Справа №472/123/14-ц 04.06.2014 04.06.2014 04.06.2014
Провадження № 22ц-/784/1692/14
Головуючий у 1-ої інстанції Орленко Л.О.
Доповідач апеляційного суду Мурлигіна
Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:
головуючого - Мурлигіної О.Я.,
суддів: Довжук Т.С., Шаманської
при секретарі судового
засідання Орельською Н.М.
розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу
апеляційною скаргою
рішення

Веселинівського районного суду
Миколаївської області від 17 квітня 2014
року

за
заявою

ОСОБА_2 про встановлення факту, що має
юридичне значення,

В С Т А Н О В
И Л А:

22 січня 2014 року ОСОБА_2 звернувся з
заявою про встановлення факту, що має
юридичне значення.

Він зазначав, що є пенсіонером та має
право на отримання пенсії, виходячи з
його середнього заробітку за будь-які 60
місяців роботи. Під час роботи
протягом 1978 - 1988 років в
«Мостобудівельному загоні № 45
Мостобудівельного тресту №9» на
будівництві Байкало-Амурської
залізничної магістралі на будівництві
мостів. Проте, отримати довідку про
заробіток на вказаній роботі він не
може, а УПФУ у Веселінівському районі
Миколаївської області відмовляється
провести йому перерахунок пенсії
виходячи із заробітку, вказаному в
партійному квитку. У зв'язку з чим ,
просив встановити розмір його
заробітної плати за вказаний період
помісячно, виходячи з даних про
заробіток, зазначених в його
партійному квитку.

Рішенням Веселинівського районного
суду Миколаївської області від 17
квітня 2014 року в задоволенні заяви
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове, про задоволення заяви. На думку
апелянта, висновки суду суперечать
вимогам закону та обставинам справи.

УПФУ у Веселинівському районі
Миколаївської області, в письмових
запереченнях на апеляційну скаргу,
просить залишити рішення суду без змін.

Колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні заяви, суд виходив з
положень Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування» щодо порядку
підтвердження заробітку для
обчислення розміру пенсії. Дійшовши
висновку, що за законом партійні квитки
не можуть служити документами, що
засвідчують фактичний заробіток для
обчислення розміру пенсії, оскільки
для призначення пенсії до ПФУ
подається лише довідка про заробітну
плату, підтверджену первинними
документами, суд відмовив в
задоволенні заяви.

Проте з висновками суду в повному
обсязі погодитися не можна.

Як вбачається зі змісту заяви та
матеріалів справи, визначення розміру
заробітної плати за даними в
партійному квитку необхідні для
перерахунку пенсії ОСОБА_2 Про
визначення розміру заробітної плати за
таким документом заперечує орган, що
призначає пенсію.

Ухвалюючи рішення суд на ці обставини
уваги не звернув. Тоді як вони свідчать
про те, що у цій справі встановлення
факту пов'язане з необхідністю
вирішення в судовому порядку спору про
право.

Так, у відповідності до ст. 65 Закону
України «Про пенсійне забезпечення»
заявник має право розраховувати на
нарахування розміру пенсії, виходячи з
середнього заробітку, за будь-які 60
календарних місяців підряд протягом
всієї трудової діяльності перед
зверненням, незалежно від наявних
перерв у роботі.

Порядок обчислення пенсії та умови
підтвердження заробітку для її
обчислення встановлено Законом
України «Про загальнообов'язкове
державне пенсійне страхування» та
Порядком подання та оформлення
документів для призначення
(перерахунку) пенсії відповідно до
Закону України «Про
загальнообов'язкове державне пенсійне
страхування», затвердженого
Постановою Управління Пенсійного
фонду України від 25 листопада 2005 року
№22-1.

В свою чергу ПФУ у Вознесенському
районі вважає, що ОСОБА_2 не довів
свого права на перерахунок пенсії.

Отже, викладене свідчить про те, що
заява ОСОБА_2 не може бути розглянута за
правилами ЦПК України, які регулюють
розгляд справ окремого провадження.

До того ж, відповідно до ч. 2 ст.
256 ЦПК України у судовому порядку
можуть бути встановлені факти, від
яких залежить виникнення, зміна або
припинення майнових прав фізичних
осіб, якщо законом не визначено іншого
порядку їх встановлення.

Суд вказаного до уваги не взяв, у
зв'язку з чим дійшов неправильно
висновку щодо характеру спірних
правовідносин та порядку їх судового
розгляду. Між тим, заявник може
звернутися за захистом свого трудового
права лише в позовному провадженні, а
щодо захисту пенсійного права, в
порядку, визначеному КАС України.

За вимогами ч. 6 ст. 235 ЦПК України,
встановивши при розгляді справи в
порядку окремого провадження
існування спору про право, суд залишає
заяву без розгляду і роз'яснює
заявнику, що він має право подати позов
на загальних підставах.

Схожі положення має ч.4 ст. 256 ЦПК
України.

Виходячи з викладеного колегія суддів
вважає, що рішення суду відповідно до
ст. 312 ЦПК підлягає скасуванню з
залишенням заяви без розгляду.

Керуючись ст.ст. 303, 312, 315 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И
Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Веселинівського районного
суду Миколаївської області від 17
квітня 2014 року скасувати, а заяву
ОСОБА_2 про встановлення факту, що має
юридичне значення - залишити без
розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але протягом двадцяти
днів з дня набрання законної сили може
бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий:
Судді: