Справа № 596/1925/13-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"26" серпня 2014 р.

Гусятинський районний суд
Тернопільської області

в складі: головуючої судді
Цвинтарної Т.М.

при секретарі
Рудніцькій О.П.

за участю: представника відповідача

ОСОБА_1
ОСОБА_2

представника відповідача

Яблунівської сільської ради
Ткачик Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в селищі Гусятин цивільну
справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1,
Яблунівської сільської ради
Гусятинського району Тернопільської
області, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору -
відділ Держземагенства в
Гусятинському районі Тернопільської
області про визнання незаконними та
скасування рішень Яблунівської
сільської ради Гусятинського району
Тернопільської області, визнання
недійсним державного акта на право
власності на земельну ділянку,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_5 звернувся до суду з
позовом до відповідачів ОСОБА_1,
Яблунівської сільської ради
Гусятинського району Тернопільської
області, третя особа, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмета спору -
відділ Держземагенства в
Гусятинському районі Тернопільської
області про визнання частково
незаконним і скасування рішення
Яблунівської сільської ради
Гусятинського району Тернопільської
області №223 від 31 жовтня 1994 року «Про
передачу громадянам у власність
земельних ділянок для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд» в
частині передачі ОСОБА_1 земельної
ділянки площею 0,2500 га для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд, що
знаходиться АДРЕСА_1, визнання
незаконним і скасування рішення
Яблунівської сільської ради
Гусятинського району Тернопільської
області №157 від 28 березня 2010 року,
визнання недійсним державного акта
серії ЯЛ №255707 про право власності на
земельну ділянку яка розташована
АДРЕСА_1, виданий на ім'я ОСОБА_1.

В обґрунтування вимог позивач вказав,
що він та відповідачка ОСОБА_1 є
співвласниками в рівних частках по ?
частини житлового будинку, що по вул.
Шевченка в с. Яблунів Гусятинського
району Тернопільської області. Вони є
власниками суміжних земельних
ділянок, відповідно 0,25 га та 0,25 га, які
знаходяться в с. Яблунів по вул.
Шевченка відповідно АДРЕСА_2,АДРЕСА_1

24 травня 2011 року на підставі рішення
сесії Яблунівської сільської ради
Гусятинського району Тернопільської
області за №223 від31.10.1994 року,
відповідачці ОСОБА_1 видано Державний
акт на право власності на земельну
ділянку площею 0,2500 га для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд, що в
АДРЕСА_1 Вважає, що дане рішення ради та
Державний акт є незаконними, оскільки
відповідачка приватизувала земельну
ділянку, включаючи заїзд до
будинковолодіння, яким вони
користувалися спільно постійно, без
погодження меж земельної ділянки з ним
як суміжним землекористувачем. Крім
того вказав що, оскаржуваним рішенням
ради від 28.03.2010 року затверджено акт
комісії від 11.12.2010 року, яким було
встановлено межі між земельними
ділянками позивача ОСОБА_5 та
відповідачки ОСОБА_1 і який в свою чергу
затверджений сільським головою ще до
прийняття рішення сесії від 28.03.2010 року
№157. Посилаючись на наведене просив
позовні вимоги задовольнити.

У судовому засіданні та його
представник підтримали заявлені
вимоги, посилаючись на обставини
викладені в позові, просили позов
задовольнити. Також позивач вказав, що
заїздом вони користуються з
відповідачкою спільно з часу придбання
житлового будинку. Даний заїзд є єдиним
до його частини житлового будинку.
Спір виник щодо користування ним з часу
приватизації земельної ділянки ОСОБА_1.
Будь-яких схем розподілу щодо
користування вказаними земельними
ділянками не було. Крім тог вказали, що
у відповідачки ще є один заїзд до
їхнього будинковолодіння.

Представник відповідача Яблунівської
сільської ради Гусятинського району
Тернопільської області в судовому
засіданні позов визнала частково,
зазначивши, що при складанні акту
погодження меж земельної ділянки від
11.12.2009 року необхідно було погодити із
позивачем ОСОБА_5, як суміжним
землекористувачем, проте цього не
зроблено. Зазначений в комісійному
акті від 11 грудня рік « 2010» помилково,
який слід виправити на « 2009». Хоча в
рішенні сільської ради від 28.03.2010 року
№ 157 зазначено, що схема додається,
проте її немає.

Відповідачка ОСОБА_1, її представник
ОСОБА_2 в судовому засіданні позов не
визнали, просили відмовити в його
задоволенні, посилаючись на те, що
відповідачка законно приватизувала
земельну ділянку. Спірний заїзд є
єдиний до житлового будинку позивача.
Ним вони спільно користувалися 20 років.
Спір щодо користування ним з боку
ОСОБА_5 виник при приватизації нею
земельної ділянки. Підтвердили, що в
них ще є один заїзд до їхнього
будинковолодіння, крім спірного.

Представник третьої особи в судовому
засіданні вказав, що позов
безпідставний, в задоволенні якого
слід відмовити, посилаючись на те, що
права позивача як землекористувача не
порушені, оскільки документів, що
підтверджують, що він є
землекористувачем виділеної йому 0,25 га
земельної ділянки немає.
Підтвердженням землекористування є
запис в земельно-кодастровій книзі і
правовстановлюючий документ на
підтвердження права власності на
земельну ділянку та на житловий
будинок.

Оскаржуваний Державний акт видавався
на підставі виготовленої технічної
документації на земельну ділянку з
дотриманням процедури приватизації
земельної ділянки.

Свідок ОСОБА_6, який був виконавцем з
виготовлення технічної документації
із землеустрою щодо складання
документів, що посвідчують право на
земельну ділянкуї ОСОБА_1 в суді
зазначив, що при будь-якої ситуаційної
схеми виділених сторонам земельних
ділянок не було. Як йому вказано ОСОБА_1
робити схему так і він зробив .Чому саме
така конфігурація земельної ділянки
згідно технічної документації йому не
відомо. Підпис ОСОБА_5. в акті
встановлення та погодження меж
відсутній, оскільки він його не бажав
підписати з особистих причин.

Суд, заслухавши доводи сторін,
пояснення представника третьої особи,
свідка, вивчивши матеріали справи,
прийшов до висновку, що позов підлягає
до часткового задоволення, виходячи з
наступних підстав.

В силу вимог ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданими відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з вимогами ст. 3 ЦПК України,
кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів.

У відповідності до ч.1,2 ст.116 Земельного
кодексу України, громадяни набувають
права власності та права користування
земельними ділянками із земель
державної або комунальної власності за
рішенням органів виконавчої влади або
органів місцевого самоврядування в
межах їх повноважень, шляхом передачі
земельних ділянок у власність або
надання їх у користування. Власник не
може бути позбавлений права власності
на земельну ділянку, крім випадків
передбачених цим Кодексом та іншими
Законами України.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 152 Земельного
кодексу України власник земельної
ділянки або землекористувач може
вимагати усунення будь-яких порушень
його прав на землю, навіть якщо ці
порушення не пов'язані з позбавленням
права володіння земельною ділянкою, і
відшкодування завданих збитків.

Згідно з ст. ст. 90, 91 Земельного кодексу
України, ч.4 ст. 373 ЦК України, власники
земельних ділянок мають право
самостійно господарювати на землі,
використовувати її на свій розсуд
відповідно до її цільового
призначення, їх порушені права
підлягають відновленню в порядку
встановленому законом та власники
земельних ділянок зобов'язані не
порушувати прав власників суміжних
земельних ділянок та
землекористувачів.

Відповідно до ч.1 ст. 81 Земельного
кодексу України громадяни України
набувають права власності на земельні
ділянки на підставі приватизації
земельних ділянок, що були раніше
надані їм у користування.

Згідно ч.1 ст. 55 Закону України
«Про землеустрій» встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) проводиться відповідно до
топографо-геодезичних і
картографічних матеріалів.

Межі земельної ділянки в натурі (на
місцевості) закріплюються межовими
знаками встановленого зразка. Крім
того, межові знаки здаються за актом
під нагляд на збереження власникам
землі та землекористувачам.

Відповідно до п.2.3 Інструкції про
порядок складання, видачі, реєстрації і
зберігання державних актів на право
приватної власності на землю, право
власності на землю і право постійного
користування землею, договорів на
право тимчасового користування землею
(в тому числі на умовах оренди) та
договорів оренди землі, затвердженої
наказом Державного комітету по
земельних ресурсах від 04 травня 1999 року
№43, (далі - Інструкція) межі земельних
ділянок, що передаються або надаються у
власність чи у користування,
відновлюються або переносяться в
натуру (на місцевість) за наявними
планово-картографічними матеріалами.

За результатами виконаних робіт
складається кадастровий план
земельної ділянки.

Погодження меж земельної ділянки є
складовою частиною кадастрового плану,
який у свою чергу, є складовою частиною
технічної документації, необхідної для
передачі громадянам безоплатно
земельних ділянок на праві приватної
власності.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_5та
відповідачка ОСОБА_1 є співвласниками
житлового будинку по вул. Шевченка в с.
Яблунів Гусятинського району
Тернопільської області.

Позивачу ОСОБА_5 належить ? частина
житлового будинку з відповідною
часткою надвірних будівель, що АДРЕСА_2.
що стверджується актом передачі у
власне користування від 16 квітня 1946
року,(а.с 89), витягами з погосподарських
книг Яблунівської сільської ради
Гусятинського району Тернопільської
області. (а.с. 132,,201, 202 )

Відповідачці ОСОБА_1 належить ? частина
житлового будинку з відповідною
часткою господарських будівель, що
АДРЕСА_1, що стверджується актом
передачі у власне користування від 16
квітня 1946 року,(а.с 90), витягом з
погосподарської книги Яблунівської
сільської ради Гусятинського району
Тернопільської області. (а.с. 204)

Як вбачається із вищевказаних витягів
з погосподарських книг за 1947 - 1949 р.р. та
за 1950-1952 р.р.( а.с.201,202) позивач ОСОБА_5
прийняв ? частину вищевказаного
житлового будинку з відповідною
часткою надвірних будівель як спадщину
після смерті своєї матері ОСОБА_8
Відповідачка ОСОБА_1 ? частину даного
житлового будинку з відповідною
часткою господарських будівель
прийняла як спадщину після смерті
своїх батьків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, що
підтверджено позивачем та
відповідачкою в судовому звсіданні.

Як вбачається із копії свідоцтва про
народження серії НОМЕР_1 від 04 лютого 1966
року, дівоче прізвище відповідачки
ОСОБА_1, її батьками є ОСОБА_9 та ОСОБА_10,
(а.с. 115). що і підтверджено в суді
відповідачкою ОСОБА_1

З довідки Яблунівської сільської ради
Гусятинського району Тернопільської
області від 22.01.2014 року №12 та витягу з
по господарської книги Яблунівської
сільської ради (а.с. 130, 134) видно, що в
травні 1989 року погосподарський номер
ОСОБА_10 - матері відповідачки ОСОБА_1 (1/2
частка вищевказаного житлового
будинку) закрито в зв'язку з вибуттям
ОСОБА_10 як останнього члена двору і
пропискою останньої до
погосподарського двору ОСОБА_1 -
відповідачки по справі, тобто
проведено об'єднання вищевказаних
дворів.

Як видно з довідки Яблунівської
сільської ради Гусятинського району
Тернопільської області від 15.10.2013 року
за №248 згідно рішення вказаної ради від
28.12.1990 року вулицю «Леніна»
перейменовано на вулицю «Шевченка» та
змінено нумерацію, зокрема
господарство ОСОБА_1 значиться АДРЕСА_1.

Позивачу ОСОБА_5 та відповідачці ОСОБА_1
передано безоплатно у власність
земельні діянки,кожному по 0,2500 га для
будівництва та обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд, що підтверджується
копією рішення Яблунівської сільської
ради Гусятинського району
Тернопільської області за №223 від 31
жовтня 1994 року.

11 грудня 2010 року комісією Яблунівської
сільської ради Гусятинського району
Тернопільської області у зв'язку з
приватизацією земельної ділянки
ОСОБА_1 складено акт встановлення та
погодження меж земельних ділянок,
згідно якого ОСОБА_5 як суміжний
землекористувач відмовився підписати
зазначений акт, тобто відмовився
погодити межі спірної земельної
ділянки.

Рішенням Яблунівської сільської ради
Гусятинського району Тернопільської
області №157 від 28 березня 2010 року
затверджено вказаний акт земельної
комісії від 11 грудня 2010 року.

На підставі даного рішення сільської
ради відповідачкою ОСОБА_1 виготовлено
технічну документацію із землеустрою
щодо складання документів, що
посвідчують право власності на
земельну ділянку.

24 травня 2011 року Яблунівська сільська
рада Гусятинського району
Тернопільської області на підставі
рішення сесії Яблунівської сільської
ради№223 від 31 жовтня 1994 року ОСОБА_1 -
відповідачці по справі видала
оскаржуваний Державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯЛ
№255707.

Як вбачається із кадастрової зйомки 2014
року, виготовленої приватним
підприємством «Геодезія і
землевпорядкування»
(а.с.206),відповідачка ОСОБА_1
приватизувала спірну земельну ділянку,
яка включає єдиний заїзд до ? частини
житлового будинку ОСОБА_5 і є спільним
заїздом до садиб сторін по справі,що
іне заперечено відповідачами по справі
в судовому засіданні.

Таким чином, судом встановлено, що межі
земельної ділянки, що АДРЕСА_1 не
погоджені із ОСОБА_5 - позивачем по
справі, як суміжним землекористувачем,
що підтверджується актом про
встановлення та погодження меж
земельної ділянки в натурі,
закріплення їх межовими знаками та
переданими на зберігання від 11.12.2009
року, який виготовлений ПП «ЮКО».

При видачі рішення про приватизацію
земельних ділянок сторонам по справі
та Державного акту ОСОБА_1 -
відповідачці по справі Яблунівською
сільською радою схем земельних
ділянок не складалося,не з'ясовувалися
обриси, конфігурація земельних ділянок
сторін по справі.

