Справа № 256/1595/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

07 липня 2014 року

Калінінський районний суд м.
Донецька Донецької області в складі:

головуючого судді
- Токарєвої Н.М.,

при секретарі
- Тільної О.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за
участю третьої особи - приватного
нотаріуса Донецького міського
нотаріального округу ОСОБА_4 про
розподіл спадкового майна, визнання
права власності на спадкове майно, та
зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про розподіл спадкового майна,
визнання права власності на спадкове
майно -

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2
звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3
про розподіл спадкового майна,
визнання права власності на спадкове
майно, в якому з урахуванням уточнень
просили розділити спадкове майно, що
полягає в 2-х кімнатній квартирі
АДРЕСА_1 -83052, визнавши за ОСОБА_1 право
власності на 1/2 частину зазначеної
квартири, житловою площею 29.60 кв.м,
загальною площею - 46.16 кв.м., за ОСОБА_2 -
на 2/6 частині квартири АДРЕСА_1,
загальною площею 46.16 кв.м, у тому числі
жилою - 29.60 кв.м.

Позивачі свої позовні вимоги
обґрунтовували тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла дружина позивача ОСОБА_1 -
ОСОБА_5, яка постійно проживала в
АДРЕСА_1. Після її смерті залишилося
спадкове майно, що полягає в 1/2 частині
квартири АДРЕСА_1, яка належала
подружжям ОСОБА_5 на підставі свідоцтва
про право власності на квартиру,
виданому Фондом комунального майна м.
Донецька за № 17354 від 20 жовтня 1993 року.
Позивач ОСОБА_1 перебував з померлою у
зареєстрованому шлюбі з 3 травня 1958
року, що підтверджується витягом з
Реєстру актів громадянського стану про
шлюб, виданого відділом Калінінського
РАГС м. Донецька від 27.12.2013 року. Згідно
свідоцтва про право власності на
квартиру подружжям ОСОБА_1 належить 2-х
кімнатна квартира АДРЕСА_1 на праві
спільної власності. Рішенням Донецької
міської Ради від 14.08.1997 року за № 12/12
вулиця Краснодонська в Калінінському
районі перейменована у вулицю
Антипова. Відповідно до вимог ст. 63
Сімейного Кодексу України дружина й
чоловік мають рівні права на володіння,
користування й розпорядження майном,
що належать їм на праві загальної
спільної власності. Таким чином, 1/2
частина квартири належить позивачу
ОСОБА_1 на праві власності, а інша 1/2
частина квартири - є спадковим майном.
Позивач ОСОБА_6 є сином позивача ОСОБА_1
Відповідачка в справі ОСОБА_3 є дочкою
позивача ОСОБА_1 ОСОБА_7 після смерті
матері ОСОБА_5 звернулася до приватного
нотаріуса ОСОБА_4 з письмовою заявою
про прийняття спадщини на належну їй
долю у квартирі. Позивач ОСОБА_1 як
чоловік померлої ОСОБА_5 також
звернувся до приватного нотаріуса
ОСОБА_4 протягом 6-ти місяців після
смерті дружини й відмовився від
належної йому долі в спадщині на
користь свого сина - ОСОБА_2. Оскільки,
померла ОСОБА_5 не залишила заповіти, то
належна кожному зі спадкоємців доля в
спадщині становить: ? : 3= 1/6. Таким чином,
позивачу ОСОБА_1 як чоловікові належить
на праві власності 1/2 частина квартири
та 1/6 частина квартири в порядку
спадкування. ОСОБА_2 як сину належить на
праві власності 1/6 частина спадкової
квартири й відповідачці - ОСОБА_3 як
дочці належить на праві власності 1/6
частина спадкової квартири. Оскільки,
ОСОБА_1 у приватного нотаріуса ОСОБА_4
згідно зі ст. 1273 ГК України відмовився
від належної йому долі (1/6 частина
квартири) на користь позивача ОСОБА_2,
то позивачу ОСОБА_1 належить на праві
власності тільки 1/2 частина квартири
АДРЕСА_1, а позивачу ОСОБА_2 1/6+1/6=2/6
частини спадкової квартири, а
відповідачці ОСОБА_3 16 частина
спадкової квартири. Після збігу 6-ти
місячного строку, установленого для
прийняття спадщини, позивачі
звернулися до приватного нотаріуса із
заявою видати кожному свідоцтво про
право на спадщину, однак нотаріус
відмовила у видачі документа з тих
підстав, що свідоцтво про право
власності на спірну квартиру, видане в
1993 році Фондом комунального майна м.
Донецька за № 17354 не було зареєстровано
в КП БТИ м. Донецька.

Відповідач ОСОБА_3 звернулася до
суду зі зустрічним позовом до ОСОБА_1,
ОСОБА_2 про розподіл спадкового майна,
визнання права власності на спадкове
майно, в якому просила розділити
спадкове майно, що полягає в 2-х
кімнатній квартирі АДРЕСА_1 - 83052,
визнавши за ОСОБА_3 право власності на
1/6 частину зазначеної квартири,
житловою площею 29.60 кв.м, загальною
площею - 46.16 кв.м.

У судове засідання позивачі не
з'явилися, до суду надали заяви, в яких
просили справу розглянути у їх
відсутність, не заперечували проти
зустрічних вимог ОСОБА_3

У судове засідання відповідачка
ОСОБА_3 не з'явилася, до суду надала
заяву, в якій не заперечувала проти
задоволення позову ОСОБА_2.

У судове засідання третя особа -
приватний нотаріус Донецького
міського нотаріального округу ОСОБА_4
не з'явилася, до суду надала заяву, в
якій просила справу розглянути у її
відсутність.

Розглянувши справу в межах
позовних вимог, дослідивши матеріали
справи та докази, суд дійшов висновку,
що первісний та зустрічний позови є
обґрунтованими та підлягають
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 3 ч. 1 ЦПК
України кожна особа має право в
порядку, встановленому цим Кодексом,
звернутися до суду за захистом своїх
порушених, невизнаних або оспорюваних
прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
не інакше як за зверненням фізичних чи
юридичних осіб, в межах заявлених ними
вимог і на підставі доказів сторін та
інших осіб, які беруть участь у справі.

Стаття 57 ЦПК України передбачає,
що доказами у справі є будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін та інших обставин,
що мають істотне значення для
вирішення справи.

Згідно до вимог ст. 60 ЦПК України,
кожна із сторін зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог та заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях. Докази
подаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі.

Вимогами ст. 61 ЦПК України
визначені підстави звільнення від
доказування. Обставини, визнані
сторонами та іншими особами, що беруть
участь у справі, не підлягають
доказуванню. Обставини, визнані судом
загальновідомими, не потребують
доказування. Обставини, встановлені
судовим рішенням у
цивільній,господарській або
адміністративній справі, що набрало
законної сили, не доказуються при
розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи, або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК
України суд приймає рішення про
задоволення позовних вимог, якщо
відповідач визнав позов та за
наявністю законних на те підстав.

Статтею 1216 ЦК України
встановлено, що спадкуванням є перехід
прав і обов'язків від померлої
фізичної особи до інших осіб.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадку входять всі права та
обов'язки, які належали спадкодавцю на
момент відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1222 ЦК України
спадкоємцями по закону можуть бути
фізичні особи, які являються живими на
час відкриття спадку.

Право на спадок виникає в день
відкриття спадку відповідно до вимог
ст. 1223 ЦК України.

Відповідно до ст. 1226 ЦК України
частка в загальній сумісній власності
спадкується на загальних підставах.

Частки у спадку кожного із
спадкоємців по закону являються
рівними згідно до ч. 1 ст. 1267 ЦК України.

Відповідно до ст. 1278 ЦК України
частки кожного спадкоємця у спадку
являються рівними.

Відповідно до ст. 1296 ЦК України
відсутність свідоцтва про право на
спадок не позбавляє спадкоємця права
на спадок.

Судом встановлено, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла дружина позивача
ОСОБА_1 - ОСОБА_5, яка постійно проживала
в АДРЕСА_1.

Після смерті ОСОБА_5 залишилося
спадкове майно, що полягає в 1/2 частині
квартири АДРЕСА_1, яка належала
подружжям ОСОБА_5 на підставі свідоцтва
про право власності на квартиру,
виданому Фондом комунального майна м.
Донецька за № 17354 від 20 жовтня 1993 року.

Позивач ОСОБА_1 перебував з
померлою ОСОБА_5 у зареєстрованому
шлюбі з 3 травня 1958 року, що
підтверджується витягом з Реєстру
актів громадянського стану про шлюб,
виданого відділом Калінінського РАГС
м. Донецька від 27.12.2013 року.

Згідно свідоцтва про право
власності на квартиру подружжям ОСОБА_5
належить двохкімнатна квартира
АДРЕСА_1 на праві спільної власності.

Рішенням Донецької міської Ради
від 14.08.1997 року за № 12/12 вулиця
Краснодонська в Калінінському районі
перейменована у вулицю Антипова.

Відповідно до вимог ст. 63
Сімейного Кодексу України дружина й
чоловік мають рівні права на володіння,
користування й розпорядження майном,
що належать їм на праві загальної
спільної власності. Таким чином, 1/2
частина квартири належить позивачу
ОСОБА_1 на праві власності, а інша 1/2
частина квартири - є спадковим майном.

Позивач ОСОБА_6 є сином позивача
ОСОБА_1

Відповідачка в справі ОСОБА_3 є
дочкою позивача ОСОБА_1

ОСОБА_7 після смерті матері
ОСОБА_5 звернулася до приватного
нотаріуса ОСОБА_4 з письмовою заявою
про прийняття спадщини на належну їй
долю у квартирі.

Позивач ОСОБА_1 як чоловік
померлої ОСОБА_5 також звернувся до
приватного нотаріуса ОСОБА_4 протягом
6-ти місяців після смерті дружини й
відмовився від належної йому долі в
спадщині на користь свого сина - ОСОБА_2.

Оскільки, померла ОСОБА_5 не
залишила будь-який заповіт, то належна
кожному зі спадкоємців доля в спадщині
становить: ? : 3= 1/6. Таким чином, позивачу
ОСОБА_1 як чоловікові належить на праві
власності 1/2 частина квартири та 1/6
частина квартири в порядку
спадкування. ОСОБА_2 як сину належить на
праві власності 1/6 частина спадкової
квартири й відповідачці - ОСОБА_3 як
дочці належить на праві власності 1/6
частина спадкової квартири.

Оскільки, ОСОБА_1 у приватного
нотаріуса ОСОБА_4 згідно зі ст. 1273 ГК
України відмовився від належної йому
долі (1/6 частина квартири) на користь
позивача ОСОБА_2, то позивачу ОСОБА_1
належить на праві власності тільки 1/2
частина квартири АДРЕСА_1, а позивачу
ОСОБА_2 1/6+1/6=2/6 частини спадкової
квартири, а відповідачці ОСОБА_3 16
частина спадкової квартири.

Після збігу 6-ти місячного строку,
установленого для прийняття спадщини,
позивачі звернулися до приватного
нотаріуса із заявою видати кожному
свідоцтво про право на спадщину, однак
нотаріус відмовила у видачі документа
з тих підстав, що свідоцтво про право
власності на спірну квартиру, видане в
1993 році Фондом комунального майна м.
Донецька за № 17354 не було зареєстровано
в КП БТИ м. Донецька.

З огляду наведеного та вимог
закону суд вважає можливим
задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1,
ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у повному обсязі.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 3, 8,10, 11, 15,16,57,
58,59,60,61,79,84,88, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, за участю третьої
особи - приватного нотаріуса
Донецького міського нотаріального
округу ОСОБА_4 про розподіл спадкового
майна, визнання права власності на
спадкове майно - задовольнити.

Розділити спадкове майно, що
полягає в 2-х кімнатній квартирі
АДРЕСА_1 - 83052, визнавши за ОСОБА_1 право
власності на 1/2 частину зазначеної
квартири, житловою площею 29.60 кв.м,
загальною площею - 46.16 кв.м., за ОСОБА_2
право власності на 2/6 частині квартири
АДРЕСА_1, загальною площею 46.16 кв.м, у
тому числі жилою - 29.60 кв.м.

Позовні вимоги за позовом ОСОБА_3
до ОСОБА_1, ОСОБА_2 про розподіл
спадкового майна, визнання права
власності на спадкове майно -
задовольнити.

Розділити спадкове майно, що
полягає в 2-х кімнатній квартирі
АДРЕСА_1 - 83052, визнавши за ОСОБА_3 право
власності на 1/6 частину зазначеної
квартири, житловою площею 29.60 кв.м,
загальною площею - 46.16 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається до Апеляційного суду
Донецької області протягом десяти днів
з дня його оголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Токарєва Н.М.

07.07.2014