07.08.2014 Справа № 756/4731/14-ц
Справа №
РІШЕННЯ

Іменем
України

01 серпня 2014 року Оболонський районний
суд м. Києва в складі

головуючого судді
Богдан О.О.

при секретарях Каракаю
О.В., Пождемі В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за позовом ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Перший
столичний хлібозавод» про поновлення
на роботі, стягнення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу та
відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

у квітні 2014 року позивачка звернулась
до суду з даним позовом. В
обґругнування позовних вимог
зазначила, що з 16.05.2013 року була
прийнята на посаду контролера харчової
продукції Товариства з обмеженою
відповідальністю (далі ТОВ) «Перший
столичний хлібозавод».

04.03.2014 року наказом №38-к звільнена з
займаної посади за п.2 ст. 41 КЗпП
України.

Вважає звільнення її з посади
контролера незаконним та
безпідставним. Відповідачем було
порушено процедуру звільнення - вимоги
ст. 47 КЗпП України. Їй було відмовлено у
видачі копії наказу про звільнення з
роботи і лише після звернення з заявою
на адресу відповідача, копія наказу
була надіслана поштою.

Крім того, вважає, що контролер
харчової продукції не може бути
звільнений за п.2 ст. 41 КЗпП України,
оскільки в роботі контролера з
матеріальними цінностями відсутня
ознака безпосередності. Вона ж, згідно
своїх посадових обов»язків не є
працівником, який отримує матеріальні
та грошові цінності під звіт та з нею не
було укладено договір про повну
індивідуальну матеріальну
відповідальність, а отже вона не
відноситься до кола праціників, яких
можна звільнити за цією статтею.

Також зазначає, що причини її
звільнення, викладені в наказі №38к від
04.03.2014 року, не відповідають дійсності.
Вона не вчиняла жодних винних дій.
Відповідач жодного акту, який би
свідчив про порушення нею умов
трудового договору, не складав, фактів
вчинення розкрадання, хабарництва чи
то інших корисливих порушень, не
встановив.

Оскільки відповідач звільнив її без
законної на то підстави, позивачка
заявила позовну вимогу про визнання
наказу про звільнення незаконним,
поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної
шкоди в розмірі 20000 грн.

В судовому засіданні позивачка позов
підтримала. Стосовно оголошених їй
доган пояснила наступне.

З приводу начебто необлікування 120 штук
булочки «Смачненької» 29.01.2014 року, вона
написала пояснення, якого з невідомої
причини у відповідача немає. Вона
облікувала все, що їй видали. Технолог
повідомила, що був порушений
технологічний процес.

09.02.2014 року вийшла пересортиця 86 штук
булочки «Чорна смородина», оскільки
вона її обліковувала, коли булочки
знаходились у печі і могла їх
перепутати, тому що їх було погано
видно. Про це вона повідомила
начальника зміни.

14.02.2014 року не облікувала 75 штук здоби з
повидлом, оскільки комірник ОСОБА_2
помилково забрала вагонку без
переміщення. Після встановлення цього
факту контролер перемістила булочки.
Про цей факт позивачка повідомила
начальника зміни.

Позивачка зазначила, що викладені вище
обставини не є порушенням службових
обов»язків, вини її в цьому немає і вона
продовжувала працювати.

Наказ №41 від 20.02.2014 року про проведення
службового розслідування отримала
21.02.2014 року, на територію підприємства в
цей день її не допустили.

Напередодні 20.02.2014 року вона працювала.
В ці дні враховуючи складну ситуацію у
місті, робочі просили видати хліб на
фірмовий магазин, щоб вони після роботи
мали змогу його купити. Хліб був
якісний «Дорожній» і вона виписала
його на магазин. Як там опинився
неякісний хліб, не знає, і відношення до
цього не має.

Позивачка просила позов задовольнити.
Пояснила, що зазнала моральної шкоди у
зв»язку з незаконним звільненням,
переживала, нервувала, незаконне
звільнення призвело до порушення її
звичного способу життя.

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала,
зазначила про безпідставне звільнення
позивачки за п.2 ст.41 КЗпП України.
Просила позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому
засіданні проти позову заперечувала.
Пояснила суду, що підставами для
видання наказу про звільнення ОСОБА_1
були данні бухгалтерського обліку,
пояснення працівників та складені
звіти про результати службового
розслідування. В результаті проведення
службових розслідувань було
встановлено факти невиконання
позивачкою своїх службових обов»язків,
а саме:

- 29.01.2014 року позивачка не
облікувала 120 штук булочки
«Смачненької»;

- 09.02.2014 року позивачка допустила
пересортицю 86 штук булочки «Чорна
смородина», порахувавши її за булочку
«Вишенька»;

- 14.02.2014 року позивачка не
облікувала 75 штук здоби з повидлом;

- 20.02.2014 року позивачка видала
з виробництва неякісний хліб
«Дорожній», не відбракувавши його.

Обов»язки контролера харчової
продукції встановлені в робітничій
(посадовій) інструкції контролера
харчової продукції, що затверджена
наказом №90 від 28.12.2012 року, яка
підписана ОСОБА_1 Своїми діями
ОСОБА_1порушила п.п. 2.1, 2.3, 2.12 посадової
інструкції, порушила встановлені на
підприємстві правила поводження з
матеріальними цінностями. В результаті
таких винних дій позивача роботодавець
втратив до неї довіру та звільнив за п.2
ст. 41 КЗпП.

Про початок проведення службового
розслідування ОСОБА_1 була оповіщена
шляхом ознайомлення з відповідними
наказами. Пояснення ОСОБА_1 надавати
відмовлялась, про що складено
відповідні акти. За результатами
проведеного службового розслідування
було складено звіти та видано наказ про
накладення на позивачку догани, з якими
вона була ознайомлена після закінчення
розслідування. Звіти про результати
службового розслідування є актами, що
свідчать про порушення позивачкою
умов трудового договору. Пояснила, що
встановлення порушень, допущених
працівником на даному підприємстві
потребує розслідування, оскільки
робота цеху має специфіку - вона добова
і безперервна. Встановити причини
допущених порушень можна дослідивши
бухгалтерію, накладні, програму С-1
тощо.

Представник відповідача вважає
звільнення законним і обґрунтованим.
Моральної шкоди позивачу
підприємством не завдано та, крім того,
завдання такої шкоди позивачем не
доведено в судовому засіданні. Просила
в задоволенні позову відмовити.

Суд, вислухавши сторони, свідків
ОСОБА_3, начальника зміни ОСОБА_4,
комірника ОСОБА_2, дослідивши письмові
докази у справі встановив наступне.

Наказом №64к від 16.05.2013 року ОСОБА_1
прийнята на роботу контролером
харчової продукції ТОВ «Перший
столичний хлібозавод».

Наказом № 38к від 04.03.2014 року ОСОБА_1
звільнено за п.2 ст. 41 КЗпП України у
зв»язку з втратою довіри.

Згідно звіту про результати службового
розслідування проведеного згідно
наказу від 20.02.2014 року №41 встановлено
факт необлікування ОСОБА_1 булочки
«Смачненької».

Позивачка своєї вини у необлікуванні
булочок не визнала. Пояснила суду, що
надавала пояснення з цього питання, де
зазначила, що технолог ОСОБА_3
повідомила їй, що був порушений
технологічний процес. Усно вона нічого
не пояснювала. Своє пояснення згодом
вона віддала ОСОБА_4 ОСОБА_5 також
написала з цього приводу, що був
порушений технологічний процес замісу,
а тому кількість булочок є меншою.

Свідок ОСОБА_3, яка раніше працювала
змінним технологом у 4 бригаді
підтвердила, що ОСОБА_1 писала
доповідну з даного питання, та коли і як
вже не пом»ятає.

Факт не облікування булочки
«Смачненької» у кількості 120 штук
підтверджується поясненнями свідка
ОСОБА_4- начальника зміни №4, в якій
працювала ОСОБА_1 Свідок підтвердила
викладене в своїй службовій записці, а
саме: прийнято на початок зміни - 468 шт.;
випекли згідно замовлення - 1520 шт.;
залишок готової продукції в цеху,
підрахований в 7:20 год. для передачі
зміни - 320 шт., відгружено в склад
готової продукції за зміну - 1668 шт.
468+1520-1668=320 шт.

Контролер зміни ОСОБА_1 відобразила в
журналі залишків готової продукції 200
шт. булочки, що і підтвердила в
присутності начальника виробництва
ОСОБА_5, майстра, бухгалтера.

Факт необлікування булочки
«Смачненької» також підтверджується
пояснювальною запискою бухгалтера,
оборотом продукції по
хлібопекарському цеху на 29.01.2014 року
нічної зміни - залишок на кінець зміни
повинен був становити 320 шт., а не 200 шт.,
як зазначила ОСОБА_1 в журналі обліку
залишків.

Суд приймає до уваги відсутність
журналу обліку залишків на час
розгляду справи, проте позивачкою не
надано інших доказів на підтвердження
іншої кількості залишку. Як пояснили
сторони журнал обліку залишків є
чорнеткою для контролера, а самі
залишки відображаються у сальдовій
звітності, що надається бухгалтером.
Актом від 30.01.2014 року підтверджується
відмова ОСОБА_1 надати пояснення з
даного приводу. Зі звіту про роботу
зміни (а.с.53) вбачається, що повинно бути
випечено 1520 булочок, що також
підтверджує розрахунок залишку в
кількості 320 штук. Крім того, даний факт
підтверджується накладними на
переміщення продукції від 29.01.2014 року
(а.с.46-52) в кількості 1668 шт.

Враховуючи викладене, суд вважає
доведеним порушення ОСОБА_1 обов»язків
контролера харчової продукції
відповідно до робітничої (посадової)
інструкції, що затверджена наказом №90
від 28.12.2012 року, згідно п.2.5. якої
контролер веде облік виробленої
продукції, п.2.6 контролер несе
відповідальність за видачу продукції в
експедицію, п.2.9 контролер веде
облікову документацію та журнал
установленої форми. Необлікувавши 120
штук булочки «Смачненька» ОСОБА_1
порушила зазначені вище пункти
посадової інструкції, не провівши
належним чином облікування продукції.

Будь-яких доказів на спростування
встановленого факту необлікування
булочки «Смачненької» позивачка суду
не надала.

Звітом про результати службового
розслідування проведеного згідно
наказу від 20.02.2014 року №41
підтверджується факт пересортиці.

Відповідно до звіту, пояснень свідка
начальника зміни ОСОБА_4 встановлено,
що 08.02.2014 року під час приймання зміни о
20:00 год. від бригади №2 при підрахунку
залишків готової продукції
контролерами бригади №2 ОСОБА_6 та
бригади №4 ОСОБА_1 було неправильно
підраховано залишки булочки
«Вишенька» та «Чорна смородина». В
результаті чого булочка «Чорна
смородина» в кількості 86 штук була
порахована як «Вишенька». В зв»язку з
цим виникла пересортиця, що вплинуло на
видачу продукції. Також свідок
пояснила, що булочки випікаються у
ротаційних печах, які є скляними та
обертаються навколо себе, тому
контролер мала можливість правильно
порахувати і відрізнити булочки. Крім
того, накладні по переміщенню
автоматично відображаються у програмі
С-1, якою підтверджено цей факт.

ОСОБА_1 визнала факт пересортиці у
своїй пояснювальній від 09.02.2014 року. В
судовому засіданні пояснила, що
пересортиця іноді трапляється, булочки
знаходились у печі і вона не мала
можливості їх перевірити і тому
сталася помилка, про що вона доповіла
начальнику зміни ОСОБА_4

Допустивши пересортицю контролер
ОСОБА_1 не виконала своїх посадових
обов»язків - п.2.5 посадової інструкції,
відповідно до якого контролер веде
облік виробленої продукції на зміні по
асортименту та по печах.

Звітом про результати службового
розслідування проведеного згідно
наказу від 20.02.2014 року №41
підтверджується факт недогрузу
булочки здобної з повидлом.

Встановлено, що 14.02.2014 року у нічну
зміну було надане замовлення на
виготовлення здоби з повидлом в
кількості 216 шт. Було вироблено та
надано в експедицію 220 шт. При звірці
відвантаження було виявлено нестачу 75
шт. Контролеру ОСОБА_1 було
запропоновано надати письмові
пояснення з даного факту. Надавати
письмові пояснення контролер
відмовилась, про що було складено акт
ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_2

Факт недогрузу здоби з повидлом
підтверджується свідком ОСОБА_4, яка
також підтвердила, що ОСОБА_1
відмовилась дати пояснення, та що
свідок контролюючи з»ясувала
недостачу, яка підтвердилась
документами - накладними на
переміщення та бухгалтером у програмі
С-1. Згодом нестача виявилась переданою
до комірника, але без документів на
переміщення.

В судовому засіданні позивачка
пояснила, що вантажники помилково
відвантажили вагонку з 75 шт. без
накладної переміщення, ця здоба була у
комірника і її вини в цьому немає.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 -
комірник, - пояснила, що в той день вночі
була велика викатка продукції і, може
бути, що вантажники без переміщення
забрали 4 лотка з 75 шт здоби.
Переміщення по накладним було зроблено
після відвантаження до комірника, коли
продукція була знайдена.

Зазначене підтверджується накладними
на переміщення від 14.02.2014 року (а.с.58-60)
№Х-00002620 на 144 шт, № Х-00002634 на 1 шт, а
згодом окремо № Х-00002641 на 75 штук.

Своїми діями контролер ОСОБА_1 знову
порушила посадову інструкцію щодо
обов»язку здійснювати облік
виробленої продукції та
відповідальності за видачу продукції
в експедицію.

Наказом №36-к від 03.03.2014 року ОСОБА_1
оголошено догану на підставі звіту про
результати службового розслідування
від 03.03.2014 року, проведеного згідно
наказу №41 від 20.02.2014 року. Позивачка з
наказом ознайомлена та не погодилась,
проте наказ не оскаржила.

Судом встановлено, що 20.02.2014 року в
денну зміну було проведено пробну
випічку нового по формі та рецептурі
хліба «Тостового». Зазначене
підтвердила в судовому засіданні
свідок ОСОБА_3, яка працювала змінним
технологом у бригаді №4 зі ОСОБА_1, та
пояснила, що вона брала участь як
технолог у випічці хліба «Дорожнього»,
списання його було по хлібу
«Дорожньому» та форма «Тостового», але
рецептуру його не вивчала. Свідок
послалась на те, що подробиць не
пом»ятає за сплином часу. Процесу
замішування хлібу ОСОБА_1 не стосується
як контролера. Проте своє пояснення від
28.02.2014 року свідок не спростувала. В
даній пояснювальній записці
засвідчено, що 20.02.2014 року з 8:00 до 20:00
год. було проведено пробну випічку
нового виду по формі та рецептурі хліб
«Тостовий». Списання сировини було
проведено згідно норм, зазначених в
рецептурі хліба «Дорожній».

Актом від 21.02.2014 року встановлено, що в
цей день в приміщенні фірмового
магазину при перевірци фактів,
викладених у службовій записці ОСОБА_4,
було виявлено 11 штук хліба
«Дорожнього» неякісного, а саме:
неповна вага 70-90г, ввігнута верхня
скоринка, має тріщини на поверхні.

Видача хліба «Дорожнього» на
реалізацію підтверджується
товаро-транспортною накладною №
ХБ-0030734 від 20.02.2014 року.

Крім того, даний факт невідбраковки
хліба «Дорожнього» контролером ОСОБА_1
підтверджується звітом від 03.03.2014 року
про результати службового
розслідування проведеного згідно
наказу від 27.02.2014 року № 48.

Представник відповідача в судовому
засіданні пояснила, що вважає даний
факт неприпустимим, роботодавець дуже
прискіпливо відноситься до якості
хліба, і така самовільна поведінка в
порушення вимог посадової інструкції
ОСОБА_1 призводить до втрати довір»я
покупця до хлібозаводу.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні
підтвердила викладене в своїй
службовій записці від 21.02.2014 року про
те, що ОСОБА_1 самовільно відпустила
хліб «Дорожній» вагою 0,6 кг у магазин
фірмової торгівлі 20.02.214 року о 19:40 год
для реалізації, не склавши при цьому
акта відбраковки. Про даний випадок
вона випадково дізналась від продавця
магазину ОСОБА_7, яка на наступний день
попросила вирішити , що робити з 11 шт.
нереалізованого браку хліба
«Дорожнього». Крім того, пояснила, що
даний хліб був високорецептурний
пробної випічки, проте затвердженої
рецептури не мав, технолог акт пробної
випічки не склала, а контролер ОСОБА_1
не склала акту відбраковки, не
поставила до відома її як начальника
зміни і випустила хліб на реалізацію,
чого не мала права робити. Це є грубим
порушенням інструкції. Цей хліб
купували інші люди, а не тільки
працівники, що підриває авторитет
роботодавця на ринку. Пояснила, що
бачила цей хліб, він на відміну від
«Дорожнього» випікався під кришками,
має прямокутну форму «Тостового», іншу
вагу, тісто з-під кришок вилізло і мало
такий вигляд.

В судовому засіданні позивачка з
даного питання пояснила, що іноді має
місце таке, що працівники просять
передати до фірмового магазину певний
хліб, який потім викуповують і вона не
бачить в цьому порушень. Так і 20.02.2014
року вона відпустила небракований хліб
«Дорожній» до фірмового магазину, хліб
був якісний, і в той час взимку, за
складних обставин, що відбувались у
державі, працівники попросили видати
цей хліб. Відбраковку не здійснювала,
оскільки хліб був якісний. Де в
магазині фірмової торгівлі з»явилось 11
хлібин неякісного хліба «Дорожнього»
на наступний день, вона не знає. Вважає,
що на продавця, пекаря, комірника
вплинула адміністрація, щоб вони
написали свої пояснення, оскільки
відповідач відноситься до неї
упереджено.

Суд критично відноситься то таких
пояснень позивачки, оскільки вони є
суперечливими і спростовуються актом
та поясненнями технолога, начальника
зміни. Крім того, позивачка сама
визнала, що вона видавала цей хліб в
магазин як «Дорожній» та
високорецептурний і вона саме на
прохання працівників передала його до
магазину. Доказів на спростування
даного факту позивачка суду не надала.

Суд критично відноситься до пояснень
представника позивача в тому, що ОСОБА_1
випустила якісних хліб до магазину,
оскільки його прийняли по
товаро-транспортній накладній та в
магазині. Зазначене спростовується
звітом та рядом поясень, зокрема
приймальника-здавальника, пекаря, які
не спростовані іншими доказами в
судовому засіданні та фактично
підтверджують знаходження
бракованого хліба в магазині і
поясення самої позивачки щодо
направлення хліба для викупу
працівниками. Крім того, в свєму
поясенні директору ТОВ ОСОБА_1 від
27.02.2014 року сама підтвердила, що
працівники бригади, а саме пекар ОСОБА_8
попросили її віддати хліб «Дорожній»,
щоб ввечері його купити і хліб не був
бракований. ОСОБА_8 надала пояснення,
що хліб був пробний, але називався
«Дорожній» пояснила, що рецептура дуже
добра, покращена і пробна.

