Номер провадження: 22-ц/785/6624/14
Головуючий у першій інстанції Бобуйок
Доповідач Цюра Т. В.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.07.2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Погорєлової С.О., Сєвєрової Є.С.,

при секретарі: Колмакові В.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
апеляційного суду Одеської області
апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на
рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 02 червня 2014 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє в інтересах
неповнолітньої доньки ОСОБА_6 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації
шлюбу та визнання права спільної
сумісної власності, та за позовом
третьої особи із самостійними вимогами
на предмет спору - ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє в інтересах
неповнолітньої доньки ОСОБА_6 про
стягнення боргу,-

В С Т А Н О В И Л А :

В лютому 2013 року ОСОБА_2 звернулась до
Малиновського районного суду м. Одеси з
названим позовом, в якому просила суд
встановити факт проживання ОСОБА_7 та
ОСОБА_2 однією сім'єю як чоловіка та
жінки без реєстрації шлюбу з 19 квітня
2009 року по день смерті ОСОБА_7, а саме
ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за нею право
власності на ? частину квартири
АДРЕСА_1, як її частку в спільній
сумісній власності.

В вересні 2013 року до Малиновського
районного суду м. Одеси надійшла заява
від ОСОБА_3 про залучення його до участі
у розгляді справи у якості третьої
особи, що заявляє самостійні вимоги на
предмет спору до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5,
яка діє в інтересах неповнолітньої
доньки ОСОБА_6 про стягнення боргу.

Ухвалою Малиновського районного суду
м. Одеси від 02 вересня 2013 року заява
ОСОБА_3 про залучення його до участі у
розгляді справи у якості третьої особи,
що заявляє самостійні вимоги на
предмет спору задоволена та прийнято
до спільного розгляду позов ОСОБА_3.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 02 червня 2014 року у
задоволені позовних вимог ОСОБА_2 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє в інтересах
неповнолітньої доньки ОСОБА_6 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації
шлюбу та визнання права спільної
сумісної власності - відмовлено у
повному обсязі.

У задоволені позову третьої особи із
самостійними вимогами на предмет -
ОСОБА_3 до ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка
діє в інтересах неповнолітньої доньки
ОСОБА_6 про стягнення боргу власності -
відмовлено у повному обсязі.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, ОСОБА_2 подала до суду апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати вищезазначене рішення та
постановити нове рішення , яким
задовольнити її позовні вимоги у
повному обсязі.

В свою чергу, не погодившись з вказаним
рішенням суду, ОСОБА_3 подав до суду
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просить
скасувати вищезазначене рішення та
постановити нове рішення , яким
задовольнити його позовні вимоги у
повному обсязі.

Заслухавши пояснення, перевіривши
законність і обґрунтованість
оскаржуваного рішення суду в межах
доводів апеляційних скарг та заявлених
вимог, колегія суддів дійшла висновку,
що апеляційні скарги слід відхилити,
виходячи з наступних підстав.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення суду
повинно бути законним та
обґрунтованим.

Відповідно ст. 308 ЦПК України не може
бути скасоване правильне по суті і
справедливе рішення суду з одних лише
формальних міркувань.

Так, судом першої інстанції було вірно
встановлено, що 28 квітня 2006 року між
ОСОБА_5 був зареєстрований шлюб з
ОСОБА_7, про що був зроблений
відповідний актовий запис у Книзі
реєстрації шлюбів № 80 від 06 квітня 2006
року, вказаний шлюб розірваний 10 грудня
2008 року, про що зроблений запис в Книзі
реєстрації за № 516 від 10 грудня 2008 року
та видано свідоцтво про розірвання
шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 загинув, що
підтверджується Свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_1, виданим Відділом
державної реєстрації актів цивільного
стану у місті Одесі Одеського міського
управління юстиції 27 вересня 2012 року.

При житті, ОСОБА_7 була отримана у
спадок квартира, яка розташована за
адресою: АДРЕСА_2. В подальшому ця
квартира була ним продана 15.12.2010 р., а
вже 16.12.2010 року ним було укладено з ТОВ
«ПОЛІМЕР-ГРАНІТ» договір
купівлі-продажу майнових прав №А4-14 на
спірну квартиру, що знаходиться за
будівельною адресою: Одеська область,
Овідіопольський район, Авангардівська
селищна рада, АДРЕСА_1. Загальна сума
договору укладеного між ТОВ
«ПОЛІМЕР-ГРАНІТ» та ОСОБА_7 становить 309
376,00 грн., борг ОСОБА_7 по договору станом
на 28.07.2011 року (дата введення будинку в
експлуатацію) та за курсом долару США
на вищезазначену дату становить 35 800,00
грн., ніякого переоформлення або
внесення змін до вищезазначеного
договору не відбувалось.

Між ТОВ «ПОЛІМЕР-ГРАНІТ» та ОСОБА_2
ніяких угод не укладалось.

За положеннями ч.ч. 1, 2 ст. 21 СК України
шлюбом є сімейний союз жінки та
чоловіка, зареєстрований у державному
органі реєстрації актів цивільного
стану. Проживання однією сім'єю жінки
та чоловіка без шлюбу не є підставою
для виникнення у них прав та обов'язків
подружжя.

За приписами ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю
складають особи, які спільно
проживають, пов'язані спільним побутом,
мають взаємні права та обов'язки, що є
ознаками сім`ї.

Відповідно до ч.1 ст.74 СК України якщо
жінка та чоловік проживають
однією сім;єю , але не перебувають у
шлюбі між собою або у будь- якому
іншому шлюбі, майно, набуте ними за час
спільного проживання, належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено письмовим
договором між ними.

У пункті 20 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 21 грудня
2007року № 11 « Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного
майна подружжя» роз»яснено, що під час
застосування ст.74 СК України, що
регулює поділ майна осіб, які
проживають у фактичних шлюбних
відносинах, судам необхідно
враховувати, що правило зазначеної
норми поширюється на випадки,
коли чоловік та жінка не перебувають
у будь-якому іншому шлюбі і між ними
склалися усталеві відносини, що
притаманні подружжю.

Тобто положеннями вказаних норм
передбачено, що для визначення та
встановлення, що майно є спільною
сумісною власністю подружжя необхідні
умови - проживання однією сім`єю,
спільне проживання, яке пов'язано
спільним побутом, із взаємними правами
та обов'язками, що і є ознаками сім`ї.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі. Особа, яка
бере участь у справі, розпоряджається
своїми правами на власний розсуд.

Відповідно до положень ст. 60 ЦПК
України кожна сторона повинна довести
ті обставини, на які вона посилається,
як на підтвердження своїх вимог і
заперечень. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі ч. 1 ст. 59 ЦПК України
належними є докази, що містять
інформацію щодо предмета доказування.

Таким чином, оцінюючи належність,
допустимість і достовірність кожного
доказу окремо, а також достатність і
взаємний зв'язок доказів у їх
сукупності, суд першої інстанції
дійшов вірного висновку, що обставини,
на які посилається позивач ОСОБА_2 не
знайшли свого підтвердження в судовому
засіданні, позивачем не надано
будь-яких доказів того, що на час
укладення зазначеної угоди вона
спільно проживала з ОСОБА_7 однією
сім'єю, а саме: вели спільне
господарство, мали сумісний бюджет,
були пов'язані побутом та що це майно є
спільним.

Крім того, враховуючи розбіжності в
даті написання наданої ОСОБА_2
розписки про взяття грошових коштів на
придбання квартири, за адресою:
АДРЕСА_1, яка датована червнем 2011 року
та дату укладення договору
купівлі-продажу майнових прав на
квартиру від 16.12.2010 року, а також, те, що
поштова адреса квартири АДРЕСА_1 була
присвоєна значно пізніше ніж датована
розписка, тобто, на момент складання
розписок була будівельна адреса
квартири відповідно договору №А4-14 на
право отримання майнових прав на
квартиру, що знаходиться за
будівельною адресою: Одеська область,
Овідіопольський район, Авангардівська
селищна рада, АДРЕСА_1, суд першої
інстанції правомірно відмовив у
вимогах ОСОБА_3 в зв'язку з їх
недоведеністю.

Такі висновки суду відповідають
встановленим обставинам справи, до
яких суд дійшов з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Рішення суду є законним і
обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги не
обґрунтовані, тому, висновків суду не
спростовують.

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст.
307, 308, 314, 315, 317, 319 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - відхилити.

Рішення Малиновського районного суду
м. Одеси від 02 червня 2014 року по
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє в інтересах
неповнолітньої доньки ОСОБА_6 про
встановлення факту проживання однією
сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації
шлюбу та визнання права спільної
сумісної власності, та за позовом
третьої особи із самостійними вимогами
на предмет спору - ОСОБА_3 до ОСОБА_2,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, яка діє в інтересах
неповнолітньої доньки ОСОБА_6 про
стягнення боргу - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
шляхом подання касаційної скарги до
касаційної інстанції протягом
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили.

Головуючий
Т.В. Цюра

Судді:
С.О. Погорєлова

Є.С. Сєвєрова