справа № 383/1250/14-ц
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року
Бобринецький районний суд
Кіровоградської області в складі:

головуючої судді – Адаменко І.М.,

при секретарі – Остапчук О.С.,

з участю:

державного виконавця відділу ДВС
Бобринецького районного управління
юстиції – ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Бобринець
Кіровоградської області в залі судових
засідань Бобринецького районного суду
Кіровоградської області подання
державного виконавця відділу
Державної виконавчої служби
Бобринецького районного управління
юстиції про тимчасове обмеження права
виїзду за межі України,-

ВСТАНОВИВ:

Державний виконавець
відділу Державної виконавчої служби
Бобринецького районного управління
юстиції в Кіровоградській області
ОСОБА_1 звернулася 29 вересня 2014 року до
суду із поданням про обмеження права
виїзду за межі України боржниці ОСОБА_2,
в якому посилається на те, що на
примусовому виконанні у відділі ДВС
Бобринецького РУЮ знаходиться
виконавчий лист № 2 виданий 16.12.2008
року Солом»янським районним судом м.
Києва про стягнення з ОСОБА_2 на
користь КС «Реал Кредит» боргу в сумі
9616,27 грн., яка ухиляється від виконання
судового рішення.

В судовому засіданні
державний виконавець ВДВС
Бобринецького РУЮ – ОСОБА_1 подання
підтримала та просить суд його
задовольнити посилаючись на обставини
викладені в ньому.

Вивчивши матеріали подання, суд вважає,
що воно задоволенню не підлягає з
наступних підстав.

Випадки тимчасового обмеження права
громадян на виїзд з України визначено в
Законі України «Про порядок виїзду з
України і в’їзду в Україну громадян
України».

За змістом п. 5 ч. 1 та ч. 2 ст. 6
зазначеного Закону громадянинові
України, який має паспорт, може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за
кордон у випадку, якщо він ухиляється
від виконання зобов’язань, покладених
на нього судовим рішенням, рішенням
іншого органу (посадової особи), - до
виконання зобов’язань.

Відповідно до п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право в разі ухилення боржника від
виконання зобов’язань, покладених на
нього рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника фізичної особи
або керівника боржника юридичної особи
за межі України до виконання
зобов’язань за рішенням.

Згідно з ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України, питання
про тимчасове обмеження боржника -
фізичної особи або керівника боржника
юридичної особи у праві виїзду за межі
України при виконанні судових рішень
та рішень інших органів (посадових
осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби.

Аналіз наведених норм закону дає
підстави для висновку, що суд має право
встановити щодо боржника тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України лише за поданням державного
виконавця, обов’язково погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби, за умови доведення
та документального підтвердження
факту ухилення боржника, який має
паспорт для виїзду за кордон і з цією
метою має намір та реальну можливість
вибути за межі України, та ухилитися в
такий спосіб від виконання
зобов’язань, покладених на нього
рішенням суду чи іншого органу
(посадової особи). Таке обмеження може
бути встановлено лише строком до
виконання боржником своїх
зобов’язань.

Судом встановлено, що на виконанні у
відділу державної виконавчої служби
Бобринецького районного управління
юстиції знаходиться виконавчий лист №
2 виданий 16.12.2008 року Солом»янським
районним судом м. Києва про стягнення з
ОСОБА_2 на користь КС «Реал Кредит»
боргу в сумі 9616,27 грн.

В матеріалах подання відсутні будь-які
акти державного виконавця з понятими
та представником стягувача з
інформацією про встановлення фактів
того, що боржник дійсно має намір
виїхати за кордон.

Ні в самому поданні, ні в ході розгляду
його судом, державним виконавцем не
наведено жодних обставин, які дійсно
свідчили б про цілеспрямоване ухилення
боржниці ОСОБА_2 від виконання
покладених на неї судовим рішенням
грошових зобов’язань та її намір
вибути за межі України з цією метою, а
сам по собі факт отримання боржником
30.03.1996 року закордонного паспорту
зразка СССР, також не дає підстави
дійти висновку про намір ОСОБА_2
виїхати за межі України (а.с. 7).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України
«Про виконавче провадження» державний
виконавець зобов’язаний вживати
передбачених Законом заходів
примусового виконання рішень,
неупереджено, своєчасно і в повному
обсязі вчиняти виконавчі дії, однак
державним виконавцем не надано суду
доказів того, що ними було вичерпано
весь передбачений зазначеним Законом
перелік заходів щодо примусового
виконання судових рішень або вони
виявилися безрезультатними.

Суд вважає, що застосування таких
обмежень може мати місце лише у
виключних випадках і повинно
використовуватися лише як крайній
захід після реалізації усіх можливих
та передбачених законом засобів
примусового виконання судового
рішення, оскільки стосується
гарантованого ст. 33 Конституції
України та ст. 313 ЦК України, особистого
немайнового права особи вільно
залишати територію України та права на
свободу пересування, передчасне і
безпідставне обмеження яких є
неприпустимим.

На підставі наведеного, суд дійшов
висновку, що правові підстави для
встановлення щодо боржниці ОСОБА_2
обмеження у праві виїзду за межі
України відсутні, а подання державного
виконавця є необґрунтованим та таким
що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 209, 210, ч. 1 ст. 377-1 ЦПК
України, ч. 1 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження», суд,-

УХВАЛИВ:

Державному виконавцю
відділу ДВС Бобринецького районного
управління юстиції в Кіровоградській
області ОСОБА_1, в задоволенні подання
про обмеження у праві виїзду за межі
України ОСОБА_2, проживаючої за
адресою: - вул. Першотравнева, 16, м.
Бобринець Кіровоградської області –
відмовити.

На ухвалу може бути
подано апеляційну скаргу до
апеляційного суду Кіровоградської
області протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя
І.М. Адаменко