Справа № 466/7595/13
Головуючий у 1 інстанції: Невойт П.С.
Провадження № 22-ц/783/3394/14
Доповідач в 2-й інстанції: Ванівський
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2014 року
м. Львів

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Львівської області у складі:
головуючого судді: Ванівського О.М.,

суддів: Богонюка М.Я., Шашкіної С.А.,

при секретарі: Цар М.М.,

за участю: позивача - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові в залі суду
цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на ухвалу
Шевченківського районного суду м.
Львова від 11 грудня 2013 року у справі за
скаргою ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3 на
дії та рішення державного виконавця
Шевченківського відділу державної
виконавчої служби Львівського
міського управління юстиції

в с т а н о в и л а:

07.06.2013р. ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_3
звернувся до суду із скаргою на дії
державного виконавця Шевченківського
ВДВС ЛМУЮ, у якій просив скасувати
постанову про стягнення виконавчого
збору від 21.05.2013р. та постанову про
стягнення з боржника витрат на
проведення виконавчих дій від 21.05.2013р. у
виконавчому провадженні №37496313,
покликаючись на те, що державним
виконавцем при винесенні оскаржуваних
постанов порушено ст.ст.5,7,27,30,55 Закону
України "Про виконавче провадження"
(далі Закон).

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Львова від 11 грудня 2013 року в
задоволенні даної скарги ОСОБА_2 в
інтересах ОСОБА_3 відмовлено за
безпідставністю.

На вищеназвану ухвалу заявник подав
апеляційну скаргу, в якій із-за
порушення норм матеріального та
процесуального права, неповного
з'ясування обставин, що мають значення
для справи та невідповідності
висновків суду обставинам справи
просить її скасувати та постановити
нову ухвалу, якою задовольнити подану
ним скаргу і скасувати постанови про
стягнення виконавчого збору та
постанову про стягнення з боржника
витрат на проведення виконавчих дій
від 21.05.2013р. у виконавчому провадженні
№37496313.

В судове засідання не з'явились,
позивач ОСОБА_3 та представник
Шевченківського ВДВС ЛМУЮ Тагієв М.С.,
однак про час та місце розгляду справи
були повідомлені у встановленому
законом порядку (а.с.12-13), що дає
апеляційному суду право, у
відповідності до вимог ч.2 ст.305
Цивільного процесуального кодексу
(далі - ЦПК) України, розглянути справу у
відсутності осіб, які не з`явились.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
заявника ОСОБА_2 на підтримання доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість ухвали
суду в межах доводів апеляційної
скарги колегія суддів приходить до
висновку, що апеляційна скарга
підлягає до часткового задоволення.

Як установлено матеріалами справи,
11.04.2013р. державним виконавцем
Шевченківського ВДВС ЛМУЮ Тагієвим С.В.
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження з примусового
виконання виконавчого листа № 2/1328/834/12
виданого 27.03.2013 року на підставі
рішення Шевченківського районного
суду м. Львова у справі про стягнення з
ОСОБА_3 на користь ПАТ КБ «Приватбанк»
611,51 грн. судового збору і 120 грн. витрат
за інформаційно-технічне забезпечення
розгляду цивільної справи в суді.
Названою постановою попереджено
боржника про необхідність
добровільного виконання судового
рішення у строк до 19.04.2013 року та
роз'яснено, що у випадку невиконання
рішення суду в добровільному порядку,
рішення суду буде виконано примусово,
зі стягненням виконавчого збору та
витрат пов'язаних з провадженням
виконавчих дій (т.1 а.с.19).

21.05.2013 року державним виконавцем
винесено постанову про стягнення з
боржника виконавчого збору (т.1 а.с.4).

Цього ж дня державним виконавцем
винесено постанову про стягнення з
боржника витрат на проведення
виконавчих дій від 21.05.2013р. у
виконавчому провадженні №37496313(т.1
а.с.4зв)

Відповідно до ст. 28 Закону у разі
невиконання боржником рішення
майнового характеру у строк,
встановлений частиною другою статті 25
цього Закону для самостійного його
виконання, постановою державного
виконавця з боржника стягується
виконавчий збір у розмірі 10 відсотків
суми, що підлягає стягненню, або
вартості майна боржника, що підлягає
передачі стягувачу за виконавчим
документом. У разі невиконання
боржником у той самий строк рішення
немайнового характеру виконавчий збір
стягується в розмірі сорока
неоподатковуваних мінімумів доходів
громадян з боржника - фізичної особи і в
розмірі вісімдесяти неоподатковуваних
мінімумів доходів громадян з боржника -
юридичної особи. У зазначених розмірах
виконавчий збір стягується з боржника
також у разі повернення виконавчого
документа без виконання за письмовою
заявою стягувача та у разі
самостійного виконання боржником
рішення після початку його примусового
виконання, зокрема шляхом
перерахування коштів безпосередньо на
рахунок стягувача. Постанова про
стягнення виконавчого збору може бути
оскаржена в десятиденний строк у
порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 17 КАС України
юрисдикція адміністративних судів
поширюється на правовідносини, що
виникають у зв'язку з здійсненням
суб'єктом владних повноважень владних
управлінських функцій, а також у
зв'язку з публічним формуванням
суб'єкта владних повноважень шляхом
виборів або референдуму.

Юрисдикція адміністративних судів
поширюється на публічно-правові спори,
зокрема спори фізичних чи юридичних
осіб із суб'єктом владних повноважень
щодо оскарження його рішень
(нормативно-правових актів чи правових
актів індивідуальної дії), дій чи
бездіяльності.

Відповідно до п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 15 ЦПК
України суди розглядають у порядку
цивільного судочинства справи щодо
захисту порушених, невизнаних або
оспорюваних прав, свобод чи інтересів,
що виникають із цивільних, житлових,
земельних, сімейних, трудових відносин;
інших правовідносин, крім випадків,
коли розгляд таких справ проводиться
за правилами іншого судочинства.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про
державну виконавчу службу" державна
виконавча служба входить до системи
органів Міністерства юстиції України і
здійснює виконання рішень судів,
третейських судів та інших органів, а
також посадових осіб (далі - рішень)
відповідно до законів України.

Згідно роз'яснень, які містяться у п.7
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ «Про практику розгляду судами
скарг на рішення, дії або бездіяльність
державного виконавця чи іншої
посадової особи державної виконавчої
служби під час виконання судових
рішень у цивільних справах» № 6 від
07.02.2014р. відповідно до статей 28, 41, 89
Закону про виконавче провадження при
визначених умовах у разі невиконання
боржником рішення самостійно
державний виконавець виносить
постанови про стягнення виконавчого
збору, про накладення штрафу та про
стягнення витрат, пов'язаних із
організацією та проведенням
виконавчих дій.

За змістом пункту 7 частини другої
статті 17 Закону про виконавче
провадження постанови державного
виконавця про стягнення виконавчого
збору, витрат на проведення виконавчих
дій та накладення штрафу є окремими
виконавчими документами. У зв'язку із
цим справи щодо оскарження постанов
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій і накладенням штрафу,
прийнятих у виконавчих провадженнях
стосовно примусового виконання
судового рішення у цивільній справі,
належать до компетенції
адміністративних судів.

Крім того, Пленум Вищого
Адміністративного Суду України в п 6
Постанови № 3 від 13 грудня 2010 року "Про
практику застосування
адміністративними судами
законодавства у справах із приводу
оскарження рішень, дій чи
бездіяльності державної виконавчої
служби" роз'яснив, що судам необхідно
враховувати, що постанови державного
виконавця про стягнення виконавчого
збору та накладення штрафу належать до
певних видів відповідальності за
невиконання рішення у добровільному
порядку та порушення обов'язків, що
покладаються на осіб, які беруть участь
у виконавчому процесі. Виконавчий збір
- це санкція відповідальності
майнового характеру, що накладається
на боржника за невиконання рішення у
строк, встановлений для його
добровільного виконання. Для
застосування виконавчого збору
виконавець приймає постанову, яка, у
разі її невиконання самостійно,
виконується примусово в установленому
Законом порядку. Тому, слід
ураховувати, що юрисдикція
адміністративних судів поширюється на
справи з приводу оскарження постанов
державного виконавця про стягнення
виконавчого збору, витрат, пов'язаних з
організацією та проведенням
виконавчих дій і накладенням штрафу,
прийнятих у виконавчих провадженнях
щодо примусового виконання усіх
виконавчих документів незалежно від
того, яким органом, у тому числі судом
якої юрисдикції, вони видані, також і в
окремому виконавчому провадженні.

Враховуючи вищенаведене, розгляд
спорів про оскарження постанов
державного виконавця щодо стягнення
виконавчого збору, витрат на
проведення виконавчих дій належить до
юрисдикції адміністративних судів.

Оскільки предметом спору по даній
справі є постанови державного
виконавця з приводу стягнення з
боржника виконавчого збору та витрат
на проведення виконавчих дій то
розгляд зазначеного питання
підвідомчий адміністративним судам.

Так, згідно з ч. 1 ст. 310 ЦПК України
рішення суду підлягає скасуванню в
апеляційному порядку із закриттям
провадження у справі або залишенням
заяви без розгляду з підстав,
визначених статтями 205 і 207 цього
Кодексу.

Згідно з п.1 ст. 205 ЦПК України суд своєю
ухвалою закриває провадження у справі,
якщо справа не підлягає розгляду в
порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що у зв'язку із порушенням
процесуального закону оскаржувана
ухвала підлягає скасуванню з
постановленням нової ухвали, якою
провадження по справі слід закрити, з
підстав, передбачених п.1 ст. 205 ЦПК
України.

Керуючись ст.303, п.2 ч.1 ст.307, ст. 310, ст.315,
ст.317, ст.319 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 в інтересах
ОСОБА_3 - задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного
суду м. Львова від 11 грудня 2013 року про
відмову у задоволенні скарги ОСОБА_2,
про скасування постанови державного
виконавця Шевченківського відділу
державної виконавчої служби
Львівського міського управління
юстиції про стягнення з боржника
виконавчого збору та витрат на
проведення виконавчих дій - скасувати,
а провадження у вказаній справі
закрити.

Ухвала Апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, проте може бути
оскаржена до суду касаційної інстанції
- Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справа шляхом подання касаційної
скарги протягом 20 днів з дня набрання
законної сили ухвалою Апеляційного
суду.

Головуючий:
О.М.Ванівський

Судді:
М.Я.Богонюк

С.А.Шашкіна