Справа № 713/1353/14-ц
Провадження №2/713/516/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04.08.2014
м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької
області в складі: головуючого судді
Пилип'юка І.В., з участю секретаря
Паучек Є.В., розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду м.
Вижниця цивільну справу за позовом
прокурора Вижницького району
Чернівецької області в інтересах
неповнолітніх ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Іспаської сільської ради Вижницького
району Чернівецької області, треті
особи на стороні позивача - Орган опіки
та піклування Вижницької районної
державної адміністрації Чернівецької
області, про визнання права власності
на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Вижницького району звернувся
в суд з позовом в інтересах
неповнолітніх ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
Іспаської сільської ради Вижницького
району, треті особи на стороні позивача
- Орган опіки та піклування Вижницької
районної державної адміністрації
Чернівецької області, про визнання
права власності на спадкове майно.

В позові вказував, що розпорядженням
Вижницької РДА №24 від 06.02.2014 року
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 надано статус
дітей-сиріт. На даний час ОСОБА_1,
перебуває під піклуванням бабусі
ОСОБА_3, жительки АДРЕСА_2, а ОСОБА_2 - під
піклуванням тітки ОСОБА_4, жительки
АДРЕСА_3. Батьками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 були
ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7 та
ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8.

Перебуваючи у шлюбі з ОСОБА_5,
укладеному 22.11.1998 року, ОСОБА_6 20.10.2000
року придбав у ОСОБА_7 житловий будинок
по АДРЕСА_1 за договором
купівлі-продажу, складеним та
засвідченим брокерською конторою
Буковинської універсальної біржі МП
«Мідас». Договір зареєстрований у
Вижницькому РБТІ в реєстрову книгу №1
стор.88 за реєстровим №81 від 13.11.2000 року.
Вказаний житловий будинок був спільною
сумісною власністю ОСОБА_6 та ОСОБА_5

Згідно довідки Іспаської сільської
ради від 14.07.2014 року №376 технічний
паспорт на вказаний житловий будинок
виготовлений Вижницьким БТІ із
помилками, - вказаний номер будинку
АДРЕСА_1, а не АДРЕСА_1. Номер НОМЕР_1 є
номером особового рахунку даного
господарства відповідно до
погосподарської книги за 1996-2000 роки
колишнього власника ОСОБА_7

Після смерті ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_8
відкрилася спадщина на його 1/2 частки
будинку для спадкоємців першої черги
за законом, якими були: ОСОБА_5, ОСОБА_1
та ОСОБА_2 і які прийняли спадщину.

Після смерті ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_7
відкрилась спадщина на 1/2 частки
будинку, який належав їй на праві
спільної сумісної власності подружжя
та на 3/6 частки будинку, які вона набула,
як спадкоємець свого чоловіка ОСОБА_6

Зазначав, що малолітні діти ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 згідно п.3 ст.1268 ЦК України
вважаються такими, що прийняли
спадщину, а будинок, який знаходиться
за адресою АДРЕСА_1 належить їм на праві
власності по 1/2 частки.

Однак 17.06.2014 року державним нотаріусом
Вижницької державної нотаріальної
контори Олійник Ю.М. відмовлено у
видачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 свідоцтв про
право на спадщину за законом на вказане
спадкове майно, оскільки опікунами не
сплачено послуги нотаріуса, спадкоємці
за законом відповідно до ст.ст.548, 549 ЦК
УРСР 1963 року не прийняли своєчасно
спадщину шляхом подання у
шестимісячний термін заяви про її
прийняття та не надано підтверджуючих
документів на зміну номеру житлового
будинку з АДРЕСА_1.

Відсутність свідоцтва про право на
спадщину на ім'я ОСОБА_1 та ОСОБА_2
порушує їхнє право на володіння та
користування майном, що успадковане
ними після смерті батьків.

Просив визнати за ОСОБА_1, 2000 року
народження та ОСОБА_2, 1999 року
народження право на спадкове майно по
1/2 частки кожному житлового буднику по
АДРЕСА_1 після смерті їх батьків ОСОБА_6
та ОСОБА_5

Прокурор Вижницького району
Чернівецької області, в адресованій
суду заяві просив справу розглядати у
його відсутності, позовні вимоги
підтримав повністю.

Представник відповідача - Іспаської
сільської ради Вижницького району
Чернівецької області в судове
засідання не з'явився, будучи належно
повідомленим про місце, день та годину
слухання справи, в адресованій суду
заяві проти позову не заперечував,
просив справу розглядати без його
участі.

Представник третьої особи на стороні
позивача - Органу опіки та піклування
Вижницької РДА Чернівецької області в
адресованій суду заяві просив справу
розглядати без його участі, позовні
вимоги підтримує в повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вважає, що вимоги є обґрунтованими, але
підлягають до часткового задоволення з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_8
помер ОСОБА_6, що підтверджується
копією свідоцтва про смерть серія
НОМЕР_2 від 06.02.2003 року, виданого
виконавчим комітетом Іспаської
сільської ради Вижницького району.

Після його смерті відкрилася спадщина,
до складу якої входить житловий
будинок з належними до нього
господарськими та побутовими
будівлями та спорудами, що
розташований у АДРЕСА_1, вартістю 69744,00
грн., що підтверджується копією
технічного паспорту, виготовленого КП
«Вижницьке РБТІ» станом на 16.10.2000 року,
копією договору купівлі-продажу від
20.10.2000 року, укладеного між Брокерською
конторою Буковинської універсальної
біржі МП «Мідас», що діяла за
дорученням ОСОБА_7 та Брокерською
конторою Буковинської універсальної
біржі ТОВ «Поліс», що діяла за
дорученням ОСОБА_6, зареєстрованого
13.11.2000 року у Вижницькому РБТІ в
реєстрову книгу №1 стор.88 за реєстровим
№81 від 13.11.2000 року та довідкою
виконавчого комітету Іспаської
сільської ради Вижницького району
Чернівецької області №376 від 14.07.2014
року.

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3 з 22.11.1998 року
перебував у зареєстрованому шлюбі з
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4, що
підтверджується копією Повного витягу
з Державного реєстру актів цивільного
стану громадян щодо актового запису
про шлюб №1 від 15.07.2014 року.

Під час шлюбу народилося двоє дітей:
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_6, що підтверджується
копіями свідоцтв про їх народження
серія НОМЕР_3 від 01.11.1999 року та серія
НОМЕР_4 від 10.04.2000 року, виданих
виконавчим комітетом Дихтинецької
сільської ради Путильського району
Чернівецької області.

Відповідно до п.1 ч.4 Прикінцевих та
перехідних положень ЦК України,
цивільний кодекс України
застосовується до цивільних відносин,
що виникли після набрання ним чинності,
а тому суд вважає, що оскільки на час
відкриття спадщини діяв Цивільний
кодекс Української РСР в редакції 1963
року, то при вирішенні позову слід
керуватись саме його положеннями.

Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК УРСР при
спадкоємстві за законом спадкоємцями
першої черги є, в рівних частках, діти (у
тому числі усиновлені), дружина і
батьки (усиновителі) померлого. До
числа спадкоємців першої черги
належить також дитина померлого, яка
народилася після його смерті.

Відповідно до ст.548 ЦК УРСР 1963 року, для
придбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв. Не
допускається прийняття спадщини під
умовою або з застереженнями. Прийнята
спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини.

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР 1963 року,
визнається, що спадкоємець прийняв
спадщину:

1) якщо він фактично вступив в
управління або володіння спадковим
майном; 2) якщо він подав державній
нотаріальній конторі за місцем
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини.

Зазначені в цій статті дії повинні бути
вчинені протягом шести місяців з дня
відкриття спадщини.

Тобто спадкоємцями першої черги за
законом після смерті ОСОБА_6 відповідно
до ч.1 ст.529 ЦК УРСР були: його дружина -
ОСОБА_5, та діти - ОСОБА_2 та ОСОБА_1, які в
розумінні ч.1 ст.549 ЦК УРСР спадщину
прийняли в рівних частках, оскільки
постійно проживали разом із
спадкодавцем на час відкриття спадщини
і фактично вступили в управління
спадковим майном, що підтверджується
вищевказаною довідкою виконавчого
комітету Іспаської сільської ради.

Інших спадкоємців та осіб, які б мали
право на обов'язкову частку у спадщині
немає, що підтверджується вищевказаною
довідкою виконавчого комітету
Іспаської сільської ради.

У видачі свідоцтв про право на спадщину
за законом у відповідних частках на
житловий будинок АДРЕСА_1 ОСОБА_2 та
ОСОБА_1 державним нотаріусом
відмовлено у зв'язку з тим, що вчинення
такої нотаріальної дії суперечить
законові, так як вони не подали
Вижницькій нотаріальній конторі
доказів про прийняття спадщини після
смерті ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_8,
та вважаються такими, що не прийняли
спадщину, а також ними не були надані
належним чином оформлені документи, що
посвідчують право власності ОСОБА_6 на
дане майно, що підтверджується
постановою про відмову у вчиненні
нотаріальної дії №528/02-31 від 17.06.2014 року,
винесеною державним нотаріусом
Вижницької державної нотаріальної
контори.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

Згідно ст.174 ЦПК України, у разі
визнання позову відповідачем суд за
наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Відповідно до ст.328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом.

Враховуючи зазначені вимоги закону, а
також з урахуванням наведених вище
досліджених судом доказів, суд вважає,
що житловий будинок належав ОСОБА_6,
неповнолітні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 прийняли
спадщину, а тому їх позовні вимоги про
визнання права власності на спадкове
майно в порядку спадкування за законом
є обґрунтованими, але підлягають
частковому задоволенню із визнанням за
ними права власності по 1/3 частині
кожному спадкового майна.

Що стосується позовних вимог про
визнання права власності на спадкове
майно після смерті ОСОБА_5, то суд
вважає, що в їх задоволенні необхідно
відмовити з наступних підстав.

Так судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_7
померла ОСОБА_5, що підтверджується
копією свідоцтва про смерть, серія
НОМЕР_5 від 30.01.2014 року, виданого
виконавчим комітетом Дихтинецької
сільської ради Путильського району
Чернівецької області.

Після її смерті відкрилася спадщина, до
складу якої входить 1/3 частина
житлового будинку з відповідною
частиною належних до нього
господарських та побутових будівель та
споруд, що розташований у АДРЕСА_1, яку
вона успадкувала після смерті ОСОБА_6

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відповідно до
положень ч.4 ст.1268 ЦК України прийняли
спадщину після смерті матері.

Розпорядженням Вижницької районної
державної адміністрації Чернівецької
області №24 від 06.02.2014 року малолітньому
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_6, який перебуває під
опікою ОСОБА_3 та неповнолітній ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_5, яка перебуває під
піклуванням ОСОБА_4 надано статус
дітей-сиріт, що підтверджується його
копією.

У п.1 Інформаційного листа Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справі №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про
судову практику розгляду цивільних
справ про спадкування» надано
роз'яснення, що главою 86 ЦК, а також
спеціальним законодавством, зокрема ЗУ
«Про нотаріат», підзаконними
нормативними актами, визначено
нотаріальний порядок оформлення права
на спадщину, що відповідає
встановленій законодавством
сукупності функцій, притаманній
юрисдикційній діяльності судів та
нотаріусів. Це знайшло також
підтвердження у п.23 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року № 7 «Про судову практику в справах
про спадкування».

У разі, якщо відсутність умов для
одержання в нотаріальній конторі
свідоцтва про право на спадщину не
підтверджена належними доказами, а
саме відмовою нотаріуса у видачі
свідоцтва про право на спадщину, це
може бути підставою для відмови у
позові.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу. Докази подаються сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі.

Прокурором не надано доказів того, що
неповнолітні ОСОБА_1 та ОСОБА_2
зверталися до нотаріуса із заявами про
прийняття спадщини та про видачу
свідоцтв про право на спадщину після
смерті їх матері, ОСОБА_5 А також
доказів того, що нотаріус відмовила їм
у видачі вказаних свідоцтв.

З відповіді державного нотаріуса
Вижницької державної нотаріальної
контори Олійник Ю.М. №683/01-16 від 29.07.2014
року вбачається, що в провадженні
нотаріальної контори спадкової справи
згідно алфавітних книг, після смерті
ОСОБА_5, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_7, немає.

Крім того твердження позивача про те,
що житловий будинок з належними до
нього господарськими та побутовими
будівлями та спорудами, який
розташований в АДРЕСА_1, був спільною
сумісною власністю подружжя ОСОБА_6 та
ОСОБА_5 не підтверджені жодними
доказами.

З урахуванням наведених вище
досліджених судом доказів, суд вважає,
що позовні вимоги про визнання права
власності на спадкове майно в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_5 є передчасними, не
обґрунтованими, не підтвердженими
жодним доказом, а тому такими, що
задоволенню не підлягають.

На підставі ст.ст.529, 548, 549 ЦК УРСР в
редакції 1963 року, ст.ст.182, 328 ЦК України,
керуючись ст.ст.10, 60, 174, 212-215, 218 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов прокурора Вижницького району
Чернівецької області в інтересах
неповнолітніх ОСОБА_1, ОСОБА_2 -
задовольнити частково.

Визнати за неповнолітніми ОСОБА_1
ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5
право власності на спадкове майно, а
саме по 1/3 частині кожному житлового
будинку з належними до нього
господарськими та побутовими
будівлями та спорудами, який
розташований в АДРЕСА_1, і належало
померлому ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_6.

В задоволенні решти позовних вимог
відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Чернівецької
області через Вижницький районний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
І. В. Пилип'юк