Справа № 636 / 3285 / 14-ц
4-с / 636 / 16 / 2014
У Х В А Л А

30 вересня 2014 року Чугуївський
міський суд Харківської області

у складі:
головуючого-судді Ковригіна О.С.

при секретарі
- Фатєєвої С.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Чугуївського
міського суду Харківської області
скаргу ОСОБА_1 на постанову головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Чугуївського міськрайонного
управління юстиції Харківської
області Сергєєвої Т.А. про арешт майна
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 22 липня 2014 року ,-

в с т а н о в и в :

Заявник звернувся до суду зі скаргою, в
якій просить визнати неправомірною та
скасувати постанову головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Чугуївського міськрайонного
управління юстиції Сергєєвої Т.А. про
арешт майна боржника та оголошення
заборони на його відчуження від 22 липня
2014 року по виконавчому провадженню
№44099992, на підставі якої накладено
арешт на все майно боржника.

В обгрунтування скарги посилається на
те, що головним державним виконавцем
Чугуївського міськрайонного
Управління юстиції було відкрито
виконавче провадження на підставі
виконавчого листа про стягнення із неї
коштів та винесено постанову про
арешт майна, однак, всупереч вимог
Закону України «Про виконавче
провадження», державним виконавцем
попередньо не з`ясовано наявність у
боржника коштів, на які може бути
звернено стягнення, стягнення
накладено в межах суми, яка перевищує
вартість майна, на яке накладено арешт,
при винесенні оскаржуваної постанови
державним виконавцем не враховано
часткову сплату боргу боржником.

В судове засідання сторони не
з`явились, про день та час розгляду
справи були повідомлені своєчасно та
належним чином. Від ВДВС Чугуївського
міськрайонного управління юстиції
Харківської області через канцелярію
суду надійшла заява про слухання
справи за відсутності представника
ВДВС Чугуївського міськрайонного
управління юстиції Харківської
області.

Суд вважає можливим слухати справу за
відсутності не з`явившихся осіб на
підставі письмових доказів, які надані
сторонами в обґрунтування своїх вимог
та заперечень, та містяться в
матеріалах справи.

Дослідивши матеріали скарги,
з`ясувавши дійсні обставини справи та
перевіривши їх доказами, суд приходить
до висновку, що скарга не підлягає до
задоволення з наступних підстав.

Судом при вивченні письмових доказів
по справі встановлено наступне.

22 липня 2014 року головним державним
виконавцем Сергєєвою Т.А. ВДВС
Чугуївського міськрайонного
управління юстиції Харківської
області на підставі виконавчого листа
№2036/2-1066/11, виданого 20.12.2011 року
Чугуївським міським судом Харківської
області про стягнення солідарно з
ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь ПАТ
«Державний ощадний банк України» в
особі філії ХОУ ПАТ «Державний ощадний
банк України» заборгованість за
кредитним договором в сумі 1491137,04 грн.,
відкрито виконавче провадження №44099992,
що підтверджується Постановою про
відкриття виконавчого провадження.

22 липня 2014 року головним державним
виконавцем Сергєєвою Т.А. ВДВС
Чугуївського міськрайонного
управління юстиції Харківської
області при примусовому виконанні
виконавчого листа №2036/2-1066/11, виданого
20.12.2011 року Чугуївським міським судом
Харківської області про стягнення
солідарно з ОСОБА_1, ОСОБА_3 на користь
ПАТ «Державний ощадний банк України» в
особі філії ХОУ ПАТ «Державний ощадний
банк України» заборгованість за
кредитним договором в сумі 1491137,04 грн.,
згідно заяви стягувача винесено
постанову, якою накладено арешт на все
майно, яке належить боржнику ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, адреса: АДРЕСА_1,
РНОКПП:НОМЕР_1, у межах суми звернення
стягнення 1491137,04 грн.; заборонено
здійснення відчуження будь-якого
майна, яке належить боржнику ОСОБА_1,
лише в межах суми боргу.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про
виконавче провадження» державний
виконавець зобов'язаний вживати
передбачених цим Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії, зокрема,
державний виконавець здійснює заходи,
необхідні для своєчасного і в повному
обсязі виконання рішення, зазначеного
в документі на примусове виконання
рішення, у спосіб та в порядку,
встановленому виконавчим документом і
цим Законом.

Статтею 57 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено
можливість арешт майна боржника для
забезпечення реального виконання
рішення. При цьому, арешт на майно
боржника може накладатися державним
виконавцем шляхом винесення
постанови про арешт майна боржника та
оголошення заборони на його
відчуження.

Крім цього, згідно ч.3 ст. 19 цього ж
Закону у заяві про відкриття
виконавчого провадження щодо
виконання рішення про майнове
стягнення стягувач має право просити
державного виконавця накласти арешт на
майно та кошти боржника та оголосити
заборону на його відчуження.

Статтею 383 ЦПК України визначено право
на звернення до суду із скаргою сторони
виконавчого провадження права та
інтереси якої порушено рішенням, дією
або бездіяльністю державного
виконавця чи іншої посадової особи
державної виконавчої служби під час
виконання судового рішення .

Враховуючи зазначені положення
законодавства, а також те, що постанова
про відкриття виконавчого провадження
про стягнення із скаржника коштів є
чинною, боржником не оскаржена, рішення
суду про стягнення коштів ним не
виконано, державним виконавцем
обґрунтовано прийнято рішення про
накладення арешту на належне йому
майно.

Суд не приймає до уваги посилання
скаржника на Ухвалу Чугуївського
міського суду Харківської області від
16 жовтня 2013 року, якою було здійснено
розстрочення виконання боржником
ОСОБА_1 рішення Чугуївського міського
суду Харківської області від 31 липня 2013
року шляхом внесення визначених сум
протягом строку з вересня 2013 року по 30
вересня 2018 року, оскільки дана ухвала
скасована Ухвалою Апеляційного суду
Харківської області, яка на час
розгляду скарги є чинною.

Суд також не приймає до уваги доводи
скарги щодо того, що боржником ОСОБА_1
здійснюється добровільне виконання
рішення суду, оскільки доказів такої
сплати боржником ОСОБА_1 матеріали
скарги не містять. Окрім того, як
зазначив сам скаржник, погашення суми
заборгованості здійснюється нею
нестабільно, не кожного місяця, боржник
не має стабільного доходу, достатнього
для погашення заборгованості.

Суд зауважує, що спірні правовідносини
стосуються накладення арешту на майно
боржника та заборону його відчуження
та не стосуються звернення стягнення
на майно боржника, тому доводи скарги
щодо нібито порушення державним
виконавцем процедури здійснення
стягнення на майно боржника, суд не
розглядає.

В скарзі боржник зазначив про те, що
арешт може бути накладений лише в межах
суми стягнення, яка складає саме суму
заборгованості, в той час як арешт був
накладений на весь житловий будинок.
Також скаржник зазначив, що дійсна
вартість житлового будинку перевищує
суму боргу. Суд скептично ставиться до
даного зауваження, оскільки до
матеріалів скарги боржником, в
порушення вимог чинного законодавства
щодо обов`язку доказування своїх вимог,
не надано належних та допустимих
доказів на підтвердження того факту, що
дійсна вартість майна, на яке накладено
арешт, є більшою, ніж сума боргу. Окрім
того, як вбачається із Постанови
головного державного виконавця
Сергєєвої Т.А. ВДВС Чугуївського
міськрайонного управління юстиції
Харківської області від 22.07.2014, арешт
на майно, яке належить боржнику ОСОБА_1,
накладено лише в межах суми боргу.

В скарзі боржник зазначає про те, що на
підставі оскаржуваної постанови ВДВС
Чугуївського міськрайонного
управління юстиції Харківської
області від 22 липня 2014 року було
накладено арешт на житловий будинок
АДРЕСА_1. Проте, в матеріалах справи
відсутні достатні та допустимі докази
стосовно того, що на житловий будинок
АДРЕСА_1 накладено арешт взагалі,
зокрема й на підставі оскаржуваної
постанови ВДВС Чугуївського
міськрайонного управління юстиції
Харківської області від 22 липня 2014
року.

Також суд вважає, що дана постанова
жодним чином не порушує прав та
інтересів скаржника, оскільки така
містить суму стягнення (абз.1
резолютивної частини постанови) в межа
якої накладено арешт, звернення
стягнення на нерухоме майно скаржника
на даному етапі виконавчого
провадження не відбувається, однак
накладення арешту на майно боржника не
є підставою вважати дії державного
виконавця незаконними, оскільки
накладення арешту є забезпеченням
подальшого виконання рішення суду..

З огляду на зазначені обставини, суд
приходить до висновку, що оскаржувана
постанова прийнята відповідно до вимог
Закону України «Про виконавче
провадження», у межах наданих
повноважень, з метою своєчасного та
повного виконання рішення суду, не
порушує прав та інтересів боржника, а
тому скарга є безпідставною та не
підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.11, 19, 57 Закону України «Про
виконавче провадження» та керуючись
ст.ст. 383-387 ЦПК України, суд, -

У х в а л и в :

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на
постанову головного державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Чугуївського
міськрайонного управління юстиції
Сергєєвої Т.А. про арешт майна боржника
та оголошення заборони на його
відчуження від 22 липня 2014 року -
відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути
подана до апеляційного суду
Харківської області через Чугуївським
міський суд Харківської області
протягом 5 днів з дня її проголошення. У
разі якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя -