У х в а л а

іменем україни

6 серпня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Ситнік О.М.,

суддів
Євтушенко О.І.,
Журавель В.І.,

Завгородньої І.М.,
Іваненко Ю.Г.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_3 про
стягнення заборгованості,

за касаційною
скаргою ОСОБА_3, поданою представником
ОСОБА_5, на заочне рішення Жовтневого
районного суду м. Луганська від 23
грудня 2013 року та рішення апеляційного
суду Луганської області від 28 лютого 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року Публічне
акціонерне товариство комерційний
банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ
«ПриватБанк») звернулося до суду з
позовом до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості.

В обґрунтування
позовних вимог зазначало, що 29 грудня
2007 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та
ОСОБА_3 укладено кредитний договір №
LGXRR519340244, відповідно до умов якого,
останній отримав кредит в розмірі 7 999
грн зі сплатою відсотків за
користування кредитом в розмірі 0,12 %
річних з кінцевим терміном повернення
30 грудня 2009 року.

У звʼ?язку з
неналежним виконанням ОСОБА_3
зобовʼ?язань за кредитним договором
станом на 30 жовтня 2013 року утворилася
заборгованість у розмірі 13 049 грн 35 коп.
Тому позивач просив стягнути
заборгованість, яка утворилася за
неналежне виконання умов кредитного
договору.

Заочним рішенням
Жовтневого районного суду м. Луганська
від

23 грудня 2013 року позовні вимоги ПАТ КБ
«ПриватБанк» до ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості задоволено. Стягнуто зі
ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
в розмірі 3 915 грн 13 коп., заборгованість
за процентами за користування кредитом
в розмірі 1 грн 57 коп, пеню за
несвоєчасне виконання зобовʼ?язань за
договором в розмірі 8 035 грн 06 коп., штраф
(фіксована частина) в розмірі 500 грн,
штраф (процентна складова) в розмірі 597
грн 59 коп., всього стягнуто - 13 049 грн 35
коп. Стягнуто зі ОСОБА_3 на користь ПАТ
КБ «ПриватБанк» судовий збір в розмірі
229 грн 40 коп.

Рішенням
апеляційного суду Луганської області
від 28 лютого 2014 року заочне рішення
Жовтневого районного суду м. Луганська
від 23 грудня 2013 року змінено. Зменшено
розмір стягнутого зі

ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
штрафу (процентна складова) до 195 грн 82
коп., а загальний розмір стягнення
зменшено до 12 647 грн 58 коп. В іншій
частині рішення суду залишено без змін.

У касаційній
скарзі представник ОСОБА_3 - ОСОБА_5
просить скасувати оскаржувані судові
рішення та ухвалити нове рішення, яким
у задоволенні позовних вимог
відмовити, мотивуючи свої вимоги
порушенням судом норм процесуального
права та неправильним застосуванням
норм матеріального права.

Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши доповідь судді,
вивчивши матеріали цивільної справи та
дослідивши доводи касаційної скарги,
вважає, що вона підлягає частковому
задоволенню з огляду на наступне.

Задовольняючи
позовні вимоги, суд першої інстанції
виходив із того, що відповідач взяті на
себе зобовʼ?язання за кредитним
договором не виконував, у звʼ?язку із
чим утворилась заборгованість, яка має
бути стягнута з відповідача.

Змінюючи рішення
суду першої інстанції в частині
розміру стягнутого зі ОСОБА_3 штрафу
(процентної складової) суд апеляційної
інстанції виходив із того, що
неправильно зроблено розрахунок
нефіксованої частини штрафу, оскільки
згідно Умов надання споживчого кредиту
фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт) (далі - Умови) на суму пені і
штрафу (фіксована частина) зазначені 5 %
нараховуватись не можуть, у решті
частині судового рішення першої
інстанції апеляційний суд погодився.

Із такими
висновками судів погодитися не можна з
огляду на наступне.

За вимогами ст. ст.
213, 214 ЦПК України рішення суду повинно
бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним
тоді, коли суд, виконавши всі вимоги
цивільного процесуального
законодавства і всебічно перевіривши
обставини, вирішив справу відповідно
до норм матеріального права, що
підлягають застосуванню до даних
правовідносин, а за їх відсутності - на
підставі закону, що регулює подібні
відносини, або керуючись загальними
засадами і змістом законодавства
України.

Обґрунтованим
визнається рішення, у якому повно
відображені обставини, що мають
значення для даної справи, висновки
суду про встановлені обставини і
правові наслідки є вичерпними,
відповідають дійсності і
підтверджуються достовірними
доказами, дослідженими в судовому
засіданні.

При ухваленні
рішення суд зобов'язаний з'ясувати
питання, зокрема, щодо: наявності
обставин (фактів), якими
обґрунтовувалися вимоги і заперечення,
та навести докази на їх підтвердження;
наявності інших фактичних даних, які
мають значення для вирішення справи;
правовідносин, зумовлених
встановленими фактами. У рішенні суду
обов'язково повинні бути зазначені
встановлені судом факти і відповідні
їм правовідносини.

Вказані вимоги
судами не дотримано.

