Дата документу Справа №
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22ц/778/2864/14
Головуючий у 1 інстанції: Холод Р.С.
Суддя-доповідач: Кухар С.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2014 року

місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

Головуючого, судді:Онищенко
Е.Асуддів:Ломейко В.О. Кухаря С.В.при
секретаріКамінській О.Є.розглянувши у
відкритому судовому засіданні
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_5 на рішення Комунарського
районного суду м. Запоріжжя від 14
травня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_6, треті особи: ОСОБА_7,
приватний нотаріус Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_8,
про визнання правочину недійсним,-

В С Т
А Н О В И Л А:

У листопаді 2013 року ОСОБА_5 звернулась
до суду із вказаним позовом
посилаючись на те, що 30.05.2011 року між нею
та ОСОБА_6 було укладено фіктивний
договір купівлі-продажу квартири,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1,
посвідчений приватним нотаріусом
Запорізького міського нотаріального
округу ОСОБА_8, зареєстровано в реєстрі
№ 872. Метою укладення зазначеного
договору було недопущення оформлення
права власності на зазначену квартиру
за ОСОБА_7, яка по справі залучена
третьою особою.

ОСОБА_5 просила суд визнати договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1,
укладений між нею та ОСОБА_6 30.05.2011 року,
посвідчений приватним нотаріусом
ОСОБА_8, реєстраційний № 871 недійсним.

Рішенням Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 14 травня 2014 року в
задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_5
посилаючись на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
просить рішення суду скасувати,
ухвалити нове яким позов задовольнити
у повному обсязі.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, вивчивши матеріали справи,
доводи апеляційної скарги, колегія
суддів дійшла висновку, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 307 ЦПК України за
наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення рішення
без змін.

Відповідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

З матеріалів справи вбачається, що суд
з дотриманням вимог ст.ст. 212- 215 ЦПК
України належно оцінив надані
сторонами докази, виконав всі вимоги
цивільного судочинства і вирішив
справу згідно з законом, вирішивши
питання наявності обставин, якими
обґрунтовувалися вимоги та
заперечення, суті правовідносин, що
випливають із встановлених обставин,
правильно застосував правові норми до
цих правовідносин і дійшов вірного
висновку про відмову в задоволенні
позову.

Судом першої інстанції встановлено, що
30 травня 2011 року між позивачем ОСОБА_5
та ОСОБА_6 був укладений договір
купівлі-продажу, посвідчений приватним
нотаріусом Запорізького міського
нотаріального округу ОСОБА_8,
відповідно до якого ОСОБА_5 передала, а
ОСОБА_6 прийняла у власність квартиру
АДРЕСА_1 (а.с.108).

Право власності на квартиру АДРЕСА_1
було на підставі вказаного договору
зареєстровано за ОСОБА_6, що
підтверджено витягом про державну
реєстрацію прав № 30214854 від 07.06.2011 року.

Позивач правовою підставою визнання
оспорюваного договору недійсним
визначив положення ст. 234 ЦК України, що
встановлює правові наслідки
фіктивного правочину. При цьому
зазначав про те, що оспорюваний
правочин вчинено без наміру створити
правові наслідки.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданих відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до положень ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК
України, зміст правочину не може
суперечити ЦК України, іншим актам
цивільного законодавства та моральним
засадам суспільства.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 6
листопада 2009 року "Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними" судам
відповідно до статті 215 ЦК необхідно
розмежовувати види недійсності
правочинів: нікчемні правочини -якщо їх
недійсність встановлена законом
(частина перша статті 219, частина перша
статті 220, частина перша статті 224 тощо),
та оспорювані - якщо їх недійсність
прямо не встановлена законом, але одна
із сторін або інша заінтересована
особа заперечує їх дійсність на
підставах, встановлених законом
(частина друга статті 222, частина друга
статті 223, частина перша статті 225 ЦК
тощо).

Відповідно до ст. ст. 215, 216 ЦК України
вимога про визнання оспорюваного
правочину недійсним та про
застосування наслідків його
недійсності, а також вимога про
застосування наслідків недійсності
правочину може бути заявлена як однією
із сторін правочину, так і іншою
заінтересованою особою, права та
законні інтереси якої порушено
вчиненням правочину.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 234 ЦК України
фіктивним є правочин, який вчинено без
наміру створення правових наслідків,
які обумовлювалися цим правочином.
Фіктивний правочин визнається судом
недійсним.

Як роз'яснено у п. 24 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 9 від 6
листопада 2009 року "Про судову практику
розгляду цивільних справ про визнання
правочинів недійсними" судам
роз'яснено, що в разі, якщо на виконання
правочину було передано майно, такий
правочин не може бути кваліфікований
як фіктивний.

Судом попередньої інстанції, ухвалюючи
рішення, вірно встановлено фактичні
обставини справи та належним чином
перевіривши докази суд дійшов висновку
про те, що договір купівлі-продажу
квартири не є фіктивним, оскільки
договір не тільки є укладеним але і
виконаний сторонами і за договором
було передано майно у власність
покупця, цей факт сторонами не
оспорений і підтверджений належними
доказами.

Доводи апеляційної скарги, матеріали
справи, зміст оскаржуваного судового
рішення, не дають підстав для висновку
про неправильне застосування судом
норм матеріального права і порушення
норм процесуального права, які
передбачені ЦПК України як підстави
для скасування чи зміни рішення.

Таким чином оскаржуване судове рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права
і підстав для його скасування чи зміни
не вбачається.

Керуючись ст.ст.307, 308, 313, 317 ЦПК України,
колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Комунарського районного суду
м. Запоріжжя від 14 травня 2014 року у цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, проте може бути
оскаржена до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий:

Судді: