У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2014 року м.
КиївКолегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ситнік О.М., суддів:
Євтушенко О.І., Завгородньої І.М.,
Журавель В.І., Іваненко Ю.Г.,розглянувши
в судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_6 до Судноплавної компанії Fiv&Del
Shipping and Trading S.A. про стягнення
заборгованості з заробітної плати,
середнього заробітку та моральної
шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_6 на
заочне рішення Голопристанського
районного суду Херсонської області від
10 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Херсонської області від 03 квітня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У квітні 2013 року ОСОБА_6 звернувся до
суду з позовом, у якому зазначав, що з 22
липня 2011 року по 23 вересня 2012 року він
перебував із Судноплавною компанією
Fiv&Del Shipping and Trading S.A. у трудових
відносинах, виконував за контрактом
обов'язки капітана теплоходу
«Полковник Фесенко В.К.», власником
якого є відповідач, який
зареєстрований у Союзі Коморських
островів, порт реєстрації судна -
Мороні.

10 серпня 2012 року відповідач видав наказ
№ 3 про результати проведеного
розслідування причин самовільного
викиду і розкриття рятувального плоту
ПСН-20 МК на теплоході «Полковник
Фесенко В.К.», що мало місце 17 липня 2012
року, згідно з актом від 10 серпня 2012
року № 1, яким утримано із його
заробітної плати суму матеріальної
шкоди, що завдана компанії, у розмірі
9167,42 доларів США.

Службове розслідування проводилося у
м. Херсоні, у той час як він на теплоході
«Полковник Фесенко В.К.» знаходився за
кордоном, у Російській Федерації,
висновки зроблені на підставі акта,
складеного ним та іншими членами
комісії під час рейсу у морі 18 липня 2012
року.

Просив визнати незаконним і скасувати
наказ № 3 про утримання із заробітної
плати матеріальної шкоди у розмірі 9167,42
доларів США, стягнути на свою користь
заборгованість із виплати заробітної
плати у розмірі 13 596 доларів США,
середній заробіток за весь час
затримки розрахунку, сума якого за
період з 23 вересня 2012 року по 27 березня
2013 року склала 18 400 доларів США та 20 тис.
грн. на відшкодування моральної шкоди.

Заочним рішенням Голопристанського
районного суду Херсонської області від
10 лютого 2014 року, залишеним без змін
ухвалою апеляційного суду Херсонської
області від 03 квітня 2014 року, у
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_6,
посилаючись на порушення судами норм
матеріального та процесуального права,
просить скасувати рішення суду першої
інстанції, ухвалу суду апеляційної
інстанції та передати справу на новий
розгляд до суду першої інстанції.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши доповідь судді,
вивчивши матеріали цивільної справи та
дослідивши доводи касаційної скарги,
вважає, що вона має бути задоволена
частково.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції, з яким погодився й
апеляційний суд, виходили з того, що
спір підлягає розгляду в порядку
цивільного судочинства у справах
загальної юрисдикції України.

Однак з такими висновками судів
погодитися не можна.

Відповідно до вимог ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Із матеріалів справи вбачається,
згідно з довідками Fiv&Del Shipping and Trading S.A.
від 30 квітня 2013 року Судноплавна
компанія Fiv&Del Shipping and Trading S.A. на
території України філій або
представництв не має, рухоме або
нерухоме майно компанії на території
України відсутнє (а.с. 92−?93).

Відповідно до довідки з Єдиного
державного реєстру юридичних осіб та
фізичних осіб−?підприємців від 09 липня
2013 року серія АВ № 239711 відомості про
представництво Судноплавної компанії
Fiv&Del Shipping and Trading S.A. у м. Херсоні відсутні
(а.с. 91).

Згідно зі ст. 8 КЗпП України трудові
відносини громадян України, які
працюють за її межами, а також трудові
відносини іноземних громадян, які
працюють на підприємствах, в установах,
організаціях України, регулюються
відповідно до Закону України «Про
міжнародне приватне право».

За ст. 414 ЦПК України підсудність судам
України цивільних справ з іноземним
елементом визначається цим Кодексом,
законом або міжнародним договором,
згода на обов'язковість якого надана
Верховною Радою України.

Доступ до правосуддя в Україні у
трудових спорах, стороною в яких є
громадяни, що працюють за межами своїх
держав, має свої особливості. Вони,
зокрема, полягають у тому, що:

−? відповідні приватнотрудові
правовідносини регулюються
законодавством держави, в якій
здійснено працевлаштування (наймання)
працівника, та чинними міжнародними
договорами України;

- на основі примату міжнародного права
положення таких договорів
застосовуються у порядку,
передбаченому для норм національного
законодавства, у тому числі і в частині
визначення права тієї чи іншої держави
як регулятора відповідних
правовідносин;

- визначення підсудності судам України
цивільних справ у трудових спорах,
стороною в яких є громадяни, що
працюють за межами своїх держав,
здійснюється з урахуванням підстав,
визначених положеннями ст. ст. 75, 76
Закону України «Про міжнародне
приватне право».

Стаття 1 Закону України «Про
зовнішньоекономічну діяльність» до
категорії іноземних суб'єктів
господарської діяльності відносить
таких суб'єктів, що мають постійне
місцезнаходження або постійне місце
проживання за межами України. При цьому
під постійним місцезнаходженням
іноземного суб'єкта господарської
діяльності розуміється
місцезнаходження його офіційно
зареєстрованого головного органу
управління.

Свою діяльність на території України
іноземні юридичні особи можуть
здійснювати через належним чином
оформлені представництва.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про
зовнішньоекономічну діяльність»
представництво іноземного суб'єкта
господарської діяльності - це установа
або особа, яка представляє інтереси
іноземного суб'єкта господарської
діяльності в Україні і має на це
належним чином оформлені відповідні
повноваження.

Так, згідно з п. 12 Інструкції про
порядок реєстрації представництв
іноземних суб'єктів господарської
діяльності в Україні, затвердженої
наказом Міністерства зовнішніх
економічних зв'язків і торгівлі
України від 18 січня 1996 року № 30 (далі -
Інструкція), представництво суб'єкта
господарської діяльності не є
юридичною особою і не здійснює
самостійно господарської діяльності, у
всіх випадках воно діє від імені і за
дорученням іноземного суб'єкта
господарської діяльності, зазначеного
у свідоцтві про реєстрацію, і виконує
свої функції згідно із законодавством
України. Представництво іноземного
суб'єкта господарської діяльності в
Україні може здійснювати функції,
пов'язані з виконанням представницьких
послуг, тільки в інтересах іноземного
суб'єкта господарської діяльності,
зазначеного у Свідоцтві про реєстрацію
представництва.

Відповідно до п. 8 Інструкції
представництво іноземного суб'єкта
господарської діяльності в Україні
вважається відкритим з дати
реєстрації.

12 грудня 2012 року підписано Меморандум
про взаєморозуміння між Міністерством
транспорту України та Морською
адміністрацією Союзу Коморських
островів про визнання дипломів
(сертифікатів) моряків відповідно до
вимог Правила I/10 Міжнародної конвенції
про підготовку і дипломування моряків
та несення вахти 1978 року.

Відповідно до ст. 53 Закону України «Про
міжнародне приватне право» трудові
відносини громадян України, які
працюють за кордоном, регулюються
правом України у разі, якщо: громадяни
України працюють у закордонних
дипломатичних установах України;
громадяни України уклали з
роботодавцями - фізичними або
юридичними особами України трудові
договори про виконання роботи за
кордоном, у тому числі в їх
відокремлених підрозділах, якщо це не
суперечить законодавству держави, на
території якої виконується робота; це
передбачено законом або міжнародним
договором України.

