Справа № 309/732/14-ц
Провадження № 2/309/686/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2014 року
м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської
області

в особі головуючого судді Савицького
С.А.

при секретарі судового засідання
Плиска Т.Ю.

з участю представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Хуст справу
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя
особи: Хустська державна нотаріальна
контора, про визнання відмови від
прийняття спадщини недійсною,-

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2014 року позивач звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання
відмови від прийняття спадщини
недійсною. Позивачка зазначала, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_4.
Вона є спадкоємицею першої черги за
законом після її смерті. Відповідно
після смерті ОСОБА_4 відкрилась
спадщина, до якої входить житловий
будинок АДРЕСА_1, який належав
спадкодавцю на праві приватної
власності. 24 квітня 2008 року позивачка
подала до Хустської державної
нотаріальної контори заяву про
прийняття спадщини за померлою матір'ю.
Після цього, до позивачки звернувся її
рідний брат - ОСОБА_3 і повідомив, що
згідно чинного законодавства прийняти
спадщину за померлою матір'ю може
тільки один спадкоємець з
відшкодуванням іншому грошової
компенсації. Так як на той момент в
позивачки не було фінансової
можливості відшкодувати брату
обумовлену суму коштів, він
запропонував щоб він відшкодував їй 30
000,00 доларів США, а вона написала
відмову від спадщини на його користь. В
іншому випадку, як він пояснив, жоден з
них не зможе оформити спадщину.
Враховуючи дані обставини, вона
погодилась на його пропозицію і 05
червня 2008 року ( за чотири дні до
завершення 6-ти місячного строку)
підписала заяву про відмову від
прийняття спадщини, яка була
підготовлена державним нотаріусом без
її участі. Підписуючи дану заяву вона
діяла під впливом обману, так як її не
повідомили, що незалежно від обставин
вона має право на ? частки в спадковому
майні. Вона довірилась своєму брату і
його поясненням, що спадщину за
померлою може прийняти тільки один із
спадкоємців. Тобто її було введено в
оману щодо юридичних фактів, які
вплинули на прийняття нею рішення щодо
підписання заяви про відмову від
спадщини.

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому
засіданні позовні вимоги підтримав
посилаючись на обставини викладені в
позовній заяві.

Відповідач подав до суду заяву про
розгляд справи в його відсутності а
також відзив на позовну заяву в якому
заперечує щодо задоволення позовних
вимог, виходячи з їх безпідставності.

Представник Хустської державної
нотаріальної контори в судове
засідання не зявився, подав суду заяву
в якій просить суд розгляд справи
проводити ву відсутності третьої особи
по справі.

Враховуючи, що всі сторони процесу були
повідомлені належним чином, а також ту
обставину що від сторін по справі які
не зявилися в судове засдання надійшли
заяви про розгляд справи в їх
відсутності - суд вважає за можливе
розглянути справу у відсутності
відповідача та хустської державної
нотаріальної контори, так як в справі є
достатньо матеріалів, які свідчать про
взаємовідносини сторін.

Заслухавши пояснення представника
позивача ОСОБА_1, дослідивши матеріали
справи, суд вважає встановленими
наступні обставини та відповідні їм
правовідносини.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1
померла ОСОБА_4 - мати позивачки та
відповідача по справі (підтверджується
дослідженим в судовому засіданні
свідоцтвом про смерть).

Відповідно до ст. 1216 Цивільного
кодексу України спадкуванням є перехід
прав та обов'язків (спадщини) від
фізичної особи, яка померла
(спадкодавця), до інших осіб
(спадкоємців).

Відповідно до ст. 1261 Цивільного
кодексу України у першу чергу право на
спадкування за законом мають діти
спадкодавця, у тому числі зачаті за
життя спадкодавця та народжені після
його смерті, той з подружжя, який його
пережив, та батьки.

Отже в ході судового розгляду справи
було встановлено, що на момент
відкриття спадщини за ОСОБА_4
спадкоємцями першої черги були її діти:
ОСОБА_2 та ОСОБА_3.

Спадщина складалась з житлового
будинку АДРЕСА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи
позивачка 28.04.2008 року подала до
нотаріальної контори по місцю
відкриття спадщини заяву про прийняття
спадщини, а 05 червня 2008 року вже подала
заяву про відмову від прийняття
спадщини за померлою матірю.

Відповідно до підпункту 4.14 п. 4 Глави 10
Розділу 2 Порядку, при видачі Свідоцтва
на право на спадщину нотаріус
обов'язково перевіряє факт смерті
спадкодавця, час і місце відкриття
спадщини, наявність підстав для
закликання спадкоємства, якщо має
місце спадкування за законом,
прийняття спадкоємцем спадщини у
встановлений законом спосіб, склад
спадкового майна, на яке видається
свідоцтво про право на спадщину. На
підтвердження цих обставин від
спадкоємців витребовуються документи,
що підтверджують вказані факти.

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 Цивільного
кодексу України спадкоємець за
заповітом або за законом може
відмовитися від прийняття спадщини
протягом строку, встановленого статтею
1270 цього кодексу. Заява про відмову від
прийняття спадщини подається
нотаріусу за місцем відкриття
спадщини.

Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 1273 Цивільного
кодексу України, відмова від прийняття
спадщини є безумовною і
беззастережною. Відмова від прийняття
спадщини може бути відкликана протягом
строку, встановленого для її прийняття.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Як визначено у ст. 10 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд сприяє всебічному і повному
з'ясуванню обставин справи: роз'яснює
особам, які беруть участь у справі, їх
права та обов'язки, попереджує про
наслідки вчинення або невчинення
процесуальних дій і сприяє здійсненню
їхніх прав у випадках, встановлених цим
Кодексом.

Так, позивач в обґрунтування позовних
вимог посилається на те, що вона з
відповідачем уклали усну угоду, за
якою кожна із сторін брала на себе
зобов'язання, в результаті чого він
подав до нотаріальної контори заяву
про відмову від спадщини на користь
відповідача. Також позивач посилалася
на ту обставину, що заява про відмову
від спадщини була подана під впливом
обману.

Однак, суд не бере до уваги дані
доводи, оскільки відповідно до ст. 1274
ЦК України спадкоємець за законом має
право відмовитися від прийняття
спадщини на користь будь кого із
спадкоємців за законом незалежно від
черги. Спадкоємець має право
відмовитися від частки у спадщині
спадкоємця, який відмовився від
спадщини на його користь Відмова від
прийняття спадщини може бути визнана
судом недійсною з підстав,
встановлених ст. 225, 229 -231 і 233 ЦК України.

Позивач, посилаючись на вимоги ст.230 ЦК
України, вважає, що відмову від
прийняття спадщини вона вчинили під
впливом обману, так як від спадщини
вона відмовлялись в зв'язку з тим, що
відповідач обіцяв їм матеріальне
відшкодування, а саме сплатити
позивачці кошти в сумі 30 000 доларів США.
Але свою обіцянку не виконав.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного суду України №9 от 06.11.2009
«Про судову практику розгляду
цивільних справ про визнання
правочинів недійсними», правочин
визнається вчиненим під впливом обману
у випадку навмисного введення іншої
сторони в оману щодо обставин, які
впливають на вчинення правочину. На
відміну від помилки, ознакою обману є
умисел у діях однієї зі сторін
правочину. Наявність умислу в діях
відповідача, істотність значення
обставин, щодо яких особу введено в
оману, і сам факт обману повинна
довести особа, яка діяла під впливом
обману. Обман щодо мотивів правочину не
має істотного значення.

Відмова від прийняття спадщини є
одностороннім правочином.

Норми статті 230 Цивільного кодексу не
застосовуються щодо односторонніх
правочинів.

Позивач вказує, що відповідач умисно
ввів її в оману своїми обіцянками
компенсувати вартість частки у розмірі
30000 доларів США, чим психологічно
вплинув на її дії.

При розгляді даної цивільної справи
позивач та її представник підстави
позову не змінювали та не надали суду
жодних доказів у підтвердження
заявлених позовних вимог.

Позивач у встановлений законом термін
не скористалася своїм правом та не
відкликала свою заяву про відмову від
прийняття спадщини.

За таких обставин у суду відсутні
законні підстави для визнання відмови
від спадщини недійсною.

Враховуючи викладене, керуючись
ст.ст.10, 60, 209, 215 - 218 ЦПК України, суд,

Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
третя особи: Хустська державна
нотаріальна контора, про визнання
відмови від прийняття спадщини
недійсною - відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом 10
днів з дня його проголошення до
апеляційного суду Закарпатської
області.

Суддя Хустського

районного суду:
Савицький С.А.