АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду м. Києва

в складі: головуючого - Кирилюк Г.М.

суддів: Вербової І.М., Панченка М.М.

при секретарі Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 до Подільської
районної в місті Києві державної
адміністрації, треті особи: ОСОБА_6, що
діє в своїх інтересах та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9 про зобов'язання вчинити дії,
за апеляційною скаргою ОСОБА_6, що діє
в своїх інтересах та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 на рішення
Подільського районного суду м. Києва
від 19 серпня 2014 року,-

встановила:

У березні 2014 року ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_2 звернулися до суду з
вказаним позовом, в якому просили суд
скасувати розпорядження Подільської
районної в м. Києві державної
адміністрації від 29 травня 2013 року №312
«Про надання ОСОБА_6 вільної кімнати
№2 у комунальній квартирі АДРЕСА_1»,
зобов'язати Подільську районну в м.
Києві державну адміністрацію надати
ОСОБА_1 на сім'ю в складі чотирьох осіб
(вона, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_1) кімнати
№1 та №2 у квартирі АДРЕСА_2.

Свої вимоги обґрунтовували тим, що їх
сім'я в складі чотирьох осіб проживає
в двох кімнатах квартири АДРЕСА_3,
загальною площею 20,6 кв.м. У разі
приєднання кімнат №1 площею13,1 кв. м.
та №2 площею 14,4 кв.м. на кожного члена
сім'ї припадатиме по 12,5 кв.м., що
відповідатиме вимогам ст. 54,47 ЖК
УРСР. Проте, на їх численні звернення
щодо приєднання вільних кімнат вони
отримували відповідь про
необхідність отримання згоди від
мешканців сусідніх кімнат квартири, що
не передбачено чинним законодавством.

Оскільки своєю бездіяльністю щодо
надання їм кімнат №1 та №2 , які
звільнилися в квартирі АДРЕСА_4, а
також внаслідок дій по безпідставному
наданню кімнати №2 сім'ї ОСОБА_6
відповідач порушив їх права, просили
позов задовольнити.

Ухвалою Подільського районного суду
м.Києва від 28 квітня 2014 року
відмовлено у відкритті провадження в
частині позовних вимог про скасувати
розпорядження Подільської районної в
м. Києві державної адміністрації від
29 травня 2013 року №312 «Про надання
ОСОБА_6 вільної кімнати №2 у
комунальній квартирі АДРЕСА_1».

Ухвалою Подільського районного суду
м.Києва від 19 серпня 2014 року позовні
вимоги про зобов'язання надати
кімнату №2 в квартирі АДРЕСА_3
залишено без розгляду.

Рішенням Подільського районного суду
міста Києва від 19 серпня 2014 року позов
задоволено частково. Зобов'язано
Подільську районну в м. Києві державну
адміністрацію надати ОСОБА_1 ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_2 в користування жилу
кімнату №1 площею 13,10 кв.м. в
комунальній квартирі АДРЕСА_5.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6, що діє в
своїх інтересах та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 просять скасувати
рішення Подільського районного суду
міста Києва від 19 серпня 2014 року та
ухвалити нове рішення про відмову в
задоволенні позову.

Свої доводи обґрунтовують тим, що
судом не враховано право третіх осіб
на отримання у користування спірної
кімнати.

Зазначили, що вони також мають право
на отримання вказаної кімнати,
оскільки житлова площа, яка надана
їх сім'ї, становить 25,6 кв.м., що на
кожного припадає по 6,4 кв.м. ОСОБА_6 у
складі сім'ї з 4 осіб перебуває на
квартирному обліку осіб, що
потребують поліпшення житлових умов
з 14.09.1982 року. ОСОБА_6 та ОСОБА_9
розлучені та не можуть проживати в
одній кімнаті. Разом зі спірною
кімнатою №1 житлова площа третіх
осіб становитиме 38,7 кв.м, по 9,67 кв.м.
на особу, що не перевищуватиме норми,
встановленої ст.47 ЖК УРСР.

Посилаються також на порушення норм
матеріального права щодо надання
кімнати, яка не є вільною.

Зазначили, що вони з 2002 року фактично
займають та проживають в спірній
кімнаті №1 на підставі рішення, що
відображено в протоколі №82 від 13.11.1995
р., а тому вона не може бути надана на
підставі ст.54 ЖК УРСР. Позовної вимоги
про їх виселення по справі не
заявлено. До вирішення питання
правомірності зайняття ними спірної
кімнати та виселення надання кімнати
позивачам є незаконним.

Крім цього, судом не застосовано
наслідки пропуску строку позовної
давності.

В судовому засіданні представник
ОСОБА_6 - ОСОБА_10 апеляційну скаргу
підтримала та просила її
задовольнити.

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_2 та представник відповідача
Подільської районної в м. Києві
державної адміністрації просили
апеляційну скаргу відхилити, а
рішення суду першої інстанції
залишити без змін.

Інші особи, що беруть участь у справі,
в судове засідання не з'явились, про
час та місце розгляду справи
повідомлені належним чином.

Заслухавши доповідь по справі,
пояснення осіб, що беруть участь у
справі, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів не знаходить підстав для
задоволення апеляційної скарги,
виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи
квартира АДРЕСА_6 є комунальною
квартирою, що складається з п'яти
ізольованих кімнат загальною
житловою площею 59,3 кв.м., а саме:
кімната №1 площею 13,10 кв.м., №2 - 14,50
кв.м., №3 -11,10 кв.м., №4 - 9,10 кв.м., №5 - 11,50
кв.м. (а.с.80).

На підставі рішення виконавчого
комітету Подільської районної Ради
народних депутатів від 09 .11.1987 р. №748
ОСОБА_1 21.01.1988 р. видано ордер № 25927
серії Б на сім'ю з 2 осіб на право
заняття жилого приміщення площею 9
кв.м., що складається з однієї кімнати
в комунальній квартири АДРЕСА_6 (а.с.16).

Відповідно до архівного витягу з
рішення виконавчого комітету
Подільської районної Ради народних
депутатів трудящих від 08.10.1977 №500 «Про
затвердження пропозиції
адміністрації, партійної та
профспілкової організації заводу
«Ленінська кузня» про надання
житлової площі в будинку готельного
типу серії 1-445-2,5 згідно рішення
міськвиконкому №1427 від 24.08.70, ОСОБА_11
надано кімнату №3 площею 12 кв.м. в
квартирі АДРЕСА_8 (а.с.119).

Відповідно до розпорядження
Подільської районної в м. Києві
державної адміністрації №285 від 17.05.2013
р. договір найму вказаної кімнати
укладено з ОСОБА_6, у зв'язку зі смертю
матері - ОСОБА_11 (а.с. 120).

З матеріалів справи також вбачається,
що згідно розпорядження Подільської
районної у м. Києві державної
адміністрації від 25.01.2002 р. №73
житловий будинок ВАТ «Завод
«Ленінська кузня» по АДРЕСА_6 передано
в комунальну власність
територіальної громади району (а.с.156).

Відповідно до розпорядження
Подільської районної в м. Києві
державної адміністрації від 29.05.2013 р.
№314, ОСОБА_1 на родину з 4 осіб: вона,
син ОСОБА_2, син ОСОБА_2, дочка ОСОБА_3,
надано кімнату №5 житловою площею
11,50 кв.м. у вищевказаній вказаній
квартирі, без зняття з квартирного
обліку (а.с.33).

Відповідно до розпорядження
Подільської районної в м. Києві
державної адміністрації від 29.05.2013 р.
№312, ОСОБА_6 на родину з 4 осіб: вона,
чоловік ОСОБА_9, син ОСОБА_8, син
ОСОБА_7, надано кімнату №2 житловою
площею 14,50 кв.м. у вищевказаній
квартирі, без зняття з квартирного
обліку (а.с.36).

Відповідно до довідок форми №3 від
21.05.2014 р. №624 та від 09.10.2013 р. №1133 КП
«Введенське Подільського району
м.Києва», в квартирі АДРЕСА_6
проживає сім'я ОСОБА_1 в складі
чотирьох осіб, яка займає кімнати №4,
№5, житловою площею 20,60 кв.м. Сусідами
по квартирі є сім'я ОСОБА_6 в складі 4
осіб, яка займає кімнати №2, №3 площею
25,60 кв.м. Кімната площею 13,10 кв.м. є
вільною (а.с.79, 113).

Відповідно до довідки Відділу
обліку та розподілу житлової площу
Подільської районної в м. Києві
державної адміністрації №23 від 21
січня 2014 р., ОСОБА_1 з 16 січня 1986 р.
перебуває на квартирному обліку у
складі сім'ї з 4 осіб : вона, син
ОСОБА_2, син ОСОБА_2, дочка ОСОБА_3
Порядок забезпечення житлом:
першочерговий (а.с.51).

Відповідно до довідки Відділу
обліку та розподілу житлової площу
Подільської районної в м. Києві
державної адміністрації №1406 від 05
листопада 2013 р., ОСОБА_6 з 12 вересня 1988
р. перебуває на квартирному обліку у
складі сім'ї з 4 осіб : вона, чоловік
ОСОБА_9, син ОСОБА_8, син ОСОБА_7.
Порядок забезпечення житлом:
загальна черга (а.с.114).

Згідно ч.2 ст. 54 ЖК УРСР ізольоване жиле
приміщення, що звільнилося в квартирі,
в якій проживає два або більше наймачі,
на прохання наймача, що проживає в цій
квартирі і потребує поліпшення
житлових умов (стаття 34), надається
йому, а в разі відсутності такого
наймача - іншому наймачеві, який
проживає в тій же квартирі. При цьому
загальний розмір жилої площі не
повинен перевищувати норми,
встановленої статтею 47 цього Кодексу,
крім випадків, коли наймач або член
його сім'ї має право на додаткову жилу
площу. Якщо розмір ізольованої кімнати,
що звільнилася, є меншим за
встановлений для надання одній особі,
зазначена кімната у всіх випадках
передається наймачеві на його
прохання.

Правила, передбачені частинами першою
і другою цієї статті, застосовуються
незалежно від належності жилого
будинку.

У разі відмови в наданні жилого
приміщення, що звільнилося, у випадках,
передбачених цією статтею, спір може
бути вирішено в судовому порядку ( ч.3,4
ст. 54 ЖК УРСР).

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду
України у п.8 постанови № 2 від 12.04.85
«Про деякі питання, що виникли в
практиці застосування судами
Житлового кодексу України»,
розглядаючи позови про надання на
підставі ст.54 ЖК звільненого жилого
приміщення, суди повинні враховувати,
що правила цієї статті застосовуються
і у випадках, коли за підприємством,
установою, організацією в силу чинного
законодавства закріплено право
повторного заселення звільненого
жилого приміщення.

Виходячи зі змісту зазначеної правової
норми, суд може задовольнити позовні
вимоги наймача про надання декількох
звільнених у квартирі жилих приміщень
за умови, що загальний розмір жилої
площі не перевищуватиме 13,65 кв.м. на
кожного члена сім'ї і додаткової жилої
площі, якщо наймач або член його сім'ї
має на неї право або зайва жила площа
являє собою ізольовану кімнату
розміром меншим за рівень середньої
забезпеченості громадян жилою площею в
даному населеному пункті.

Задовольняючи позовні вимоги про
надання родині ОСОБА_1 кімнати №1 в
комунальній квартирі АДРЕСА_6, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачі звертались до Подільської
районної в м. Києві державної
адміністрації з заявою про надання
вказаної кімнати, проте отримали
відмову у зв'язку з відсутністю
відповідної згоди сусідів.

При цьому судом враховано, що позивачі
перебувають у пільговій черзі
квартобліку, їх рівень забезпечення
житловою площею в квартирі, який є
нижчим, ніж у родини ОСОБА_7, а також
ті обставини, що діти в сім'ї позивачів
різностатеві, у випадку надання сім'ї
ОСОБА_1 кімнати площею 13,10 кв.м. на
кожного члена сім'ї припадатиме по 8,42
кв.м., що не перевищуватиме норм,
встановлених ст. 47 ЖК УРСР.

Установивши дійсні обставини справи,
суд першої інстанції дав належну
оцінку зібраним доказам, правильно
застосував норми матеріального права,
не допустив порушень норм
процесуального права, які призвели б до
неправильного вирішення спору, та
дійшов обґрунтованого висновку про
наявність підстав для задоволення
позову.

Розірвання шлюбу між ОСОБА_6 та
ОСОБА_9 відповідно до рішення
Подільського районного суду м.Києва
від 16 січня 2014 року висновків суду не
спростовує.

Фактичне зайняття спірної кімнати з
2002 року родиною третіх осіб, за
відсутності доказів правомірності
такого зайняття, не може бути
підставою для відмови в задоволенні
позову.

Враховуючи, що невизначеність
відносин користування спірною
кімнатою в комунальній квартирі
носить триваючий характер, відповідь
відповідача на заяву ОСОБА_1 від 01.08.02
№3-2820/2-420 з приводу надання вільної
кімнати в квартирі не містить в собі
відмови, а також ту обставину, що
заява останньої про надання кімнат №1,
№5 у вищевказаній квартирі від 07.09.2012
р. була задоволена лише в частині
надання кімнати №5 відповідно до
розпорядження №314 від 29.05.2013 р.,
доводи апеляційної скарги про
пропущення позивачами строку позовної
давності є необґрунтованими.

Рішення суду першої інстанції
відповідає вимогам матеріального
права та встановленими обставинами
справи, не суперечить загальним
принципам і засадам цивільного
законодавства України, зокрема,
засадам добросовісності,
справедливості та розумності. Підстави
для зміни чи скасування судового
рішення в межах доводів апеляційної
скарги відсутні.

Керуючись ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_6, що діє в
своїх інтересах та в інтересах
неповнолітнього ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 відхилити.

Рішення Подільського районного суду
м. Києва від 19 серпня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий :

Судді:

Справа №22-ц/796/12038/2014

Головуючий у суді першої
інстанції: Неганова  Н.В.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Кирилюк Г.М