У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

суддів: Кадєтової О.В., Кузнєцова В.О.,
Мостової Г.І.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2,
третя особа - Товариство з обмеженою
відповідальністю «АДК», про розірвання
договору та відшкодування збитків, за
касаційною скаргою ОСОБА_3, який діє в
інтересах ОСОБА_1, на рішення
Голосіївського районного суду м. Києва
від 01 квітня 2014 року та ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 05 червня
2014 року,

в с т а н о в и л а:

У травні 2013 року позивач звернулася до
суду із зазначеним позовом посилаючись
на те, що 27 липня 2012 року між нею та ФОП
ОСОБА_2 було укладено договір № 27/07 на
виготовлення м'яких меблів за
індивідуальним замовленням, за умовами
якого відповідач зобов'язувався
передати у власність позивача диван
«Каприз 1.8» та крісло «Каприз 0.8» на
пружинній основі.

Диван та крісло були доставлені
позивачу10 листопада 2012 року з
порушенням строків встановлених
договором.

При отриманні товару позивач
візуальних дефектів товару не виявила,
але протягом перших тижнів
експлуатації були виявлені дефекти
виробів, зокрема пружинна основа
дивану, що за вимогами ГОСТу 19917-93 має
витримувати навантаження до 100 кг на
одне ліжко-місце та ураховуючи
додаткове замовлене позивачем
посилення пружинного блоку, мала б
витримувати навантаження до 120 кг, про
те не витримує навантаження під тиском
тіла чоловіка позивача, який має масу 105
кг, і занадто прогинається і
деформується, у зв'язку з чим
використовувати цей диван за
призначенням неможливо.

Крім того, у розкладеному положенні на
дивані та кріслі, є надто велика
деформація пружинного блоку
(просідання). Також в дивані наявна
деформація прогинання несучого бруса,
внаслідок чого при викачуванні
видвижного блоку, петлі дверцят
чіпляють оббивку дивана, внаслідок
чого тканина має невеликі пошкодження
та згодом прорветься остаточно.

В дивані наявний перекіс (нахлист)
дверцят, якими закривається відсік для
зберігання постільної білизни. На
оббивці дивану та крісла поперечні
складки не зникають та не
розправляються.

08 грудня 2012 року позивач подав письмову
заяву до магазину «Киев-Мебель», у якій
вказав про наявність дефектів товару,
але 28 грудня 2012 року вона отримала від
відповідача письмову відповідь про те,
що відхилень від нормативу не виявлено
і товар цілком належної якості.

З огляду на викладене позивач просила
суд розірвати договір № 27/07 на
виготовленні м'яких меблів за
індивідуальним замовленням від 27
серпня 2012 року, укладений між сторонами
у справі, та стягнути з відповідача 10 743
грн вартості товару.

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 01 квітня 2014 року,
залишеним без мін ухвалою Апеляційного
суду м. Києва від 05 червня 2014 року, в
задоволенні позову було відмовлено.

У касаційній скарзі заявник порушує
питання про скасування судових рішень
судів попередніх інстанцій із
ухваленням нового рішення, яким
задовольнити позов, мотивуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, заслухавши доповідача,
обговоривши доводи скарги та вивчивши
обставини, необхідні для ухвалення
судового рішення судом касаційної
інстанції, вважає, що підстави для
скасування судових рішень відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що судові рішення
ухвалено з додержанням норм
матеріального та процесуального права.

Відмовляючи у задоволенні позовних
вимог суд першої інстанції, з
висновками якого погодився суд
апеляційної інстанції, виходив з того,
що відповідно до умов договору
покупцем на момент отримання виробу
було перевірено якість товару і його
комплектність та підписано Акт
приймання-передачі товару, де окремо
зазначено, що претензій до якості та
зборки виготовлених меблів він не має.

На звернення позивача до ФОП ОСОБА_2 з
претензією на якість товару було
проведено огляд придбаного товару, за
результатами якого не виявлено жодних
недоліків виробу, які потребували б
усунення та підпадали б під
гарантійний випадок.

Доводи касаційної скарги, перевірені
вивченням матеріалів справи, висновків
судів попередніх інстанцій не
спростовують та не дають підстав
вважати, що при розгляді справи було
неправильно застосовано норми
матеріального права або порушено норми
процесуального права, які призвели до
неправильного вирішення спору.

Згідно з ч. 3 ст. 332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК
України, за наслідками розгляду
касаційної скарги суд касаційної
інстанції має право постановити ухвалу
про відхилення касаційної скарги і
залишення судового рішення без змін,
оскільки судом першої та апеляційної
інстанцій не було допущено
неправильного застосування норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

З огляду на викладене, керуючись ч. 3 ст.
332, п. 1 ч. 1 ст. 336 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и в :

Касаційну скаргу ОСОБА_3, який діє в
інтересах ОСОБА_1, відхилити.

Рішення Голосіївського районного суду
м. Києва від 01 квітня 2014 року та ухвалу
Апеляційного суду м. Києва від 05 червня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Кадєтова В.О.
Кузнєцов Г.І. Мостова