інстанції Волчок А.Я.Провадження №
22-ц/780/4397/14 Доповідач у 2
інстанції КулішенкоКатегорія 29
УХВАЛА

Іменем України

24 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,

суддів: Сержанюка А.С., Сушко Л.П.,

при секретарі: Горошук І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали цивільної справи
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 11
квітня 2014 року за позовом ОСОБА_1 до
відділу Державної виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області,
Головного управління Державного
казначейства України в Київській
області про стягнення моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2013 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до відділу Державної
виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області,
Головного управління Державного
казначейства України в Київській
області про стягнення моральної шкоди.

Позов обґрунтовувала тим, що рішенням
Яготинського районного суду Київської
області від 02 серпня 2013 року визнано
неправомірними дії відділу Державної
виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області
та зобов'язано вжити заходи для
виконання постанови № 1387/6 від 10
вересня 2012 року, винесеної державним
виконавцем відділу державної
виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Коломієць Н.П. щодо
стягнення з ОСОБА_3 на користь
позивачки 5 246,97 грн.

Позивачка зазначала, що рішення
Яготинського районного суду Київської
області відділом державної виконавчої
служби Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області
не виконано, чим порушено її права, і у
зв'язку із цим, їй заподіяно моральну
шкоду, яку вона оцінює в розмірі 5 000 грн.

Просила стягнути з Головного
управління Державного казначейства в
Київській області на свою користь
моральну шкоду в розмірі 5000 грн.,
заподіяну бездіяльністю відділу
державної виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області
Міністерства юстиції України у зв'язку
з невиконанням понад один рік
виконавчого листа № 1028/264/12 від 06.08.2012
року, а також судовий збір в розмірі 229
грн. 40 коп.

Рішенням Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 11
квітня 2014 року в задоволенні позовних
вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким позов задовольнити в зв'язку
з порушенням судом першої інстанції
норм матеріального та процесуального
права та невідповідністю висновків
суду обставинам справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення сторін, перевіривши
матеріали справи, в порядку,
передбаченому статтею 303 ЦПК України,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Законним і обґрунтованим відповідно до
ст. 213 ЦПК України є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повного і
всебічного з'ясування обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені у судовому засіданні.

Відповідно до ст. 215 ЦПК України в
мотивувальній частині рішення суд має
зазначити встановлені судом обставини
і визначити відповідно до них
правовідносини, мотиви, з яких суд
вважає встановленою наявність чи
відсутність фактів, якими
обґрунтовувались вимоги чи
заперечення, бере до уваги чи відхиляє
докази, застосовує зазначені у рішенні
нормативно-правові акти.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд
першої інстанції посилався на те, що
позивачем не зазначено, у чому
проявились моральні страждання та не
надано належних доказів, які б
підтверджували факт заподіяння їй
моральної шкоди діями чи бездіяльністю
саме відповідачів.

Колегія погоджується з висновками
суду.

Судом першої інстанції встановлено, що
рішенням Яготинського районного суду
Київської області від 02 серпня 2013 року
було визнано неправомірними дії
відділу Державної виконавчої служби
Києво-Святошинського районного
управління юстиції Київської області
та зобов'язано вжити заходи для
виконання постанови № 1387/6 від 10
вересня 2012 року щодо стягнення з ОСОБА_3
на користь ОСОБА_1 5 246,97 грн.

10.09.2012 року державним виконавцем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження ВП № 34182286,
копію якої направлено боржнику до
виконання, а стягувачу до відома.

10.09.2012 року державним виконавцем
винесено постанову про звернення
стягнення на заробітну плату боржника
ОСОБА_3. Копія постанови за вих. № 1387/6
направлена до виконання в ПП
«Автопетроліум» за адресою: Київська
область, Києво-Святошинський район, с.
Петрівське, вул. Господарська, 1-В, де
працює боржник, сторонам до відома. У
вказаній постанові державний
виконавець вказав банківські
реквізити стягувача для перерахунку
боргу, які були вказані у заяві
позивачем.

24.04.2013 року до відділу державної
виконавчої служби надійшов лист № 24/АП
від 16.01.2013 року ПП «Автопетроліум», в
якому зазначено, що перерахунок боргу
за виконавчим листом № 1028/264/12, виданого
06.08.2012 року Яготинським районним судом
про стягнення з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 боргу на загальну суму 5246,97 грн.,
не може бути здійснений у зв'язку з
відсутністю у постанові карткового
рахунку ОСОБА_1.

04.06.2013 року державним виконавцем
направлено запит за вих. № 4000 на адресу
стягувача про надання повних
банківських реквізитів для
перерахунку боргу.

20.06.2013 року до відділу державної
виконавчої служби надійшов лист від
ОСОБА_1 з наданням банківських
реквізитів про перерахунок боргу.

29.08.2013 року державним виконавцем
направлений лист до ПП «Автопетроліум»
за вих. № 1387/6 з наданням нових
банківських реквізитів стягувача.

01.11.2013 року державним виконавцем за вих.
№ 1387/6/1 повторно направлений лист до ПП
«Автопетроліум» з наданням нових
банківських реквізитів стягувача.

12.12.2013 року державним виконавцем
направлено запит до ПП «Автопетроліум»
про надання інформації та звіту про
здійснені відрахування та виплати із
заробітної плати боржника ОСОБА_3.

25.12.2013 року до відділу державної
виконавчої служби надійшов лист № 38/АП
від 20.12.2013 року від ПП «Автопетроліум»,
в якому повідомлялось, що перерахунок
боргу за виконавчим листом № 1028/264/12 не
може бути здійснений у зв'язку із
порушенням режиму карткового
розрахунку отримувача ОСОБА_1, про що
свідчить повернення грошових коштів.

31.12.2013 року державним виконавцем
повторно направлено запит за вих. № 10095
стягувачу ОСОБА_1 про надання повних
банківських реквізитів для подальшого
перерахунку боргу.

Відповідно до ст. 23 ЦК України
моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сім'ї чи близьких родичів. Розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди визначається судом залежно від
характеру правопорушення, глибини
фізичних та душевних страждань,
погіршення здібностей потерпілого
або позбавлення його можливості їх
реалізації, ступеня вини особи, яка
завдала моральної шкоди, якщо вина є
підставою для відшкодування, а також з
урахуванням інших обставин, які
мають істотне значення. При
визначенні розміру відшкодування
враховуються вимоги розумності і
справедливості.

Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або юридичній
особі неправомірними рішеннями, діями
чи бездіяльністю, відшкодовується
особою, яка її завдала, за наявності її
вини.

Згідно з чинним законодавством України
загальною підставою відповідальності
є протиправне, шкідливе, винне діяння,
заподіяння шкоди (цивільне
правопорушення). Отже,
відповідальність настає лише з вини
того, ким ця шкода була заподіяна.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного
Суду України «Про судову практику в
справах про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995
року визначено, що відповідно до
загальних підстав цивільно-правової
відповідальності обов'язковому
з'ясуванню при вирішенні спору про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди підлягають: наявність такої
шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправними
діяннями заподіювача та вини
останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору.

Посилання апелянта на невідповідність
висновків суду обставинам справи і на
те, що внаслідок дій державних
виконавців їй заподіяно моральну шкоду
- безпідставні, оскільки не надано
належних та допустимих доказів
наявності такої шкоди, чим вона
спричинена та наявність причинного
зв'язку між шкодою і протиправними
діяннями заподіювача та вини
останнього в її заподіянні.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що доводи апеляційної скарги не
заслуговують на увагу, а рішення суду
першої інстанції ухвалене з
додержанням норм матеріального та
процесуального закону.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 307, 308, 317, ЦПК України, колегія
суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Києво-Святошинського
районного суду Київської області від 11
квітня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді: