У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2014 рокум. Київ Колегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Іваненко Ю.Г., Горелкіної Н.А.,
Завгородньої І.М.,розглянувши у
попередньому судовому засіданні
цивільну справу за позовом товариства
з обмеженою відповідальністю «Соні
Україна» до ОСОБА_4, Державної служби
інтелектуальної власності України,
Міністерства доходів і зборів України
про визнання недійсними патентів на
промислові зразки, зобов'язання
вчинити певні дії, за касаційною
скаргою Міністерства доходів і зборів
України на рішення Солом'янського
районного суду м. Києва від 5 березня 2014
року та ухвалу апеляційного суду м.
Києва від 11 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2013 року ТОВ «Соні Україна»
звернулось до суду з даним позовом до
ОСОБА_4, Державної служби
інтелектуальної власності України,
Міністерства доходів і зборів України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
позивачу в липні 2013 року стало відомо,
що Державна служба інтелектуальної
власності України видала на ім`я ОСОБА_4
патенти на промислові зразки: патент
України НОМЕР_1 на промисловий зразок
«ІНФОРМАЦІЯ_1» від 11 березня 2013 року,
патент України НОМЕР_2 на промисловий
зразок «ІНФОРМАЦІЯ_1» від 11 березня 2013
року, патент України НОМЕР_3 на
промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_1» від 11
березня 2013 року, патент України НОМЕР_4
на промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_1»
від 10 квітня 2013 року.

Позивач вважає, що вищевказані патенти
не відповідають умовам
патентоспроможності по причині їх
невідповідності критерію новизни,
оскільки сукупність суттєвих ознак
промислових зразків «ІНФОРМАЦІЯ_1» за
патентами НОМЕР_1, НОМЕР_2, НОМЕР_3,
НОМЕР_4 стала загальнодоступною у світі
до дати подання ОСОБА_4 заявок на видачу
патентів, а тому ці промислові зразки
порушують законні права та інтереси
позивача.

Рішенням Солом'янського районного суду
м. Києва від 5 березня 2014 року, залишеним
без змін ухвалою апеляційного суду м.
Києва від 11 червня 2014 року, позов
задоволено частково.

Визнано недійсними патент України
НОМЕР_1 на промисловий зразок
«ІНФОРМАЦІЯ_1» від 11 березня 2013 року,
патент України НОМЕР_2 на промисловий
зразок «ІНФОРМАЦІЯ_1» від 11 березня 2013
року, патент України НОМЕР_3 на
промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_1» від 11
березня 2013 року, патент України НОМЕР_4
на промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_1»
від 10 квітня 2013 року.

Зобов'язано Державну службу
інтелектуальної власності України
внести до Державного реєстру патентів
України на промислові зразки відомості
про визнання недійсними патенту
України НОМЕР_1 на промисловий зразок
«ІНФОРМАЦІЯ_1» від 11 березня 2013 року,
патенту України НОМЕР_2 на промисловий
зразок «ІНФОРМАЦІЯ_1» від 11 березня 2013
року, патенту України НОМЕР_3 на
промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_1» від 11
березня 2013 року, патенту України НОМЕР_4
на промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_1»
від 10 квітня 2013 року та опублікувати
відомості про це в офіційному бюлетені
«Промислова власність».

Зобов'язано Міністерство доходів і
зборів України виключити об'єкт права
інтелектуальної власності за патентом
України НОМЕР_1 на промисловий зразок
«ІНФОРМАЦІЯ_1» від 11 березня 2013 року,
патент України НОМЕР_2 на промисловий
зразок «ІНФОРМАЦІЯ_1» від 11 березня 2013
року, патент України НОМЕР_3 на
промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_1» від 11
березня 2013 року, патент України НОМЕР_4
на промисловий зразок «ІНФОРМАЦІЯ_1»
від 10 квітня 2013 року з митного реєстру
об'єктів права інтелектуальної
власності.

В задоволенні інших позовних вимог
відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ТОВ «Соні
Україна» витрати на оплату судового
збору у розмірі 917 гривень 64 копійок.

У касаційній скарзі Міністерство
доходів і зборів України просить
скасувати ухвалені у справі судові
рішення в частині зобов'язання
Міністерства доходів і зборів України
виключити об'єкт права інтелектуальної
власності за патентами з митного
реєстру об'єктів права інтелектуальної
власності та ухвалити в цій частині
нове рішення про відмову у задоволенні
позову, посилаючись на порушення
судами норм процесуального та
неправильне застосування норм
матеріального права.

Заслухавши суддю-доповідача у справі,
перевіривши доводи касаційної скарги
та заперечень на неї, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що касаційна скарга
підлягає відхиленню з огляду на
наступне.

Згідно ч. 2 ст. 324 ЦПК України підставами
касаційного оскарження є неправильне
застосування судом норм матеріального
чи порушення норм процесуального
права.

Відповідно до ч. 1 ст. 335 ЦПК України під
час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Перевіривши доводи касаційної скарги
та заперечень на неї, дослідивши
матеріали справи, суд касаційної
інстанції дійшов до висновку про
відхилення касаційної скарги та
залишення без змін судових рішень,
оскільки вони законні та обґрунтовані.

Доводи касаційної скарги не дають
підстав для висновку про порушення
норм процесуального права, яке
призвело або могло призвести до
неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 ЦПК України суд
касаційної інстанції при попередньому
розгляді справи відхиляє касаційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
відсутні підстави для скасування
судового рішення.

Керуючись ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів Судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу Міністерства доходів
і зборів України відхилити.

Рішення Солом'янського районного суду
м. Києва від 5 березня 2014 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 11 червня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
Ю.Г.
Іваненко

Н.А. Горелкіна

І.М. Завгородня