін ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17.07.201З р., позовні вимоги
ОСОБА_2 задоволено частково. Стягнуто з
ДП «Чернівецький облавтодор» на
користь ОСОБА_2 263,13 грн. заробітної
плати та 58736,15грн. середнього заробітку
за чає затримки виплати належних
позивачу при звільненні сум, з
відрахуванням з цієї суми обов'язкових
зборів та податків, які здійснюються із
заробітної плати. Середній заробіток
за час затримки виплати належних при
звільненні сум стягнуто за період з
02.04.2012 року по 25.04.2013 р. (день
постановлення рішення апеляційного
суду). 15.01.2014р. на картковий рахунок
позивача було зараховано 45812,41грн., які
відповідач перерахував в межах
виконавчого провадження щодо
виконання рішення апеляційного суду
Чернівецької області від 25.04.2013р. Таким
чином, днем фактичного розрахунку є 15
січня 2014р. Оскільки повний розрахунок з
ним проведено лише 15.01.2014р., то період
часу з 26.04.2013р. по 15.01.2014р. вважає також
часом затримки виплати всіх належних
при звільненні сум. У зв'язку з цим
просить стягнути за цей період
середній заробіток у розмірі 39303 грн.

Рішенням Заставнівського районного
суду Чернівецької області від 22 квітня
2014 року позов задоволено.

Стягнуто з дочірнього підприємства
«Чернівецький облавтодор» відкритого
акціонерного товариства «Державна
акціонерна компанія «Автомобільні
дороги України» на користь ОСОБА_2 39303
грн. середнього заробітку за час
затримки виплати належних йому при
звільненні сум.

Вирішено питання про стягнення
судового збору.

В апеляційній скарзі дочірнього
підприємства «Чернівецький
облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні
дороги України» просить вищезазначене
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким відмовити у задоволені
позову. Посилається на те, що судом
першої інстанції були порушені норми
матеріального і процесуального права,
а висновки суду не відповідають
обставинам справи. Зазначає, що у день
звільнення позивач не працював і це
вбачається з табелю обліку
використання робочого часу за квітень
2012 року. Відмітки про кількість
відпрацьованих годин позивачем з 02.04.2012
року по 30.04.2012 р. відсутні. Крім того,
ніяких вимог до філії «Заставнівський
райавтодор» ДП «Чернівецький
облавтодор» стосовно виплати позивачу
всіх сум не пред'являлось і в
матеріалах справи відсутні. В день
звільнення ОСОБА_2 трудову книжку не
отримав і про причини не повідомив.
Також, позивач не надав розрахунку
суми, належної йому при звільненні.

Колегія суддів, заслухавши
суддю-доповідача, осіб які беруть
участь у справі, обговоривши доводи
апеляційної скарги та перевіривши
матеріали справи в межах заявлених в
суді першої інстанції вимог, вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню, виходячи з наступного.

За обставинами справи судом першої
інстанції вірно встановлено, що
рішенням апеляційного суду
Чернівецької області від 25.04.2013 року,
залишеним без змін ухвалою Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 17.07.2013 року, ОСОБА_2 за
результатом звернення до суду із
захистом порушених трудових прав через
несвоєчасне проведення розрахунку при
звільнені в сумі 263.13 грн. вже стягнув
середній заробіток за весь час
затримки по день винесення судового
рішення.

Згідно постанови відділу примусового
виконання рішень управління державної
виконавчої служби Головного
управління юстиції у Чернівецькій
області про закінчення виконавчого
провадження від 28.01.2014 року (а.с.19), на
виконанні відділу перебував
виконавчий лист № 2404/1139 від 14.06.2013 року
про стягнення з ДП «Чернівецький
облавтодор ВАТ «ДАК «Автомобільні
дороги України» на користь ОСОБА_2 218.35
грн. заробітної плати та 58736.15 грн.
середнього заробітку за час затримки
виплати належних позивачу при
звільнені з роботи сум з відрахуванням
з цієї суми обов'язкових зборів та
податків, які здійснюються із
заробітної плати. Фактичне виконання
вказаного рішення відбулося на
підставі розпорядження № 38677513/3 від
12.12.2013 року та платіжних доручень №№
431,433 від 15 січня 2014 року.

Відповідно до ч.1 ст.117 КЗпПУ в разі
невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Вказана норма містить такі основні
умови, як вина власника у невиплаті
(затримці) та сума, яка пропорційно до
дня фактичного розрахунку.

Як вбачається з наданих відповідачем
документів, а саме: витягу із статуту ДП
«Чернівецький облавтодор ВАТ «ДАК
«Автомобільні дороги України», наказу
№ 105 від 28.07.2010 року по ДП «Чернівецький
облавтодор» (а.с.89), підприємство
засноване на державній формі власності
і з 2010 року у зв'язку з відсутністю
фінансування працює в умовах неповного
робочого тижня.

Таким чином, вини підприємства у
порушенні встановлених строків для
добровільного виконання рішення суду
про виплату ОСОБА_2 присуджених сум
через відсутність фінансування не
вбачається, через що за результатами
збігу строку на добровільне виконання
рішення суду настають наслідки його
примусового виконання, передбачені
ст.64 ЗУ «Про виконавче провадження»
шляхом звернення стягнення на належне
боржнику майно. В такому разі не
передбачений повторний захист вже
раніше захищеного права, а за
стягувачем зберігається право на
індексацію заробітної плати або
компенсацію працівнику втрати її
частини у зв'язку із затримкою її
виплати, якщо ці умови настали у зв'язку
з несвоєчасним виконанням рішення, а
також оскарження дій (бездіяльності)
державного виконавця при виконанні
рішень про оплату праці, якщо наслідком
затримки виконання була дія
(бездіяльність) державного виконавця.
Вказана позиція кореспондується із
змістом п.п. 22,26 Постанови Пленуму ВСУ №
13 від 24.12.1999 року «Про практику
застосування судами законодавства про
оплату праці».

Крім того, оскільки способом захисту
порушеного трудового права в рамках
ст.117 КЗпПУ є середній заробіток, який
вимірюється в грошовому еквіваленті,
то поруч із захистом трудових прав під
визначення видів об'єктів цивільних
прав, передбачених ст. 177 ЦК України,
включені гроші, право на які підпадають
під захист в порядку, визначеним ст.16 ЦК
України. Ч.1 ст.16 ЦК гарантує кожній
особі право звернутися до суду із
захистом свого особистого немайнового
або майнового права та інтересу. Ч.3
вказаної норми дає право суду
відмовити у захисті цивільного права
та інтересу особи в разі порушення нею
положень частини 2-5 ст.13 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.2-4 ст.13 ЦК України при
здійсненні своїх прав особа
зобов'язана утримуватися від дій, які
могли б порушити права інших осіб,
завдати шкоди довкіллю або культурній
спадщині. Не допускаються дії особи, що
вчиняються з наміром завдати шкоди
іншій особі, а також зловживання правом
в інших формах. При здійсненні
цивільних прав особа повинна
додержуватися моральних засад
суспільства.

Отримавши за затримку у виплаті 263.13
грн. належної на день звільнення
заробітної плати середній заробіток за
час затримки до ухвалення судового
рішення в сумі 58736.15грн., ОСОБА_2
повторно вимагаючи середній заробіток
за весь час до фактичного виконання
рішення суду в порушення моральних
засад суспільства, що виражається у
спробі отримати в 449 раз
((58736.15грн.+39303грн.):218.35грн.) більше від
належного, намагається шляхом
зловживанням цього права завдати шкоди
державному підприємству, що матиме
також наслідки порушення прав інших
працівників.

А передбачений спосіб захисту через
індексацію заробітної плати або
компенсацію працівнику втрати її
частини у зв'язку із затримкою її
виплати значно менше вплине на
становище усіх працівників державного
підприємства за рахунок
неспіврозмірності затриманої до
виплати суми одного працівника із
розміром середнього заробітку за час
затримки належних виплат до дня
фактичного виконання.

Відповідно до ст. 309 ЦПК України
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є: неповне
з'ясування судом обставин, що мають
значення для справи; недоведеність
обставин, що мають значення для справи,
які суд вважав встановленими;
невідповідність висновків суду
обставинам справи; порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права, а також розгляд і вирішення
справи неповноважним судом; участь в
ухваленні рішення судді, якому було
заявлено відвід на підставі обставин,
що викликали сумнів у неупередженості
судді, і заяву про його відвід визнано
судом апеляційної інстанції
обґрунтованою; ухвалення чи підписання
постанови не тим суддею, який розглядав
справу. Норми матеріального права
вважаються порушеними або неправильно
застосованими, якщо застосовано закон,
який не поширюється на ці
правовідносини, або не застосовано
закон, який підлягав застосуванню.

Враховуючи наведене, рішення
Заставнівського районного суду
Чернівецької області від 22 квітня 2014
року підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення про відмову у
задоволені позову.

На підставі вищевикладеного, керуюсь
ст. 307, 309, 314 ЦПК України, колегія суддів,
-

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу дочірнього
підприємства «Чернівецький
облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні
дороги України» задовольнити.

Рішення Заставнівського районного
суду Чернівецької області від 22 квітня
2014 року скасувати та ухвалити нове.

У задоволені позову ОСОБА_2 до
дочірнього підприємства «Чернівецький
облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні
дороги України» про стягнення
середнього заробітку за час затримки
виплати належних при звільненні сум з
26.04.2013 р. по 15.01.2014 р. відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
дочірнього підприємства «Чернівецький
облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні
дороги України» судові витрати за
подачу апеляційної скарги в сумі 196,52
грн.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, але може
бути оскаржено в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання ним законної сили.

Головуючий /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно: