Справа № 2/325/136/2014
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е
М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2014 року.
смт. Приазовське

Приазовський районний суд
Запорізької області у складі:

головуючого судді
Діоба Г.О.,

при секретарі
Цукановій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду цивільну справу
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
треті особи: Степанівська Перша
сільська рада Приазовського району,
Приазовська районна державна
нотаріальна контора Запорізької
області, реєстраційна служба
Приазовського районного управління
юстиції Запорізької області,
комунальне підприємство
«Нерухомість-П», приватний нотаріус
Приазовського районного нотаріального
округу ОСОБА_4, відділ Держземагенства
у Приазовському районі Запорізької
області, про визначення частки у праві
спільної сумісної власності подружжя
та визнання права власності на майно в
порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_5 та ОСОБА_6 як представники
позивачів ОСОБА_1 і ОСОБА_2 відповідно
звернулись д о суду з позовом, в якому
просили визначити частку померлої
ОСОБА_7 в праві спільної сумісної
власності на житловий будинок з
господарськими будівлями та спорудами
АДРЕСА_1 Перша Приазовського району в
розмірі 1/2 частини та на земельну
ділянку загальною площею 0,25 га з
цільовим призначенням - для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1, кадастровий номер
:04:009:0028, також в розмірі 1/2 частини;
визнати за кожним із позивачів право
власності в порядку спадкування за
законом після смерті ОСОБА_7 на 1/4
частину житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами
АДРЕСА_1 Перша Приазовського району
Запорізької області та на 1/4 частину
земельної ділянки загальною площею 0,25
га з цільовим призначенням - для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель та споруд, яка розташована за
вищевказаною адресою, кадастровий
номер :04:009:0028.

Позов обґрунтований тим, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року померла мати
позивачів - ОСОБА_7. Позивачі як
спадкоємці першої черги за законом
прийняли спадщину після її смерті
шляхом звернення із заявами до
нотаріальної контори. Починаючи з 1967
року і по час смерті мати перебувала у
шлюбі з батьком позивачів - ОСОБА_8, і в
період шлюбу вони придбали житловий
будинок АДРЕСА_1 Перша Приазовського
району, а також земельну ділянку для
обслуговування вказаного будинку за
цією ж адресою, які були оформлені на
ОСОБА_8. Отже, оскільки вказане майно є
спільною сумісною власністю подружжя,
то спадкове майно після смерті матері
складається з ? частини житлового
будинку АДРЕСА_1 Перша Приазовського
району та ? частини земельної ділянки
загальною площею 0,2500 га з цільовим
призначенням для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд,
розташованих за адресою: АДРЕСА_1.
ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер ОСОБА_8. На
випадок смерті він склав заповіт, в
якому заповів все своє майно онуці -
ОСОБА_9. В нотаріальній конторі
позивачі отримали постанову про
відмову в оформленні спадщини через
відсутність правовстановлюючих
документів про право власності ОСОБА_7
на спадкове майно, адже будинок і
земельна ділянка оформлені на ОСОБА_8, і
частка ОСОБА_7 у спільному майні
подружжя не визначалась. У зв'язку з цим
позивачі просили суд визначити частку
померлої ОСОБА_7 у спільній сумісній
власності по ? частині житлового
будинку і земельної ділянки, і
відповідно визнати за ними право
власності в порядку спадкування на
житловий будинок і земельну ділянку по
? частині кожному.

Особи, які беруть участь у справі,
в судове засідання 25.09.2014 року не
з'явились.

Позивачі, відповідачка,
представники КП «Нерухомість-П»,
реєстраційної служби Приазовського
районного управління юстиції та
приватний нотаріус ОСОБА_4 про причини
неявки суду не повідомили.

Представники Степанівської
Першої сільської ради, відділу
Держземагенства в Приазовському
районі, Приазовської районної
державної нотаріальної контори в
судове засідання не з'явились, надали
суду заяви про розгляд справи за їх
відсутності.

Представник позивачів ОСОБА_10,
представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5,
представник позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_6 в
судове засідання не з'явились, надали
заяви про розгляд справи за їх
відсутності та за відсутності
позивачів, в яких зазначили, що на
позовних вимогах наполягають і просять
їх задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_11 в
судове засідання не з'явився, надав до
суду заяву про розгляд справи за його
відсутності та за відсутності
відповідачки ОСОБА_3, в якій вказав, що
наполягає на викладеній в запереченнях
проти позову позиції, відповідно до
якої просить відмовити в задоволені
позову з тих підстав, що позивачами
невірно обрано спосіб захисту
порушеного права, оскільки визначення
частки померлої у спільному сумісному
майні не передбачено чинним
законодавством. Також, згідно
свідоцтва про право особистої
власності на житловий будинок, воно
було видано не громадянину, а
колгоспному двору, головою якого був
ОСОБА_8 Померла ОСОБА_7 не працювала в
колгоспі, не була членом колгоспного
двору, а отже не мала права на виділ
частки із спільної сумісної власності.
Крім того, свідоцтво про право
власності на земельну ділянку, про
поділ якої просять позивачі, було
зареєстровано 15.11.2013 року, тобто право
власності на неї виникло вже після
смерті ОСОБА_7 і не може входити до
спадкового майна, що залишилось після
смерті останньої. Державний акт на
землю від 15.09.1994 року не може прийматися
до уваги, так як втратив чинність. Більш
того, земельна ділянка була отримана
ОСОБА_8 шляхом безоплатної
приватизації, а отже згідно чинного
законодавства не є об'єктом спільної
сумісної власності подружжя. Також,
позивачами невірно розраховані частки
у спадщині, оскільки після смерті
ОСОБА_7 ще одним спадкоємцем першої
черги за законом був її чоловік ОСОБА_8,
який прийняв спадщину шляхом
постійного проживання з ОСОБА_7 в
будинку АДРЕСА_1 Перша Приазовського
району, тому частки мають становити не
по ? частині, як просять позивачі, а по 1/6
частині.

Дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про те, що позовні
вимоги підлягають частковому
задоволенню.

На підставі ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

В розумінні ст. 6 Європейської
конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, рішення суду
має бути справедливим.

Судом встановлено, що відповідно до
свідоцтв про народження (а.с. 26, 27)
позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є синами
ОСОБА_7, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 року
(а.с. 20) та ОСОБА_8, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3 року (а.с. 124).

Починаючи з 21.10.1967 року і до часу смерті
ОСОБА_7 перебувала у шлюбі з ОСОБА_8, що
підтверджено витягом з Державного
реєстру актів цивільного стану
громадян про шлюб від 13.05.2014 року (а.с. 51).

Згідно довідок Степанівської Першої
сільської ради № 447 та № 448 від 05.05.2014
року, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 постійно по день
смерті мешкали разом за адресою:
Приазовський район, АДРЕСА_1

На підставі ст. 1261 ЦК України після
смерті ОСОБА_7 спадкоємцями першої
черги за законом є позивачі ОСОБА_1 та
ОСОБА_2, які прийняли спадщину шляхом
звернення із заявами до державної
нотаріальної контори (а.с. 148, 149). Крім
них спадкоємцем першої черги за
законом після смерті ОСОБА_7 був ОСОБА_8,
який на момент смерті постійно
проживав разом з ОСОБА_7, а тому в силу ч.
3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що
прийняв спадщину.

Згідно матеріалів спадкової справи,
спадкоємцем після смерті ОСОБА_8 є його
онука ОСОБА_3 (відповідач у справі), на
користь якої він заповів все своє
майно, і яка прийняла спадщину у
встановленому законом порядку (а.с. 121,
127).

Згідно свідоцтва про право особистої
власності на житловий будинок,
виданого 09.08.1990 року виконкомом
Приазовської районної ради народних
депутатів, житловий будинок АДРЕСА_2
Перша Приазовського району дійсно
належить колгоспному двору, головою
якого був ОСОБА_8 У цьому ж свідоцтві
вчинено реєстраційний напис і вказано,
що бюро технічної інвентаризації
зареєстровано право власності саме за
колгоспним двором, головою якого був
ОСОБА_8 (а.с. 50).

Рішенням Степанівської Першої
сільської ради № 37 від 20.08.2013 року було
змінено нумерацію будинку АДРЕСА_3 (а.с.
31).

Таким чином, суд виходить з того, що
житловий будинок надавався саме
колгоспному двору, головою якого був
ОСОБА_8, його членом сім'ї (дружиною)
була ОСОБА_7, яка весь час була
зареєстрована в будинку і постійно
проживала в ньому до дня смерті. Суд не
приймає до уваги лист Степанівської
Першої сільської ради від 30.05.2014 року
(а.с. 100), про те, що віднесення житлового
будинку АДРЕСА_1 Перша до колгоспного
двору є помилковим, оскільки суд надає
перевагу правовстановлюючому
документу, який є чинним і недійсним не
визнавався. Докази про те, що у
свідоцтві про право особистої
власності на будинок було допущено
якісь помилки стосовно зазначення
суб'єкта права власності, суду не
надавались, рішення уповноваженого
органу з приводу внесення будь-яких
змін або виправлень до
правовстановлюючого документа не
приймались.

Згідно ст.ст. 120-126 ЦК УРСР, ст.ст. 22, 24
КпШС України, чинних на момент набуття
права власності на будинок, подружжя
голови колгоспного двору, майно якого
набувалось в період шлюбу, не
позбавлялась права спільної сумісної
власності на таке майно, а відповідно і
на його поділ.

Відповідно до ст. 28 КпШС України, у разі
поділу майна, яке є спільною сумісною
власністю подружжя, їх частки
визнаються рівними.

Отже, на переконання суду, до
спадкового майна після смерті ОСОБА_7
входить ? частина житлового будинку
АДРЕСА_1 Перша Приазовського району
Запорізької області, яка за життя
належала спадкодавцю на праві спільної
сумісної власності з ОСОБА_8

Крім того, у 1994 році ОСОБА_8 отримав у
власність земельну ділянку для ведення
особистого підсобного господарства,
площею 0,52 га, за адресою: АДРЕСА_1, що
підтверджується державним актом на
право приватної власності на землю від
15.09.1994 року серії ЗП № (а.с. 54).

В силу ст.ст. 22, 24, 28 КпШС України, на
момент набуття у власність вказаної
земельної ділянки вона була спільною
сумісною власністю ОСОБА_8 і ОСОБА_7 як
подружжя.

Згідно рішення Степанівської Першої
сільської ради Приазовського району
Запорізької області № 15 від 15.08.2013 року
(а.с. 49), з метою приведення державного
акту на право приватної власності на
землю ЗП № від 15.09.1994 року у
відповідності до чинного
законодавства, вирішено ввести
поправку в цільове призначення
земельної ділянки з послідуючою
видачею правовстановлюючих документів
на земельну ділянку площею 0,5200 га, з
яких: 0,2500 га - для обслуговування
житлового будинку та прилеглих
господарських будівель та споруд; 0,2700
га - для ведення особистого селянського
господарства в АДРЕСА_1

При цьому, вказаним рішенням органу
місцевого самоврядування право
власності ОСОБА_8 на землю не
припинялось, так само як і не
вирішувалось питання про надання йому
нових земельних ділянок у власність, а
стосувалось виключно зміни цільового
призначення вже існуючої земельної
ділянки у відповідності до чинного
законодавства, і переоформленням у
зв'язку з цим правовстановлюючих
документів.

На підставі вказаного рішення ОСОБА_8
отримав два свідоцтва про право
власності на нерухоме майно від 15.11.2013
року (а.с. 143, 144), а саме на земельні
ділянки за адресою: АДРЕСА_1, площею 0,25
га для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка),
кадастровий номер :04:009:0028, та
площею 0,27 га для ведення особистого
селянського господарства, кадастровий
номер :04:009:0029.

Отже, наведеними фактичними даними
підтверджено, що земельна ділянка за
адресою: АДРЕСА_1, загальна площа якої
складала 0,52 га, була отримана ОСОБА_8 у
1994 році у власність в період шлюбу з
ОСОБА_7, а тому була спільною сумісною
власністю подружжя. В подальшому
рішенням сільської ради без припинення
права власності ОСОБА_8 було лише
змінено цільове призначення цієї
земельної ділянки, у зв'язку з чим вона
була поділена на дві частини, і
відповідно були переоформлені
правовстановлюючі документи, що на
переконання суду не впливає на
правовий режим спільної сумісної
власності.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що земельна ділянка площею 0,25 га для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка),
кадастровий номер :04:009:0028 має
входити до складу спадкового майна
після смерті ОСОБА_7

Суд відхиляє доводи відповідача про те,
що право власності на спірну земельну
ділянку виникло у ОСОБА_8 вже після
смерті ОСОБА_7, оскільки насправді воно
виникло ще у 1994 році на підставі
державного акта на право приватної
власності на землю від 15.09.1994 року, і в
подальшому було переоформлене, але не
припинялось. Також суд не погоджується
з доводами відповідача про те, що
земельна ділянка як об'єкт безоплатної
приватизації не є об'єктом спільної
сумісної власності подружжя, оскільки
приватизація земельної ділянки
відбулась ще у 1994 році, а положення ч. 5
ст. 57 СК України набули чинності 13.06.2012
року.

Таким чином, суд знаходить позовні
вимоги про визначення часток померлої
ОСОБА_7 у праві спільної сумісної
власності обґрунтованими і такими, що
підлягають задоволенню. Суд вважає
необхідним розглядати такі вимоги в
порядку позовного провадження,
оскільки вони мають майновий характер,
обумовлюються наявністю спору про
право та зі змісту ст. 357 ЦК України
вбачається, що під терміном "визначення
часток" законодавець розуміє
визначення (встановлення) розміру
частки співвласника у спільному
сумісному майні.

В частині позовних вимог про визнання
права власності на спадкове майно, суд
дійшов висновку про необхідність їх
частково задоволення, оскільки після
смерті ОСОБА_7 спадщина, окрім
позивачів, була прийнята також і її
чоловіком ОСОБА_8 Враховуючи цю
обставину частка кожного позивача в
спірному спадковому майні складає не
1/4, а 1/6 частину (1/2 : 3).

Керуючись ст. ст. 10, 11, 14, 57-60, 209, 212-215, 218
ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті
особи: Степанівська Перша сільська
рада Приазовського району, Приазовська
районна державна нотаріальна контора
Запорізької області, реєстраційна
служба Приазовського районного
управління юстиції Запорізької
області, комунальне підприємство
«Нерухомість-П», приватний нотаріус
Приазовського районного нотаріального
округу ОСОБА_4, відділ Держземагенства
у Приазовському районі Запорізької
області, про визначення частки у праві
спільної сумісної власності подружжя
та визнання права власності на майно в
порядку спадкування за законом
задовольнити частково.

Визначити, що частка померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_7 в праві спільної
сумісної власності на житловий будинок
з господарськими будівлями та
спорудами АДРЕСА_1 Перша Приазовського
району Запорізької області становила
1/2 (одну другу) частину.

Визначити, що частка померлої
ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_7 в праві спільної
сумісної власності на земельну ділянку
площею 0,25 га з цільовим призначенням
для будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка),
кадастровий номер :04:009:0028, яка
розташованана за адресою: АДРЕСА_1,
становила 1/2 (одну другу) частину.

В порядку спадкування за законом
після смерті ОСОБА_7 визнати за ОСОБА_1
право власності на 1/6 (одну шосту)
частину житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами
АДРЕСА_1 Перша Приазовського району
Запорізької області.

В порядку спадкування за законом
після смерті ОСОБА_7 визнати за ОСОБА_2
право власності на 1/6 (одну шосту)
частину житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами
АДРЕСА_1 Перша Приазовського району
Запорізької області.

В порядку спадкування за законом
після смерті ОСОБА_7 визнати за ОСОБА_1
право власності на 1/6 (одну шосту)
частину земельної ділянки площею 0,25 га
з цільовим призначенням для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд (присадибна ділянка),
кадастровий номер :04:009:0028, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1.

В порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_7 визнати за ОСОБА_2 право
власності на 1/6 (одну шосту) частину
земельної ділянки площею 0,25 га з
цільовим призначенням для будівництва
і обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд
(присадибна ділянка), кадастровий номер
:04:009:0028, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_1.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Запорізької області
через Приазовський районний суд шляхом
подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом 10 днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Г.О.
Діоба