Судом встановлено
та підтверджується матеріалами справи,
що

29 грудня 2007 року між ПАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_3 укладено
кредитний договір, згідно з умовами
якого останній отримав кредит у
розмірі 7 999 грн зі сплатою відсотків за
користування кредитом в розмірі 0,12 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом з кінцевим терміном
повернення 30 грудня 2009 року (а. с. 5).

У звʼ?язку з
неналежним виконанням ОСОБА_3
зобовʼ?язань за кредитним договором
станом на 30 жовтня 2013 року утворилась
заборгованість в розмірі 13 049 грн 35 коп.,
яка складається з: заборгованості за
кредитом в розмірі 3 915 грн,
заборгованості за процентами за
користування кредитом в розмірі 1 грн 57
коп., пені за несвоєчасне виконання
зобовʼ?язань за договором в розмірі 8 035
грн 06 коп., штрафу (фіксована частина) в
розмірі 500 грн, штрафу (процентна
складова) 597 грн 59 коп., що
підтверджується розрахунком
заборгованості (а. с. 3, 4).

Із позовом про
стягнення заборгованості ПАТ КБ
«ПриватБанк» звернулось 11 листопада 2013
року та надало суду Умови (а. с. 6-9).

Відповідно до ч. 1
ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 1055 ЦК
України кредитний договір укладається
у письмовій формі. Кредитний договір,
укладений з недодержанням письмової
форми, є нікчемним.

Із заяви ОСОБА_3
вбачається, що ПАТ КБ «ПриватБанк»
зобов'язувалось надати позичальнику
кредит у розмірі 7 999 грн строком на

24 місяці до 30 грудня 2009 року включно зі
сплатою відсотків за його користування
у розмірі 0,01 % на місяць на суму залишку
заборгованості за кредитом, щомісячної
винагороди за надання фінансового
інструменту у розмірі 0 грн та
одноразової винагороди за надання
фінансового інструменту у розмірі 0 грн
в обмін на зобов'язання позичальника
щодо повернення кредиту, сплати
відсотків, винагороди, комісії в
обумовлених у заяві та Умовах.
Погашення заборгованості мало
здійснюватися щомісячно у період з 15 по
21 число кожного місяця у розмірі 333 грн
71 коп. (а. с. 5).

Вказані Умови не
підписані відповідачем. Умови, що
надавалися банком, не містять підпису
позичальника, його реквізитів,
відсутня і дата їх складання або
підпису сторонами, а також немає жодної
ідентифікуючої ознаки на предмет їх
невід'ємності від Заяви позичальника. У
заяві не зазначено, що неврегульовані у
ній питання регулюються відповідно до
Умов.

Крім того, у заяві
не зазначено умов надання кредиту, крім
розміру ліміту та процентної ставки за
користування кредитом.

Матеріали
цивільної справи не містять доказів
того, що, підписуючи заяву, відповідач
розумів і був ознайомлений з вказаними
Умовами, у тому числі щодо погодження
сторонами терміну позовної давності
тривалістю 5 років, що є порушенням
вимог ст. 259 ЦК України, що передбачає
необхідність укладення договору у
письмовій формі про збільшення строку
позовної давності.

Відповідно до
вимог ст. ст. 257, 267 ЦК України позовна
давність встановлюється тривалістю у
три роки. Позовна давність
застосовується за заявою сторони у
спорі, зробленою до винесення ним
рішення. Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Із матеріалів
справи вбачається, що 5 грудня 2013 року

ОСОБА_3 подано заяву про застосування
строку позовної давності

а. с. 22). Оскільки кредитний договір було
укладено 29 грудня 2007 року, строк
погашення заборгованості сплив 30
грудня 2009 року, звернувшись до суду 11
листопада 2013 року, ПАТ КБ «ПриватБанк»
пропустило строк позовної давності.
Однак судом першої інстанції не була
врахована заява про застосування
строків позовної давності при
ухваленні рішення.

Відповідно до
пункту 7 частини 13 статті 11 Закону
України "Про захист прав споживачів",
якщо кредитодавець у позасудовому
порядку або до судового провадження
звертається з вимогою про повернення
споживчого кредиту або погашення
іншого боргового зобов'язання
споживача, кредитодавець не може у
будь-який спосіб вимагати будь-якої
плати або винагороди від споживача за
таке звернення. При цьому кредитодавцю
забороняється вимагати повернення
споживчого кредиту, строк давності
якого минув.

На зазначене суди
уваги не звернули, фактичні обставини
не встановили, не застосували закон, що
регулює правовідносини, які виникли
між сторонами, тому судові рішення
мають бути скасовані з передачею
справи на новий розгляд до суду першої
інстанції.

Керуючись ст. ст.
333, 335, 336, 338, 343, 344, 345, 347 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3, подану
представником ОСОБА_5, задовольнити
частково.

Заочне рішення
Жовтневого районного суду м. Луганська
від

23 грудня 2013 року та рішення
апеляційного суду Луганської області
від

28 лютого 2014 року скасувати, справу
передати на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню
не підлягає.

Головуючий:
О.М.
Ситнік

Судді:

О.І. Євтушенко

В.І. Журавель

І.М. Завгородня

Ю.Г. Іваненко