АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Номер провадження 22-ц/786/2586/14
Головуючий у 1-й інстанції Материнко М.
Доповідач Чічіль В. А.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 вересня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Полтавської області у складі:

Головуючого: судді Чічіля В.А.,

Суддів: Мартєва С.Ю., Хіль Л.М.,

за участю секретаря: Самойлової М.Д.,
Гнатюк О.С.,

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Полтаві цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 22 травня 2014 року у справі за
позовом публічного акціонерного
товариства комерційний банк
"ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним
договором,-

в с т а н о в и л а :

У липні 2013 року ПАТ КБ «ПриватБанк»
звернулось до суду з позовом, у якому
зазначало, що відповідно до укладеного
договору №б/н від 24 жовтня 2005 року
ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 8 000,00
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом у розмірі 36,0% річних на суму
залишку заборгованості за кредитним
договором з кінцевим терміном
повернення, що відповідає строку дії
картки.

Позичальник належним чином не виконав
взятих на себе зобов'язань та станом
на 31 травня 2013 року має
заборгованість за тілом кредиту у сумі
9 385,62 грн., заборгованість по процентам
у сумі 23 491,09 грн., крім того банком
нараховано штраф (фіксована частина) у
сумі 500,00 грн. та штраф (процентна
складова) у сумі 1 643,84 грн.

Просило стягнути з ОСОБА_1
заборгованість за вищевказаним
кредитним договором на загальну суму 35
020,55 грн. та судові витрати.

Рішенням Октябрського районного суду
м. Полтави від 22 травня 2014 року позов
задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1
на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
№б/н від 24 жовтня 2005 року у розмірі
17 000,32 грн., яка складається з: 15,08
грн. - заборгованість за кредитом, 15 599,51
грн. - заборгованість по відсоткам за
користування кредитом, 500,00 грн. - штраф
(фіксована частина), 785,73 грн. - штраф
(процентна складова).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ
«ПриватБанк» 229,00 грн. судового збору.

В апеляційному порядку рішення
місцевого суду оскаржено ОСОБА_1,
посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи та
порушення і неправильне застосування
судом норм матеріального та
процесуального права, у апеляційній
скарзі вказує про сплив позовної
давності до вимог банку, крім того
зазначає, що місцевим судом не
встановлено, на яку суму
заборгованості були нараховані
відсотки. Просить зазначене рішення
суду першої інстанції скасувати, та
ухвалити нове рішення про відмову у
задоволенні позову.

Перевіривши законність і
обґрунтованість рішення місцевого
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
приходить до висновку, що скаргу слід
задовольнити.

За змістом п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України,
підставами для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміни рішення є, зокрема,
порушення або неправильне
застосування норм матеріального та
процесуального права.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти. До
відносин за кредитним договором
застосовуються положення параграфа 1
цієї глави, якщо інше не встановлено
цим параграфом і не випливає із суті
кредитного договору.

Як убачається з матеріалів справи та
вірно встановлено місцевим судом, що 24
жовтня 2005 року між ВАТ КБ «ПриватБанк»
(правонаступник - ПАТ КБ «ПриватБанк»)
та ОСОБА_1 було укладено кредитний
договір №б/н з встановлення кредитного
ліміту на платіжну картку у розмірі 8
000,00 грн. та сплатою 36,0% річних на
залишок заборгованості за кредитом з
кінцевим терміном повернення, що
відповідає строку дії картки.

Звертаючись до суду з позовом про
стягнення заборгованості, банк
обґрунтовував свої вимоги тим, що за
кредитним договором №б/н від 24 жовтня
2005 року станом на 31 травня 2013 року
рахується заборгованість, яка
складається з: заборгованості за тілом
кредиту у сумі 9 385,62 грн., за процентами -
23 491,09 грн., крім того банком нараховано
штраф (фіксована частина) у сумі 500,00
грн. та штраф (процентна складова) у
сумі 1 643,84 грн.

У свою чергу, з матеріалів справи
вбачається, що заочним рішення
Октябрського районного суду м. Полтави
від 7 листопада 2011 року, що набрало
законної сили, стягнуто з ОСОБА_1 на
користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
заборгованість за цим же кредитним
договором на загальну суму 18 520,23 грн., з
яких: 9 370,54 грн. заборгованість за
кредитом, 7 791,58 грн. заборгованість по
відсоткам, 500,00 грн. штраф (фіксована
частина) та 858,11 грн. штраф
(процентна складова).

Задовольняючи позов частково, місцевий
суд виходив з того, що відповідач не
виконує взяті на себе зобов'язання за
кредитним договором та має
заборгованість по поверненню кредиту
та сплати відсотків за користування
кредитними коштами, які підлягають
стягненню за вирахуванням
заборгованості, що була стягнута за
заочним рішенням суду від 7 листопада
2011 року.

Колегія суддів не може погодитись з
такими висновками місцевого суду,
оскільки вони не відповідають
обставинам справи та нормам
матеріального права.

Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та у порядку, що
встановлені договором.

У силу положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК
України зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та у встановлений у
зобов'язанні строк (термін) його
виконання.

Порушенням зобов'язання, з огляду на
зміст ст. 610 ЦК України, є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до п. 3.1.1 Правил
користування платіжною карткою, які
разом з заявою ОСОБА_1 про отримання
кредитної картки, складають договір
про надання банківських послуг, строк
дії картки вказаний на лицевій стороні
картки (місяць, рік), при цьому, картка
дійсна до останнього календарного дня
вказаного місяця.

Місцевим судом залишилось не
з'ясованим строк, на який було видано
кредитну картку.

За наданою банком інформацією по
картці, строк дії кредитної картки
встановлювався на 5 років до листопада
2010 року (а.с. 113).

Між тим, як убачається з матеріалів
справи, що заочним рішенням
Октябрського районного суду м. Полтави
від 7 листопада 2011 року, що набрало
законної сили, стягнуто з ОСОБА_1 на
користь ПАТ КБ «ПриватБанк»
заборгованість за цим же кредитним
договором станом на 17 грудня 2010 року на
загальну суму 18 520,23 грн., з яких,
заборгованість по тілу кредиту складає
9 370,54 грн.

Тоді як, за наданим банком розрахунком
заборгованості (а.с. 7), станом
на 30 листопада 2010 року, що залишилась
незмінною й станом на 30 грудня 2010 року,
заборгованість по тілу кредиту
становила 9 385,62 грн.

На запит апеляційного суду до ПАТ КБ
«ПриватБанк» щодо надання пояснень,
яким чином виникла заборгованість по
кредитному договору після закінчення
строку дії картки (листопад 2010 року) та
після ухвалення судом рішення про
стягнення заборгованості по кредиту,
яка мала місце станом на 17 грудень 2010
року (а.с. 111), банк усунути розбіжності
щодо цих обставин не вважав за
потрібне.

З урахуванням цього, колегія суддів
дійшла висновку, що 15,08 грн.
заборгованості по тілу кредиту
нараховано банком після закінчення
строку дії картки, яка не
перевипускалась, та після стягнення
заборгованості за судовим рішенням.

У свою чергу, банк після закінчення
строку дії договору у листопаді 2010 року
(строку, на який видавалась кредитна
картка) до дня звернення до суду з цим
позовом у липні 2013 року, продовжував
нарахування відсотків по кредиту та
обрахування неустойки (штрафів), попри
те, що заочним рішення Октябрського
районного суду м. Полтави
від 7 листопада 2011 року з ОСОБА_1 на
користь ПАТ КБ «ПриватБанк» вже була
стягнута заборгованість станом на 17
грудень 2010 року по кредиту, відсотки та
неустойку у вигляді штрафу (фіксована
частина) та штрафу (процентна складова),

Між тим, у пункті 17 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ від 30 березня 2012 року №5 «Про
практику застосування судами
законодавства при вирішенні спорів, що
виникають із кредитних правовідносин»
роз'яснено, що зобов'язання
припиняється з підстав, передбачених
договором або законом (частина перша
статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема,
зазначені у статтях 599- 601, 604- 609 ЦК.

Наявність судового рішення про
задоволення вимог кредитора, яке не
виконано боржником, не припиняє
правовідносин сторін кредитного
договору, не звільняє останнього від
відповідальності за невиконання
грошового зобов'язання та не позбавляє
кредитора права на отримання сум,
передбачених частиною другою статті 625
ЦК, оскільки зобов'язання залишається
невиконаним належним чином відповідно
до вимог статей 526, 599 ЦК.

Таким чином, за наявності судового
рішення про стягнення заборгованості
після закінчення строку кредитного
договору, у ПАТ КБ «ПриватБанк»
відсутні правові підстави для
нарахування відсотків за користування
кредитними коштами, та, у такому
випадку, банк не позбавляється права
звернутися до суду для відшкодування
сум, передбачених ч. 2 ст.
625 ЦК України.

Повторне нарахування неустойки за ті ж
самі порушення зобов'язань за
кредитним договором, що були стягнуті
за заочним рішення Октябрського
районного суду м. Полтави від 7
листопада 2011 року також не ґрунтується
на законі.

За таких обставин, колегія суддів
вважає, що рішення місцевого суду
постановлено з порушенням норм
матеріального та процесуально права,
не може бути залишено у силі, а тому
підлягає скасуванню, з ухваленням
нового рішення, яким у задоволенні
позову слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст. ст. 303, 304, 307 ч. 1 п. 2, 309 ч. 4, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

в и р і ш и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Октябрського районного суду м.
Полтави від 22 травня 2014 року скасувати,
ухвалити нове рішення, яким у
задоволенні позовних вимог публічного
акціонерного товариства комерційний
банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення та може бути
оскаржено протягом двадцяти днів
шляхом подачі касаційної скарги
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий у справі:
В.А. Чічіль

Судді:
С.Ю. Мартєв

Л.М. Хіль

З оригіналом згідно:

суддя

В.А. Чічіль