Провадження : 22ц/790/5581/14
Головуючий 1-ї інстанції - Чередник В.Є.
Справа №640/5805/14-ц
Доповідач - Шевченко Н.Ф.
Категорія : договірне
12 серпня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
головуючого - Шевченко Н-.Ф.
суддів - Малінської
С.М., Пономаренко Ю.А.
при секретарі - Каменській
розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Київського районного суду м.
Харкова від 24 червня 2014 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи - ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ВРЕВ №2 ГУМВС України в м. Харкові, РЕГ
Луцького МРВ ДАІ УМВС України в
Волинській області про визнання
договору купівлі-продажу дійсним,
визнання права власності на
автомобіль, зобов'язання вчинити певні
дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

У квітні 2014 року ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання
договору купівлі-продажу дійсним,
визнання права власності на
автомобіль, зобов'язання вчинити певні
дії, посилаючись на те, що 15 грудня 2012
року між сторонами була досягнута усна
домовленість про передачу у власність
позивачу автомобілю FIAT DOBLO, 2001 року
випуску, номер шасі НОМЕР_2, державний
номер НОМЕР_1. Позивач у свою чергу
зобов'язалась сплатити відповідачу 7 000
доларів США.

03 квітня 2014 року між сторонами було
здійснено повний розрахунок, і того ж
дня вони звернулись до нотаріуса для
оформлення права власності, проте
виявилось, що на вказаний автомобіль
було накладено арешт у зв'язку із
невиконанням попереднім власником
своїх зобов'язань.

Відповідач ОСОБА_2 проти позову не
заперечував та пояснив, що він дійсно
уклав із позивачем усний договір
купівлі-продажу, підтверджений
письмовою розпискою про отримання ним
грошей. Право власності на себе він не
оформлював у зв'язку із тим, що придбав
його за довіреністю і далеко було їхати
до м. Луцька для його переоформлення
ДАІ.

Рішенням Київського районного суду м.
Харкова від 24 червня 2014 року у
задоволенні позову було відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким задовольнити позовні вимоги у
повному обсязі.

В обґрунтування доводів
апеляційної скарги апелянт
посилається на порушення судом норм
процесуального і матеріального права
та невідповідність висновків суду
обставинам справи.

Судова колегія, заслухавши
доповідь судді, пояснення учасників
процесу, дослідивши матеріали справи
та обговоривши наведені в скарзі
доводи, вважає, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
суд апеляційної інстанції відхиляє
апеляційну скаргу, якщо визнає, що суд
першої інстанції постановив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову суд першої
інстанції виходив з того, що позов
ОСОБА_1 є необґрунтованими.

Такий висновок суду першої
інстанції відповідає обставинам
справи, вимогам матеріального та
процесуального права.

Відповідно до ст. 220 ЦК України, у
разі недодержання вимоги закону про
нотаріальне посвідчення правочину
такий правочин є нікчемним.

Суд може визнати такий правочин
дійсним, якщо буде встановлено, що він
відповідав справжній волі особи, яка
його вчинила, а нотаріальному
посвідченню правочину перешкоджала
обставина, яка не залежала від її волі.

Згідно ст. 655 ЦК України за
договором купівлі-продажу одна сторона
(продавець) передає або зобов'язується
передати майно (товар) у власність
другій стороні (покупцеві), а покупець
приймає або зобов'язується прийняти
майно (товар) і сплатити за нього певну
грошову суму.

У разі недодержання сторонами
вимоги закону про нотаріальне
посвідчення договору такий договір є
нікчемний. Якщо сторони домовилися
щодо усіх істотних умов договору, що
підтверджується письмовими доказами, і
відбулося повне або часткове виконання
договору але одна із сторін ухилилася
від його нотаріального посвідчення,
суд може визнати такий договір дійсним
на підставі ст. 220 ЦК України.

Матеріали справи свідчать, що 03
квітня 2014 року ОСОБА_2, який діяв від
імені ОСОБА_3 на підставі нотаріально
посвідченої довіреності від 03.04.2008
року, видав на ім'я ОСОБА_1 нотаріально
посвідчену довіреність, якою
уповноважив останню бути
представником в державних та інших
підприємствах щодо користування,
експлуатації, передачі в оренду, обміну
та продажу транспортного засобу,
належного ОСОБА_3 автомобілю FIAT DOBLO, 2001
року випуску, номер шасі НОМЕР_2,
державний номер НОМЕР_1. (а.с.9).

Довіреність видана на строк дії
основної довіреності до 03 квітня 2018
року.

Відповідно до ст. 244 ЦК України
представництво може здійснюватися на
підставі довіреності. Довіреністю є
письмовий документ, що видається
однією особою іншій особі для
представництва перед третіми особами.

Відповідно до ст. 238, 244 ЦК України
довіреність не є правовим оформленням
переходу права власності.

До суду першої інстанції не було
представлено будь-яких доказів, які
свідчать про наявність того факту, що
між сторонами під час оформлення
довіреності склалися інші
правовідносини.

Передавши у такий спосіб
автомобіль ОСОБА_2, отримав від ОСОБА_1
грошові кошти, як за його продаж.

Згідно тимчасового
реєстраційного талону даний
автомобіль зареєстрований на ім'я
ОСОБА_2 (а.с.26).

Відповідно до п. 8 «Порядку
державної реєстрації (перереєстрації),
зняття з обліку автомобілів, автобусів,
а також самохідних машин,
сконструйованих на шасі автомобілів,
мотоциклів усіх типів, марок і моделей,
причепів, напівпричепів, мотоколясок,
інших прирівняних до них транспортних
засобів та мопедів», затвердженим
постановою Кабінету Міністрів України
№ 1388 від 01.09.1998 року, - перед відчуженням
транспортні засоби повинні бути зняті
з обліку в підрозділах
Державтоінспекції.

Дані вимоги постанови виконано
відповідачами не було.

Наведе свідчить, що спірний
автомобіль з обліку в органах ДАІ
знятий не був і залишається тимчасово
зареєстрованим за ОСОБА_2

Судова колегія зазначає, що видача
довіреності на транспортний засіб, без
укладення договору купівлі - продажу не
може вважатися правочином, що допускає
перехід права власності від однієї
особи до інших осіб.

Отримання коштів за вказаний
автомобіль ОСОБА_2О від ОСОБА_1 також не
підтверджує цього, оскільки така
передача грошових коштів не була
оформлена належним чином, як того
вимагає Закон.

За таких обставин судом першої
інстанції обґрунтовано встановлено, що
в установленому порядку договір
купівлі-продажу автомобіля марки FIAT
DOBLO, 2001 року випуску, номер шасі НОМЕР_2,
державний номер НОМЕР_1. не укладався.

Доказів щодо спростування
обставин, які встановлені судом першої
інстанції, матеріали справи не містять.
Не було таких доказів надано позивачем
ані суду першої, ані апеляційної
інстанції.

Таким чином, сторонами у справі не
було дотримано вимог діючого
законодавства щодо укладання договору
купівлі - продажу транспортних засобів,
суд першої інстанції дійшов вірного
висновку про відсутність підстав для
задоволення позову.

Суд ухвалив рішення з додержанням
норм матеріального і процесуального
права, а доводи апеляційної скарги не є
суттєвими.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 308, 313, 314, 315,
319, 324 ЦПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
відхилити .

Рішення Київського районного суду
м. Харкова від 24 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту її
проголошення та може бути оскаржена в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий -

Судді: