Справа №339/365/14-ц
12 серпня 2014 року м.
Болехівський міський суд
Івано-Франківської області в складі:
головуючого - судді Головенко О.С.
секретаря судового засідання Галів І.Б.
з участю позивачки ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про
визнання права власності на спадкове
Позивач звернулася до суду з
позовом про визнання права власності в
порядку спад-кування за заповітом
після смерті матері ОСОБА_4 на ? частку
будинковолодіння по АДРЕСА_1.
Свої вимоги мотивує тим, що будучи
спадкоємцем не може оформити спадщину ,
оскільки нотаріус відмовив їй у видачі
свідоцтва про право на спадщину через
відсутність правовста-нолюючих
документів у померлої на належний їй
В судовому засіданні позивачка
підтримала вимоги з підстав,
викладених в позовній заяві.
Відповідачка ОСОБА_3 , сестра
позивачки, позовні вимоги визнала та
не заперечила проти задоволення
Відповідачка ОСОБА_2 в судове
засідання не з»явилась, подала до суду
заяву в якій просить справу слухати в
її відсутності , позовні вимоги визнає
та немає претензій щодо спірного
Суд, вислухавши пояснення позивача,
відповідача ОСОБА_3, дослідивши та
оцінивши матеріали справи в їх
сукупності вважає, що позов підлягає до
задоволення з наступних підстав.
Відповідно до ст.392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
Належність правовстановлюючих
документів встановлюється судом
відповідно до законодавства, яке було
чинним на час набуття права власності
на житловий будинок, споруду, а не на
час смерті спадкодавця, оскільки на цей
час застосовується законодавство, що
стосується лише питання спадкування.
Державна реєстрація права власності на
житлові будинки, споруди на час
закінчення будівництва спірного
житлового будинку (1957-1988 рік)
регулювалася підзаконними
нормативними актами, зокрема, такими як
Інструкція про порядок реєстрації
будинків та домоволодінь у містах і
селищах міського типу Української РСР,
затверджена заступником Міністра
комунального господарства Української
РСР 31 січня 1966 року і яка втратила
чинність на підставі наказу
Держжитлокомунгоспу від 13 грудня
1995року №56.
А тому в даному випадку при визначенні
права власності на спадкове майно суд
керується законодавством, яке
регулювало виникнення права власності
у самих спадкодавців на момент
закінчення будівництва будинків, а
також положеннями ЦК УРСР 1963 року.
За змістом п. 62 Інструкції про порядок
вчинення нотаріальних дій державними
нотаріальними конторами Української
РСР, затвердженої наказом Міністра
юстиції УРСР № 45/5 від 31 жовтня 1975 року,
підтвердженням приналежності будинку,
який знаходиться в сільському
населеному пункті, можуть бути
відповідні довідки виконавчого
комітету сільської Ради депутатів
трудящих, які видавалися в тому числі і
на підставі записів у погосподарських
книгах. Відтак, згідно зі вказаними
нормативними актами виникнення права
власності на житлові будинки, споруди
не залежало від державної реєстрації
цього права чи від прийняття його до
Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4
перебували в зареєстрованому шлюбу, за
час якого народилося троє дітей:
дочка ОСОБА_1,(яка є позивачем) та дочки
ОСОБА_2, яка змінила прізвище в зв'язку з
одруженням на ОСОБА_2, ОСОБА_3 , яка
змінила прізвище в зв'язку з одруженням
на ОСОБА_3 , відповідачі по справі.
14 червня 1957 року рішенням виконавчого
комітету міської ради депутатів
трудящих Болехівського р-ну
Станіславської області їх батькові
ОСОБА_5 надано земельну ділянку для
індивідуального житлового будівництва
На законних підставах подружжя
здійснили будівництво вказаного
житлового будинку , а відтак, кожен з
них став власником 1/2 частини
будинковолодіння. Правомірність
зведення якого також підтверджена :
актом відведення земельної ділянки
під будівництво, (а.с.15).
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько ОСОБА_5(а.с.8),
після його смерті відкрилася спадщина
на 1/2 частину вказаного
будинковолодіння, яку оформила
відповідачка ОСОБА_2 так як батько за
життя склав заповіт за яким заповів їй
все своє майно та їй видано свідоцтво
про право на спадщину за заповітом від
01.10.2010року. (а.с.13).
У вказаному свідоцтві нотаріусом
зроблено застереження, що на 1/2 частку
житлового будинку, господарських
будівель та споруд свідоцтво про право
власності пережилій дружині
спадкодавця , якою є ОСОБА_4 ще не
04.11.2006 року ОСОБА_4 склала заповіт, за
яким заповіла все своє майно -
позивачці ( а.с.12), а ІНФОРМАЦІЯ_2
померла, що стверджується свідоцтвом
Як зазначено в ст. 1216 ЦК України
спадкування є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи , яка померла (спадкодавця) до
іншої особи (спадкоємця).
Згідно з положеннями частин 1,2 ст. 1220,
ч.1 ст.1222, ч.3 ст.1223 ЦК України спадщина
відкривається внаслідок смерті особи,
часом відкриття спадщини в такому
випадку є день смерті особи.
Спадкоємцями можуть бути фізичні
особи, які є живими на час відкриття
cпадщини. Право на спадкування виникає
у день відкриття спадщини.
Частинами 1,3 ст. 1268, ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК
передбачено, що спадкоємець за
заповітом чи за законом має право
прийняти спадщину або не прийняти її.
Спадкоємець, який постійно проживав із
спадкодавцем на час відкриття спадщини
вважається таким, що прийняв спадщину,
якщо протягом строку, встановленого
ст.1270 Кодексу він не заявив про відмову
від неї. Спадкоємець, який бажає
прийняти спадщину, але на час відкриття
спадщини не проживав постійно із
спадкодавцем, має подати до
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини. Для прийняття
спадщини встановлюється строк шість
місяців, який починається з часу
За змістом зазначених норм прийняття
особою спадщини обумовлюється або
постійним проживанням спадкоємця із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, або, в разі відсутності
наведених вище обставин, поданням до
нотаріальної контори заяви про
прийняття спадщини у визначений ч.1
Судом встановлено, що позивачка ,
будучи спадкоємцем за заповітом, при
йняла спадщину, оскільки проживала
із спадкодавцем на час її смерті, що
підтверджується відповідною довідкою
на а.с.16 , а тому вона вважається такою,
що прийняла спадщину у вигляді 1/2
частини будинковолодіння після смерті
ОСОБА_4 і вона належить їй з часу її
У видачі свідоцтва про право на
спадщину за заповітом позивачу
відмовлено через відсутність
встановлюючого документу на ? частки
будинковолодіння, що належала ОСОБА_4
Згідно технічного паспорту дане
будинковолодіння складається: із
житлового будинку "А",площею 171.5 кв.м.,
гаража "Б", площею 30.9 кв.м , літньої
кухні "Б1", площею 33.0 кв.м, стайні "Б2",
площею 28.8 кв.м, вбиральні "В", " площею 1.61
кв.м, криниці №1, огорожі №2 , воріт №3
Звітом про оцінку вартості ? частки
будинковолодіння по АДРЕСА_1
визначено її вартість , яка становить
За результатами проведення
технічного обстеження 1/2 частки
індивідуального житлового будинку із
господарським будівлями встановлено
його відповідність вимонам надійності
і можливості його безпечної
експлуатації, що підтверджується
звітом про проведення технічного
обстеження будівельних конструкцій та
інжененрних мереж обєкта.
На підставі наведеного, ст.ст. ст. 1268,1273,
ст. 386 ЦК України, керуючись ст.ст. 214,215
ЦПК України,суд,-
Визнати за ОСОБА_1 право власності
на ? частину будинково-лодіння в
АДРЕСА_1, яке складається згідно
технічного паспорту: із житлового
будинку "А",площею 171.5 кв.м., гаража "Б",
площею 30.9 кв.м , літньої кухні "Б1",
площею 33.0 кв.м, стайні "Б2", площею 28.8
кв.м, вбиральні "В", " площею 1.61 кв.м,
криниці №1, огорожі №2 , воріт №3 .
Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги. Апеляційна скарга
на рішення суду подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Якщо особи, які брали участь в
справі , не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
рішення, то вони можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя
О.С.Головенко