Крім того, прийняттю оскаржуваного
рішення Яблунівської сільської ради
Гусятинського району Тернопільської
області від 28.03.2010 року №157 передувало
складення акту комісії Яблунівської
сільської ради від 11.12.2010 року, тому суд
не приймає до уваги вищевказане
рішення Яблунівської сільської ради
№157 від 28.03.2010 року як суперечливе та
таке, що не відповідає дійсним
обставинам справи.

Доводи представника відповідача
Яблунівської сільської ради про те, що
в акті,складеному комісією
Яблунівської сільської ради від 11.12.2010
року помилково вказана дата, місяць і
рік - « 11.12.2010 року» затвердження цього
акту замість правильної « 11.12.2009 року»,
суд не приймає до уваги, оскільки вони є
безпідставними.

Суд також не приймає до уваги посилання
представника третьої особи та
відповідача по справі ОСОБА_1 на те, що
позивач не мав права звертатися до суду
з даним позовом, оскільки відсутній
Державний акт на право приватної
власності на землю, та
правовстановлюючий документ на
житловий будинок, оскільки виходячи із
змісту статтей 13, 14, 15 Конституції
України, яким гарантовано державний
захист майнових прав громадян і не
обмежено можливість такого захисту
прав землекористувачів, набутих свого
часу відповідно до чинного на той час
законодавства, сама по собі
відсутність у особи документа, що
посвідчує право на земельну ділянку, не
може бути підставою для відмови їй у
судовому захисті таких прав.
Правовстановлюючим документом на
житловий будинок вважається і запис в
погосподарських книгах сільської ради,
відносно тих будинків, які збудовані до
1989 року.

Що стосується вимоги позивача в
частині позовних вимог про визнання
частково недійсним і скасування
рішення Яблунівської сільської ради
№223 від 31 жовтня 1994 року «Про передачу
громадянам у власність земельних
ділянок для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд» в
частині передачі ОСОБА_1 земельної
ділянки площею 0,2500 га для будівництва
та обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд що
знаходиться АДРЕСА_1, суд вважає, що у її
задоволенні слід відмовити, оскільки
вказане рішення прийняте правомірно в
межах компетенції, виходячи з норм
безоплатної передачі земельних
ділянок. Реалізація Яблунівською
сільською радою гарантованого
законодавством права відповідачки
ОСОБА_1 на приватизацію земельної
ділянки 0,2500 га для будівництва та
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель та споруд не
порушує права позивача ОСОБА_5.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону
та встановлені обставини справи, суд
прийшов до висновку, що державний акт
на право приватної власності на землю
серії ЯЛ №255707 від 24 травня 2011 року,
виданий ОСОБА_1 та прийняте рішення
Яблунівської сільської ради
Гусятинського району Тернопільської
області №157 від 28 березня 2010 року "Про
затвердження акту на предмет
погодження межових знаків між ОСОБА_1
та ОСОБА_5 в с. Яблунів" порушують права
та інтереси позивача у сфері земельних
відносин, а саме, право на заїзд на
належну йому земельну ділянку де
розташований його житловий будинок, а
тому слід визнати недійсним державний
акт, виданий на ім»я ОСОБА_1 та визнати
незаконним і скасувати рішення
Яблунівської сільської ради
Гусятинського району №157 від 28 березня
2010 року.

На підставі наведеного, ст. 143
Конституції України, ст. ст. 12, 89, 116, 118,
120, 121, 125, 152, 158 Земельного кодексу
України, ст. 26 Закону України "Про
місцеве самоврядування в Україні",
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 25 грудня 1996 року №13 "Про
практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ", Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 16 квітня 2004
року №7 "Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ", керуючись
ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209, 212-215, 218, 222, 223, 294 ЦПК
України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_1, Яблунівської
сільської ради Гусятинського району
Тернопільської області, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору - відділ
Держземагенства в Гусятинському
районі Тернопільської області про
визнання незаконними та скасування
рішень Яблунівської сільської ради
Гусятинського району Тернопільської
області, визнання недійсним державного
акта на право власності на земельну
ділянку задовольнити частково.

Визнати незаконним і скасувати рішення
Яблунівської сільської ради
Гусятинського району Тернопільської
області №157 від 28 березня 2010 року "Про
затвердження акту на предмет
погодження межових знаків між ОСОБА_1
та ОСОБА_5 в с. Яблунів".

Визнати недійсним державний акт на
право власності на земельну ділянку,
яка розташована АДРЕСА_1 серії ЯЛ №255707
виданий ОСОБА_1 24 травня 2011 року.

В решті позовних вимог - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Тернопільської
області через Гусятинський районний
суд шляхом подання апеляційної скарги
на рішення суду протягом десяти днів з
дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя - підпис

З оригіналом вірно

Суддя Гусятинського районного
суду Т.М. Цвинтарна