Таким чином, ОСОБА_1 невідбракувавши
пробну випічку, а видавши в експедицію,
порушено п. 2.6 робітничої (посадової)
інструкції, якою передбачено, що
контролер здійснює бракеж готової
продукції, тобто відбір стандартної
продукції від нестандартної. За п.2.3
інструкції контролер при бракуванні
продукції складає акт установленої
форми, чого позивачка не зробила. За
п.2.12 даної інструкції контролер
своєчасно повідомляє начальнику зміни,
інженеру-технологу про виявлені
відхилення в якості продукції,чого
позивачка також не зробила.
Наполягаючи на тому, що хліб «Дорожній»
був якісний, позивачка підтверджує
факт його передачі до фірмового
магазину.

Піддаючи сумніву пояснення продавця
магазину, пекаря,
приймальника-здавальника, по даному
факту, позивачка не заявила про допит
їх в якості свідків, доказів на
спростування встановленого звітом
факту, не надала.

Наказом №37к від 03.03.2014 року оголошено
догану контролеру харчової продукції
бригади №4 ОСОБА_1 на підставі звіту про
результати службового
розслідування,проведеного згідно
наказу №48 від 27.02.2014 року.

Наказом №38к від 04.03.2014 року ОСОБА_1
звільнено з посади контролера харчової
продукції з 04.03.2014 року у зв»язку з
втратою довір»я до неї за п.2 ст. 41 КЗпП
України.

З даним наказом ОСОБА_1 не погодилась,
зазначивши, що не є матеріально
відповідальною особою.

Судом встановлено, що на підприємстві
діє договір про колективну (бригадну)
матеріальну відповідальність від
01.02.2012 року, який з ОСОБА_1 не укладено.

Робітничою (посадовою) інструкцією
контролера харчової
продукції,затвердженою 28.12.2012 року,
передбачено права, обов»язки та
відповідальність.

Відповідно до п.2.1 інструкції контролер
готової продукції здійснює бракеж
готової продукції,тобто відбір
стандартної продукції від
нестандартної по органолептичним
показникам.

За п.2.3 при бракуванні продукції
складає акт на брак установленої форми.

За п.2.6 несе відповідальність за видачу
продукції в експедицію, а також
продукцію, яка не відповідає вимогам
нормативної документації.

За п.2.5 контролер харчової продукції
веде облік виробленої продукції на
зміні по асортименту та по печах,веде
облікову документацію та журнал
установленої форми (п.2.9),своєчасно
повідомляє начальнику зміни,
інженеру-технологу про виявлені
відхилення в якості продукції (п.2.12).

ОСОБА_1 ознайомлена з зазначеною
інструкцією під особистий підпис.
Посилання на те, що цей підпис не її,
позивачка в суді не довела.

Враховуючи викладене, суд вважає
встановленими факти порущення ОСОБА_1
зазначених вище вимог посадової
інструкції, за що правомірно була
притягнута до дисциплінарної
відповідальності у виді доган, накази
про які не оспорювала.

Відповіднодо п.2 ст. 41 КЗпП України крім
підстав, передбачених ст. 40 КЗпП
України, трудовий договір з ініціативи
власника або уповноваженого ним органу
може бути розірваний також у випадку
винних дій працівника, який
безпосередньо обслуговує грошові,
товарні або культурні цінності,якщо ці
дії дають підстави для втрати довір»я
до нього з боку власника або
уповноваженого ним органу.

П.28 Постанови Пленуму Верховного Суду
України №9 від 06.11.1992 року «Про практику
розгляду судами трудових спорів»
роз»яснено, що звільнення з підстав
втрати довір»я суд може визнати
обґрунтованим, якщо працівник,який
безпосередньо обслуговує грошові або
товарні цінності (зайнятий їх
прийманням,зберіганням,
транспортуванням, розподілом тощо),
вчинив умисно або необережно такі дії,
які дають власнику або уповноваженому
ним органу підстави для втрати довір»я.

Судом встановлено відповідно до вимог
робітничої (посадової) інструкції, що
до обов»язків контролера харчової
продукції відноситься облік готової
продукції. Контролер не приймає
продукцію, не зберігає, а лише
обліковує на виході з пекарського цеху,
здійснює переміщення. Таким чином суд
прийшов до висновку, що ОСОБА_1 як
контролер харчової продукції не є
працівником, на якого поширюється дія
п.2 ст.41 КЗпП України, оскільки в її
трудових функціях відсутня ознака
безпосереднього обслуговування
грошових, товарних або культурник
цінностей, а тому вона не може бути
звільнена у зв»язку з втратою довіри.

Враховуючи викладене, суд вважає
звільнення ОСОБА_1 за п.2 ст. 41 КЗпП
України незаконним, позовні вимоги про
визнання наказу про звільнення
незаконним та його скасування, про
поновлення її на роботі підлягають
задоволенню.

На підставі ч.2 ст. 235 КЗпП України суд,
поновлюючи ОСОБА_1 на роботі, одначосно
приймає рішення про виплату їй
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу.

Відповідно до довідки про середню
заробітну плату від 14.03.2014 року,
стягненню з відповідача на користь
позивача підлягає середня заробітна
плата 2265,35 грн.+2182,03 грн. (два останні
місяці роботи) = 4447,38 грн.: 2=2223,63 грн. х 5
місяців=11118,15 грн.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв»язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Позивачкою ОСОБА_1 не надано суду
доказів на підтвердження моральних
страждань, додаткових зусиль для
організації свого життя, не
обґрунтовано розмір визначеної
моральної шкоди, тому суд прийшов до
висновку про необґрунтованість
позовної вимоги в частині
відшкодування моральної шкоди та
відмові в задоволенні цих вимог.

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з
відповідача на користь держави
підлягає стягненню судовий збір в
розмірі 243,60 грн.

Враховуючи викладене та керуючись
п.2ст.41, ст.ст. 235, 237-1 КЗпП України, ст.ст.
15,30,60, 214, 215, 88 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до Товариства з
обмеженою відповідальністю «Перший
столичний хлібозавод» про поновлення
на роботі, стянення середнього
заробітку за час вимушеного прогулу,
стягнення моральної шкоди здовольнити
частково.

Наказ №38-к від 04.03.2014 року Товариства з
обмеженою відповідальністю «Перший
столичний хлібозавод» про звільнення
ОСОБА_1 з посади контролера харчової
продукції на підставі п.2 ст. 41 КЗпП
України визнати незаконним та
скасувати.

Поновити ОСОБА_1 на посаді контролера
харчової продукції Товариства з
обмеженою відповідальністю «Перший
столичний хлібозавод» з 04 березня 2014
року.

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Перший столичний
хлібозавод» (, свідоцтво №
200111261, ІПН 95 р/р 3 в ПАТ
«Райффайзен Банк Аваль» м. Київ, МФО
380805) на користь ОСОБА_1, середній
заробіток за час вимушеного прогулу в
сумі 11118 (одинадцяти тисяч сто
вісімнадцяти гривень) гривень 45
копійок.

Допустити негайне виконання рішення
суду в частині поновлення ОСОБА_1 на
посаді контролера харчової продукції
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Перший столичний
хлібозавод».

Стягнути з Товариства з обмеженою
відповідальністю «Перший столичний
хлібозавод» (, свідоцтво №
200111261, ІПН 95 р/р
3 в ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» м.
Київ, МФО 380805) на користь держави
судовий збір 243,60 грн.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку для
подання апеляційної скарги, якщо
апеляційну скаргу не було подано. У
разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду м.
Києва через Оболонський районний суд м.
Києва протягом 10 днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя: Богдан О.О.