РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2014 року Київський районний
суд м. Харкова в складі:

головуючого судді
Зуб Г.А.,

за участю секретаря
Левченко І.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод у користуванні
надвірними спорудами, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до Київського
районного суду м. Харкова з позовною
заявою, в якій просить усунути
перешкоди у користуванні погребом літ.
Ж у домоволодінні по АДРЕСА_1,
зобов'язав відповідача звільнити
вказану споруду та зобов'язати
відповідача не чинити перешкоди
позивачу у користуванні земельною
ділянкою, а також надвірними будівлями:
сараями літ. В та Д, душем літ. М, а також
малоцінною вбиральнею літ. Н та
вигрібною ямою, що знаходиться на
земельній ділянці позивачки. В
обґрунтування своїх вимог посилається
на наступне. Сторони є співвласниками
домоволодіння по АДРЕСА_1, кожному
належить по ? частині вказаного
домоволодіння. Рішенням Київського
районного суду м. Харкова від 28.10.2011
року між сторонами було проведено
розподіл домоволодіння та земельної
ділянки по АДРЕСА_1. Сторони погодились
с даним рішенням суду та практично його
виконали. Винятком став погріб літ. Ж,
котрий відповідач не звільнив.
Позивачка зверталась з вимогою до
відповідача добровільно звільнити
даний погріб, але відповідач дані
вимоги не виконав. Оскільки позивач у
позасудовому порядку не в змозі
вирішити даний спір, тому звернулась до
суду.

В судове засідання позивач та її
представник ОСОБА_3 з'явились, позов
підтримали в повному обсязі, просили
задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_4 в
судове засідання з'явився, позов визнав
частково, посилаючись на те, що ніяких
перешкод для звільнення погребу не має,
відповідач завжди користувався даним
погребом, також позивачка не
позбавлена можливості поставити
паркан для розмежування території.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, вважає
позовні вимоги ОСОБА_1 такими, що
підлягають задоволенню частково,
виходячи з наступного:

Судом встановлені наступні факти та
відповідні їм правовідносини.

Згідно зі ст. 3 ЦПК України кожна
особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України
кожна сторона зобов`язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
ЦПК України.

Відповідно до рішення Київського
районного суду м. Харкова від 28.10.2011
року, яке набуло чинності,
домоволодіння АДРЕСА_1 розподілено між
сторонами та визначений порядок
користування земельною ділянкою.
Позивачу виділено у житловому будинку
А-1 житлову кімнату 3-3 площею 7 кв.м.,
житлову кімнату 3-4 площею 13,2 кв.м.,
житлову кімнату 3-5 площею 9 кв.м.,
коридор 3-1 площею 2,8 кв.м. та кухню 3-2
площею 8,2 кв.м. По надвірним спорудам
сіни а3, сарай В, душ М, сарай Д, погреб Ж,
? огорожі №1-3, ? колодязя №4 та земельну
ділянку площею 353 кв.м., у тому числі:
земельна ділянка особистого
користування - 315,5 кв.м, ? площі
земельної ділянки загального
користування - 375 кв.м. (а.с. 5-7).

Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

З огляду на ст. 17 Загальної
декларації прав людини, прийнятої та
проголошеної в резолюції 217 A (III)
Генеральної Асамблеї ООН від 10 грудня
1948 року, кожна людина має право
володіти майном як одноосібно, так і
спільно з іншими. Ніхто не може бути
безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до положень ст. 41
Конституції України та ст. 321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні. Особа може бути позбавлена
права власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України
власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпоряджання
своїм майном.

Ст. 11 ЦПК України передбачає розгляд
цивільних справ не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Приймаючи до уваги викладене, суд
вважає, що відповідачем порушені права
позивачки в користуванні погребом літ.
Ж, земельною ділянкою, а також
надвірними будівлями: сараями літ. В та
Д, душем літ. М по АДРЕСА_1, що виділені у
власність та особисте користування
позивачки згідно рішення Київського
районного суду м. Харкова від 28.10.2011
року, тому позовні вимоги в цій частині
є обґрунтованими та підлягають
задоволенню. Що стосується позовної
вимоги щодо усунення перешкод у
користуванні позивачу вбиральнею літ.
Н та вигрібною ямою, що знаходяться на
земельній ділянці позивачки, то суд
відмовляє в цій частині, оскільки
згідно рішення Київського районного
суду м. Харкова від 28.10.2011 року, вказана
вбиральня та вигрібна яма не була
виділена позивачу у користування.

Керуючись ст. 41 Конституції України,
ст. ст. 3, 10,11, 60, 61, 212, 213, 215 ЦПК України,
ст.ст. 321, 391 ЦК України, Загальною
декларацією прав людини, суд-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення
перешкод у користуванні надвірними
спорудами - задовольнити частково.

Зобов'язати ОСОБА_2, і.н. НОМЕР_1,
усунути перешкоди ОСОБА_1, і.н. НОМЕР_2, в
користуванні погребом літ. Ж у
домоволодінні по АДРЕСА_1 шляхом
звільнення вказаної споруди.

Зобов'язати ОСОБА_2, і.н. НОМЕР_1, не
чинити перешкоди ОСОБА_1, і.н. НОМЕР_2, у
користуванні земельною ділянкою, а
також надвірними будівлями: сараями
літ. В та Д, душем літ. М, що знаходяться
на земельній ділянці, яка виділена у
користування ОСОБА_1 за адресою:
АДРЕСА_1.

В іншій частині в задоволенні
позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Харківськоїобласті, через
Київський районний суд м. Харкова
шляхом подачі апеляційної скарги
протягом 10 днів після його
проголошення.

Головуючий -