За ст. 76 Закону України «Про міжнародне
приватне право» суди можуть приймати
до свого провадження і розглядати
будь-які справи з іноземним елементом у
таких випадках:

1) якщо сторони передбачили своєю
угодою підсудність справи з іноземним
елементом судам України, крім випадків,
передбачених у статті 77 цього Закону;

2) якщо на території України відповідач
у справі має місце проживання або
місцезнаходження, або рухоме чи
нерухоме майно, на яке можна накласти
стягнення, або знаходиться філія або
представництво іноземної юридичної
особи - відповідача;

3) у справах про відшкодування шкоди,
якщо її було завдано на території
України;

4) якщо у справі про сплату аліментів
або про встановлення батьківства
позивач має місце проживання в Україні;

5) якщо у справі про відшкодування шкоди
позивач - фізична особа має місце
проживання в Україні або юридична
особа - відповідач - місцезнаходження в
Україні;

6) якщо у справі про спадщину
спадкодавець у момент смерті був
громадянином України або мав в Україні
останнє місце проживання;

7) дія або подія, що стала підставою для
подання позову, мала місце на території
України;

8) якщо у справі про визнання безвісно
відсутнім або оголошення померлим
особа мала останнє відоме місце
проживання на території України;

9) якщо справа окремого провадження
стосується особистого статусу або
дієздатності громадянина України;

10) якщо справа проти громадянина
України, який за кордоном діє як
дипломатичний агент або з інших
підстав має імунітет від місцевої
юрисдикції, відповідно до міжнародного
договору не може бути порушена за
кордоном;

11) якщо у справі про банкрутство
боржник має місце основних інтересів
або основної підприємницької
діяльності на території України;

12) в інших випадках, визначених законом
України та міжнародним договором
України.

За ст. 77 Закону України «Про міжнародне
приватне право» підсудність судам
України є виключною у таких справах з

іноземним елементом:

1) якщо нерухоме майно, щодо якого виник
спір, знаходиться на території України;

2) якщо у справі, яка стосується
правовідносин між дітьми та батьками,
обидві сторони мають місце проживання
в Україні;

3) якщо у справі про спадщину
спадкодавець - громадянин України і мав
в ній місце проживання;

4) якщо спір пов'язаний з оформленням
права інтелектуальної власності, яке
потребує реєстрації чи видачі
свідоцтва (патенту) в Україні;

5) якщо спір пов'язаний з реєстрацією
або ліквідацією на території України
іноземних юридичних осіб, фізичних
осіб - підприємців;

6) якщо спір стосується дійсності
записів у державному реєстрі, кадастрі
України;

7) якщо у справах про банкрутство
боржник був створений відповідно до
законодавства України;

8) якщо справа стосується випуску або
знищення цінних паперів, оформлених в
Україні;

9) справи, що стосуються усиновлення,
яке було здійснено або здійснюється на
території України;

10) в інших випадках, визначених
законами України.

За ст. 4 Конвенції про трудові права
моряків від 24 червня 1926 року № 22
відповідно до національного
законодавства треба вживати належних
заходів для забезпечення того, щоб у
договорі не передбачалось положення,
внаслідок якого сторони заздалегідь
погоджувалися б відхилитися від
звичайних правил щодо компетенції
судових установ. Ця стаття не може
тлумачитись як така, що заперечує
можливість звернутися до арбітражу.

Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦПК України суди
розглядають в порядку цивільного
судочинства справи про захист
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод, чи інтересів, що виникають
із цивільних, житлових, земельних,
сімейних, трудових відносин, а також з
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Розгляд судами України справи в
порядку цивільного судочинства не
можна вважати правильним, оскільки
вказаний спір з іноземним елементом не
підлягає розгляду в судах України, і
ухвалені судові рішення підлягають
скасуванню із закриттям провадження у
справі з підстав, передбачених ч. 1 ст.
340, п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 333, 336, 340, 345 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_6 задовольнити
частково.

Заочне рішення Голопристанського
районного суду Херсонської області від
10 лютого 2014 року та ухвалу апеляційного
суду Херсонської області від 03 квітня
2014 року скасувати.

Провадження у справі за позовом ОСОБА_6
до Судноплавної компанії Fiv&Del Shipping and
Trading S.A. про стягнення заборгованості з
заробітної плати, середнього заробітку
та моральної шкоди, закрити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.М. Ситнік
Судді: О.І. Євтушенко
В.І. Журавель І.М. Завгородня Ю.Г.
Іваненко