АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/6374/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Решетнік М. О. Доповідач -
Котушенко С.П.Категорія 27
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року
колегія суддів судової палати з
цивільних справ апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого
Котушенко С.П.

суддів Петренко
І.О., Романюк М.М.

при секретарі Шило С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Дніпропетровську
цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення
Бабушкінського районного суду
м.Дніпропетровська від 13 травня 2014 року
за позовом кредитної спілки «Взаємний
кредит» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості,-

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2013 року кредитна спілка
«Взаємний кредит» звернулась до суду з
уточненим в ході розгляду справи
позовом (а.с.2-4,71) до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості. Позивач
вказував на те, що 04 вересня 2008 року між
ними було укладено договір кредитної
лінії №040908-к, за умовами якого
відповідачеві було надано поновлювану
кредитну лінію з правом користування
грошовими коштами в сумі 10 000 грн. під 33%
річних строком до 04 вересня 2009 року.
Рішенням Бабушкінського районного
суду м.Дніпропетровська від 14 квітня 2010
року з відповідача стягнуто
заборгованість за вказаним договором у
розмірі 23 190,52 грн., котра складається з
суми кредиту, процентів за
користування кредитом станом на 04
грудня 2009 року, штрафу та пені.

Посилаючись на те, що станом на 04 квітня
2013 року рішення суду не виконано,
позивач просив стягнути з відповідача
суму процентів за період з 04 грудня 2009
року по 04 квітня 2013 року - 10 909,40 грн. та
суму штрафу в розмірі 10 000 грн.

Рішенням Бабушкінського районного
суду м.Дніпропетровська від 13 травня 2014
року позов в частині стягнення
процентів за користування кредитом
задоволено повністю, а щодо суми штрафу
- частково у розмірі 5 000 грн.

В апеляційній скарзі відповідач
ставить питання про скасування
рішення, як незаконного,
необґрунтованого та про ухвалення
нового рішення.

Вивчивши доводи скарги, перевіривши їх
матеріалами справи, колегія суддів
вважає апеляційну скаргу підлягаючою
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Згідно з нормою ст.526 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

У разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, зокрема: зміна
умов зобов'язання, сплата неустойки,
відшкодування збитків та моральної
шкоди (ст.611 ЦК України).

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) ( ст.610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобовязання є
прострочення - невиконання зобовязання
в обумовлений сторонами строк.

При цьому в законодавстві визначаються
різні поняття як «строк дії договору»,
так і «строк (термін) виконання
зобовязання» (ст.ст.530, 631 ЦК України).

Якщо у зобовязанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).
Зобов'язання, строк (термін) виконання
якого визначений вказівкою на подію,
яка неминуче має настати, підлягає
виконанню з настанням цієї події (ч.1
ст.530 ЦК України).

Наслідки прострочення позичальником
повернення позики визначено у ст.1050 ЦК
України. Якщо договором встановлений
обов'язок позичальника повернути
позику частинами (з розстроченням), то в
разі прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати повернення дострокового
повернення частини позики, що
залишилася, та сплати процентів,
належних йому відповідно до ст.1048 цього
Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України).

Судом встановлено, що 04 вересня 2008 року
між сторонами було укладено договір
кредитної лінії №040908-к, за умовами
якого відповідачеві було надано
поновлювану кредитну лінію з правом
користування грошовими коштами в сумі
10 000 грн. Згідно п.1.2 договору плата за
користування кредитними ресурсами
встановлена у розмірі 33% річних.
Повернення кредиту, відповідно до п.3.1
договору, визначено не пізніше 04
вересня 2009 року.

Пунктом 3.3. вказаного договору
визначено, що позичальник
зобов'язується здійснювати сплату
відсотків за користування кредитом
щомісячно не пізніше 04 числа шляхом
внесення готівкою у касу спілки.

Пунктом 8.2. цього договору передбачено,
що відсотки за користування кредитом
нараховуються на суму фактичної
заборгованості з дня надання кредиту
спілкою (включно) до повного його
погашення.

Взяті на себе зобов'язання відповідач
виконував неналежним чином, а тому
рішенням Бабушкінського районного
суду м.Дніпропетровська від 14 квітня 2010
року з нього на користь кредитної
спілки стягнуто заборгованість за
вказаним договором станом на 04 грудня
2009 року у розмірі 23 190,52 грн., котра
складається з суми кредиту, процентів
за користування кредитом, штрафу та
пені.

Оскільки вищезазначене рішення було
виконано лише 10 квітня 2013 року, суд
дійшов правильного висновку про
правомірність нарахування відсотків
за користування кредитом в період з 04
грудня 2009 року по 04 квітня 2013 року та
штрафу за порушення зобов'язання, а
також обґрунтовано зменшив суму штрафу
до 5 000 грн.

Разом з тим, вирішуючи питання про
стягнення відсотків за користування
кредитом, суд виходив з того, що
позивачем не пропущено строк позовної
давності, про застосування якого
просив відповідач (а.с.62-64).

З таким висновком повністю погодитись
не можна з огляду на наступне.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові
(ч.4 ст.267 ЦК України).

Згідно із ст.257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг
строку починається з наступного дня
після відповідної календарної дати або
настання події, з якою пов'язано його
початок.

За загальним правилом перебіг позовної
давності починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності
співпадає з моментом виникнення у
зацікавленої сторони права на позов,
тобто можливості реалізувати своє
право в примусовому порядку через суд.

З матеріалів справи вбачається, що з
позовом про стягнення відсотків за
користування кредитом в період з 04
грудня 2009 року по 04 квітня 2013 року
кредитна спілка звернулась до суду
згідно штемпелю вхідної
кореспонденції суду 09 квітня 2013 року,
тобто з пропуском трирічного строку
для пред'явлення позову в частині
стягнення відсотків за період з 04
грудня 2009 року по 09 квітня 2010 року, і
поважності причин пропуску цього
строку не наведено.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що право кредитної спілки на
стягнення з відповідача відсотків за
користування кредитом в період з 04
грудня 2009 року по 09 квітня 2010 року у
розмірі 1 138,46 грн. є доведеним, але таке
право не підлягає захисту у зв'язку з
пропуском строку позовної давності.

Враховуючи те, що суд не взяв до уваги
наведені обставини, оскаржене рішення
підлягає зміні в частині стягнення
суми відсотків з 10 909,40 грн. на 9 771,03 грн.
та в частині загальної суми стягнення з
16 153,09 грн. на 15 014,63 грн., а апеляційна
скарга - частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 316 ЦПК
України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Рішення Бабушкінського районного
суду м.Дніпропетровська від 13 травня 2014
року змінити в частині стягнення суми
відсотків з 10 909,40 грн. на 9 771,03 грн. та в
частині загальної суми стягнення з 16
153,09 грн. на 15 014,63 грн. В іншій частині
рішення залишити без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення та може бути
оскаржено в касаційному порядку
протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя
Котушенко С.П.

Судді
Петренко І.О.

Романюк М.М.