АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 22-ц/791/2616/14
Головуючий в суді
1 інстанції: Спічак О.Б.
Доповідач: Склярська І.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2014 року вересня місяця 29 дня колегія
суддів судової палати з розгляду
цивільних справ апеляційного суду
Херсонської області в складі :

Головуючого: Склярської І.В.

Суддів: Цуканової І.В.

Вейтас І.В.

При секретарі: Благовещенській
О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за апеляційною скаргою Херсонської
міської ради на рішення
Комсомольського районного суду міста
Херсона від 13 вересня 2013 року у справі
за позовом ОСОБА_3 до Херсонської
міської ради про визнання права
власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з вказаним позовом посилаючись на
те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько
ОСОБА_4, після смерті якого відкрилася
спадщина, яка складається із житлового
будинку, розташованого в АДРЕСА_1. Право
власності на будинок підтверджується
дозвільними документами на
користування земельною ділянкою та
спорудження на ній будинку. Враховуючи
те, що звернувшись до нотаріальної
контори про отримання свідоцтва про
право на спадщину, позивачу було
відмовлено у зв'язку з відсутністю
правовстановлюючих документів на
будинок, який не був прийнятий в
експлуатацію та зважаючи на те, що її
батько правомірно володів житловим
будинком, вона є єдиною спадкоємицею за
законом та вказані обставини
унеможливлюють отримати
правовстановлюючий документ на
спадкове майно, просила: визнати за
ОСОБА_3 право власності в порядку
спадкування за законом, після смерті
ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, на
домоволодіння, яке розташоване за
адресою: АДРЕСА_1, що складається з
житлового будинку літ. «Б» загальною
площею 56,9 кв.м., житловою 39,3 кв.м.,
прибудови літ. «б» площею 16,6 кв.м., сарая
літ. «А» площею 21,2 кв.м., сарая літ. «В»
площею 9,8 кв.м., сарая літ. «Д», площею 6,0
кв.м., сарая літ. «К» площею 6,8 кв.м.,
навісу літ. «Е» площею 9,0 кв.м., душа літ.
«Ж» площею 1,4 кв.м., санвузла літ. «З»
площею 6,0 кв.м., водопроводу літ. «№ 2»,
хвіртки літ. «№ 3», огорожі літ. № 4.

Рішенням Комсомольського районного
суду м.Херсона від 13 вересня 2013 року
позов ОСОБА_5 задоволено. Визнано за нею
право власності на спадкове майно
після померлого ОСОБА_4 на
домоволодіння АДРЕСА_2, яке складається
з житлового будинку літ. «Б» загальною
площею 56, 9 кв.м, житловою - 39, 3 кв.м,
прибудови літ. «б» площею 16, 6 кв.м, сараю
літ. «А», площею 21, 2 кв.м, сараю літ. «В»
площею 9, 8 кв.м, сараю літ. «Д» площею 6, 0
кв.м, сараю літ. «К» площею 6,8 кв., навісу
літ. «Е» площею 9,0 кв.м, душу літ. «Ж»
площею 1,4 кв.м, санвузла літ. «З» площею
6,0 кв.м, водопроводу №2, хвіртки №3,
огорожі №4.

В апеляційній скарзі Херсонська міська
рада, посилаючись на порушення судом
норм матеріального права та
процесуального права, просить рішення
суду скасувати та ухвалити нове, яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Заслухавши доповідача, осіб, що
з'явилися в судове
засідання,перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду в межах,
визначених ст.303 ЦПК України, колегія
суддів прийшла до висновку, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з таких підстав.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з наявності правових
підстав для визнання за позивачем
права власності на спадкове майно.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" від 1
липня 2004 року державна реєстрація
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень - офіційне визнання і
підтвердження державою фактів
виникнення, переходу або припинення
речових прав на нерухоме майно та їх
обмежень, що супроводжується внесенням
даних до Державного реєстру речових
прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право
власності та інші речові права на
нерухоме майно, набуті згідно з чинними
нормативно-правовими актами до
набрання чинності цим Законом,
визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до
набрання чинності Законом України "Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень" нерухоме
майно набувається в порядку, який
існував на час його будівництва, а не
виникає у зв'язку із здійсненням
державної реєстрації права власності
на нього в порядку, передбаченому цим
законом, яка є лише офіційним визнанням
державою такого права, а не підставою
його виникнення.

Відповідно до частини першої статті 58
Конституції України закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи. Крім того,
згідно з частинами першою та другою
статті 5 Цивільного кодексу України
акти цивільного законодавства
регулюють відносини, які виникли з дня
набрання ними чинності.

Так, 5 серпня 1992 року вперше на
законодавчому рівні було встановлено
порядок та умови прийняття в
експлуатацію об'єктів будівництва
постановою Кабінету Міністрів України
від 5 серпня 1992 року № 449 "Про порядок
прийняття в експлуатацію закінчених
будівництвом об'єктів державного
замовлення" (втратила чинність). Тобто
до 5 серпня 1992 року не передбачалась
процедура введення нерухомого майна в
експлуатацію при оформленні права
власності.

З аналізу положень Конституції України
та Цивільного кодексу України
вбачається, що не потребує введення в
експлуатацію нерухоме майно, збудоване
до 5 серпня 1992 року, при набутті права
власності на такі об'єкти.

Документом, який засвідчує
відповідність закінчених будівництвом
до 5 серпня 1992 року індивідуальних
(садибних) житлових будинків, садових,
дачних будинків, господарських
(присадибних) будівель і споруд,
прибудов до них, які не підлягають
прийняттю в експлуатацію, вимогам
законодавства, будівельних норм,
державних стандартів і правил, зокрема
для потреб державної реєстрації прав
власності на нерухоме майно, є
технічний паспорт, складений за
результатами технічної
інвентаризації.

Відповідно до ст. ст. 25, 30, 346 ЦК України,
листа Міністерства Юстиції України №
19-32/319 від 21 лютого 2005 року, у разі смерті
власника нерухомого майна, первинна
реєстрація права власності на яке не
проводилася і правовстановлюючий
документ відсутній, питання про
визначення належності цього майна
попередньому власнику та наступного
власника (спадкоємця) повинно
вирішуватися в судовому порядку.

Відповідно до додатка 2 Тимчасового
положення про порядок державної
реєстрації права власності та інших
речових прав на нерухоме майно рішення
суду є правовстановлюючим документом,
на основі якого може бути проведена
реєстрація права власності на нерухоме
майно.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

З матеріалів справи вбачається і це
встановлено судом, ОСОБА_3 є донькою
ОСОБА_4 (а.с.30-32), який ІНФОРМАЦІЯ_2 помер,
про що 24.12.2012 року складено відповідний
актовий запис № 2246, що підтверджується
свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1
(а.с.7)

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася
спадщина, яка складається з житлового
будинку АДРЕСА_1, для прийняття якої
донька спадкодавця ОСОБА_3 звернулася
із заявою встановленого зразка до
нотаріальної контори (а.с.28).

Відповідно до довідки державного
нотаріуса третьої Херсонської
державної нотаріальної контори Місюри
В.М., після смерті ОСОБА_4, який проживав
в АДРЕСА_1, заведено спадкову справу за
№159/2013 від 18.04.2013 року. Спадщину
прийняла ОСОБА_8, однак у зв'язку з
відсутністю правовстановлюючого
документу на будинок, видати свідоцтво
про право на спадщину неможливо і
спадкоємцю рекомендовано звернутися
до суду (а.с.29).

Відповідно до договору на право
будівництва будинку та безстрокового
користування земельною ділянкою від
24.05.1954 року укладеного між Комунальним
відділом виконкому Херсонського
міської Ради депутатів трудящихся та
ОСОБА_4, відповідно до якого останній
отримав ділянку комунальної землі по
АДРЕСА_2 під індивідуальне будівництво
житлового будинку (а.с.8-9).

З технічного паспорту від 26.07.2013 року
вбачається, що житловий будинок
АДРЕСА_1 збудовано ОСОБА_4 до 05.08.1992 року
(а.с.19-23).

Питання порядку реєстрації будинків,
на час виникнення спірних
правовідносин, були врегульовані
Інструкцією про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української PCP,
затвердженої Міністерством
комунального господарства УРСР від
31.01.1966 року, та яка була чинною до 13.12.1995
року.

Частиною 2 пункту 4 зазначеної
Інструкції передбачено, що будинки, що
підлягають реєстрації, повинні бути
закінчені будівництвом і прийняті в
експлуатацію за актом, затвердженим
виконкомом місцевої Ради депутатів
трудящих.

Правовстановлюючими документами, на
підставі яких проводиться реєстрація
житлових будинків є нотаріально
посвідчені договори про надання у
безстрокове користування земельної
ділянки для будівництва
індивідуального жилого будинку та
затверджений виконкомом місцевої Ради
акт про прийняття будинку в
експлуатацію (додаток 1 Інструкції).

В наступному, з прийняттям Закону
України «Про регулювання
містобудівної діяльності», питання
прийняття в експлуатацію
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, які збудовані без дозволу на
виконання будівельних робіт з метою
реєстрації права власності
врегульовані Порядком прийняття в
експлуатацію індивідуальних (садибних)
житлових будинків, садових, дачних
будинків, господарських (присадибних)
будівель і споруд, прибудов до них,
громадських будинків 1 та 11 категорії
складності, які збудовані без дозволу
на виконання будівельних робіт, і
проведення технічного обстеження їх
будівельних конструкцій та інженерних
мереж, затвердженим Наказом
Міністерства регіонального розвитку,
будівництва та житлово-комунального
господарства № 91 від 24.06.2011року,
зареєстрованому в Мін'юсті України 11
липня 2011року за № 830/19568 (далі - Порядок).

Порядок прийняття в експлуатацію
об'єктів визначений пунктом 3.1 Порядку,
в редакції що діяла на час звернення
позивача до суду, за яким прийняття в
експлуатацію об'єктів здійснюється
безоплатно Державною
архітектурно-будівельною інспекцією
та її територіальними органами за
результатами технічного обстеження їх
будівельних конструкцій та інженерних
мереж та за наявності документа, що
посвідчує право власності чи
користування земельною ділянкою, на
якій розміщений об'єкт, шляхом
реєстрації поданої замовником
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, яка складається за
формою, наведеною у додатку 2 до цього
Порядку.

В подальшому, з внесених від 13.06.2012 року
наказом Міністерства регіонального
розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
змін та доповнень до п.3.1
вищезазначеного Порядку, вбачається,
що прийняття - в експлуатацію
закінчених будівництвом до 05 серпня 1992
року індивідуальних (садибних)
житлових будинків не потребується і
документом, якій засвідчує
відповідність закінчених будівництвом
до 05 серпня 1992 року індивідуальних
(садибних) житлових будинків, зокрема
для потреб державної реєстрації прав
власності на нерухоме майно, є
технічний паспорт, складений за
результатами технічної
інвентаризації.

В судовому порядку право власності
спадкоємця на спадкове майно підлягає
захисту шляхом його визнання у разі,
якщо таке право оспорюється або не
визнається іншою особою, а також у разі
втрати ним документа, який засвідчує
його право власності (ст. 392 ЦК України)
та є винятковим способом захисту, що
має застосовуватися, якщо існують
перешкоди для оформлення спадкових
прав у нотаріальному порядку.

Якщо нотаріусом обґрунтовано
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, виникає
цивільно-правовий спір, що підлягає
розглядові у позовному провадженні.

Враховуючи вищевикладене, те що
спірний будинок збудовано до 5 серпня
1992 року на земельній ділянці, яка
перебувала у власності спадкодавця, а,
відтак, на нього може бути визнано
право власності, яке переходить у
порядку спадкування.

З огляду на зазначені вимоги закону,
встановивши фактичні обставини справи,
дослідивши надані сторонами докази в
їх сукупності, правильно визначивши,
які правовідносини випливають із
встановлених обставин справи, суд
першої інстанції зробив правильний
висновок про наявність правових
підстав для визнання за позивачем
права власності на спадкове майно
після померлого ОСОБА_4, а саме на
домоволодіння АДРЕСА_2.

Враховуючи викладене, колегія суддів
приходить до висновку, що доводи
апеляційної скарги не ґрунтуються на
законі, належних доказах і, як такі, що
висновки суду не спростовують
підлягають відхиленню.

Таким чином, колегія суддів приходить
до висновку, що рішення ухвалено судом
з додержанням норм матеріального та
процесуального права і підстави для
його скасування та ухвалення нового
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог відсутні.

Керуючись ст.ст.303,307,308,315 ЦПК України,
колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Херсонської міської
ради відхилити.

Рішення Комсомольського районного
суду міста Херсона від 13 вересня 2013
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з дня її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку протягом 20-ти днів
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
суду касаційної інстанції.

Головуючий:

Судді: