Справа № 455/312/13-ц
Провадження № 2-о/455/1/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

08 серпня 2014 року

Старосамбірський

районний суд Львівської
області

у складі: головуючого - судді Лойзик
М.В.,

народних засідателів Плішка О.А.,
Сольчаник Л.Б.,

при секретарі Бобельській Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за заявою ОСОБА_1,
заінтересовані особи - орган опіки і
піклування Старосамбірської районної
державної адміністрації, Буківський
дитячий будинок-інтернат, про визнання
недієздатною, встановлення опіки та
призначення опікуна,

В С Т А Н О В И В:

28.02.2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду
із цією заявою посилаючись на те, що її
дочка ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, є інвалідом
першої групи з дитинства з приводу
психічного захворювання. Внаслідок
цього захворювання ОСОБА_2 нездатна
усвідомлювати значення своїх дій та
керувати ними, тому потребує опіки. Для
забезпечення захисту прав дочки
виникла потреба у визнанні її
недієздатною та призначенні опікуна.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву
підтримала, просила призначити її
опікуном недієздатної дочки.

Представники заінтересовних осіб в
судове засідання не з'явилися, але
подали заяви про слухання справи у їх
відсутності (а.с.15-16,38).

Суд, дослідивши докази, прийшов до
наступного:

Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України суд
може визнати фізичну особу
недієздатною, якщо вона внаслідок
хронічного, стійкого психічного
розладу нездатна усвідомлювати
значення своїх дій та керувати ними.

У відповідності з долученими до
справи документами (а.с.6) ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є інвалідом першої групи з
дитинства безтерміново, потребує
постійного стороннього догляду,
нагляду, допомоги.

Згідно довідки Буківського
будинку-інтернату №214 від 15.11.2012 року
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 з 28.08.2002 року
перебуває на повному державному
утриманні в будинку-інтернаті у
відповідності з наказом № 110 від 28.08.2002
року.

Актом судово-психіатричного
експерта № 300 від 23.05.2014 року
встановлено, що ОСОБА_2 в даний час
страждає стійким хронічним розладом
психічної діяльності у формі помірно
вираженої розумової відсталості в
ступені імбецильності. Наявні у ОСОБА_2
розлади в інтелектуально-мнестичній та
емоційно-вольовій сфері виражені та
позбавляють її можливості
усвідомлювати значення своїх дій та
керувати ними. Потребує опіки.

У суду не виникає сумніву в
істинності цього висновку, оскільки
він виконаний кваліфікованими
спеціалістами, відповідає матеріалам
справи.

Таким чином, сукупність досліджених
судом достовірних доказів, що
підтверджують факт наявності у ОСОБА_2
стійкого хронічного психічного
розладу, внаслідок якого вона не
усвідомлює значення своїх дій та не
може керувати ними, дає підстави
визнати її недієздатною.

Ст.60 ЦК України передбачений
обов'язок суду встановити опіку над
фізичною особою у разі визнання її
недієздатною і призначити опікуна.

У відповідності із свідоцтвом про
народження (а.с.4) батьками ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, є ОСОБА_3 та ОСОБА_1.

Статтею 154 СК України встановлено, що
батьки мають право на самозахист своєї
дитини, повнолітніх дочки та сина.
Батьки мають право звертатися до суду,
органів державної влади, органів
місцевого самоврядування та
громадських організацій за захистом
прав та інтересів дитини, а також
непрацездатних сина, дочки як їх
законні представники без спеціальних
на це повноважень.

Оскільки заявниця ОСОБА_1 згідна на
призначення її опікуном
непрацездатної дочки, заінтересовані
особи проти цього не заперечили, то
очевидно, що саме вона найефективніше
буде здійснювати опіку над цією
недієздатною.

На підставі викладеного та керуючись
ст.240,241 ЦПК України, ст.39,60 ЦК України,
суд

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити.

Визнати недієздатною ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

Встановити опіку над ОСОБА_2,
призначивши її опікуном матір - ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_2, проживаючу АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Львівської області
через Старосамбірський районний суд на
протязі 10 днів з часу його
проголошення.

Суддя

Народні засідателі