________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2/520/5945/14
УХВАЛА

10.09.2014 року суддя Київського районного
суду міста Одеси Літвінова І.А.,
ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про стягнення грошових
коштів,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду міста
Одеси надійшла позовна заява ОСОБА_1,
якою позивач просить стягнути з ОСОБА_2
на свою користь суму боргу у розмірі 1 092
752 (один мільйон дев’яносто дві тисячі
сімсот п’ятдесят дві) гривні 63 копійки
та суму судового збору.

За правилами ч. 1 ст. 109 ЦПК України
позови до фізичної особи
пред’являються в суд за
зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її проживання
або за зареєстрованим у встановленому
законом порядку місцем її перебування.

На виконання вимог ч. 3 ст. 122 ЦПК
України, судом витребувана інформація
з відділу адресно-довідкової роботи ГУ
ДМС України в Одеській області про
зареєстроване у встановленому законом
порядку місце проживання сторін по
справі.

10 вересня 2014 року, при ознайомленні з
одержаною інформацією встановлено, що
позивач гр. ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
зареєстрований за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_2. Місце проживання
відповідача ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3
значиться зареєстрованим у
встановленому законом порядку в
Київському районі АДРЕСА_1.

Справа підсудна Київському районному
суду міста Одеси на підставі ч. 1 ст. 109
ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЦПК України,
суддя відкриває провадження у
цивільній справі не інакше як на
підставі заяви, поданої і оформленої в
порядку, встановленому цим Кодексом.

Порядок подання та оформлення позовних
заяв встановлений статтями 119, 120 ЦПК
України, якими визначенні вимоги до
форми, змісту позовної заяви та порядку
подання копій позовної заяви та
доданих до неї документів

При ознайомлені з позовною заявою
ОСОБА_1 та додатками до заяви, виявлені
підстави для залишення позову без руху,
у зв'язку з недодержанням вимогам ст.ст.
119, 120 ЦПК України при його оформлені.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України
позовна заява повинна містити ціну
позову.

Позовна заява ОСОБА_1 ціну позову не
містить. Вимоги п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України
не виконані.

Відбиття в позовній заяві ціни позову
має значення в першу чергу для захисту
прав самого позивача, так як обумовлює
розмір сплати державного мита,
розподіл судових витрат між сторонами
і навіть впливає на можливість
порушення судової діяльності на захист
права.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 80 ЦПК України, у
позовах про стягнення грошових коштів
ціна позову визначається сумою, яка
стягується.

Позивач ОСОБА_1 повинен зазначити ціну
позову, виходячи з заявленої до
стягнення суми.

Відповідно до п. 5 та п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК
України, позовна заява повинна містити
виклад обставин, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги та зазначення
доказів, що підтверджують кожну
обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування.

Позивач дані зобов'язання не виконав, в
позовній заяві не зазначив докази в
підтвердження обставин, на які
особисто посилається та до яких
відносяться:

- присутність свідків під час написання
розписки на суму 50 000 доларів США;

- звернення до відповідача з вимогою
про повернення грошей;

- ухилення відповідача від виконання
зобов’язання.

Також не зазначені докази факту
одержання коштів відповідачем від
позивача. При цьому позивачу
пропонується звернути увагу на
конструкцію тексту боргових розписок,
в яких не зазначено, що ОСОБА_2 отримав
гроші від ОСОБА_1 та на зміст розписки
на суму 19 500 доларів США, в якій строком
повернення боргу зазначено « 1.12.20011 г.»

Позивач не зазначає й наявність
підстав для звільнення від
доказування.

Як роз'яснено в п. 7 Постанови № 2 від 12
червня 2009 року Пленуму Верховного суду
України, позовна заява за змістом
повинна відповідати вимогам статті 119
ЦПК. У зв'язку з цим суди мають звертати
особливу увагу, зокрема, на те, що у
позовній заяві повинні не лише
міститися позовні вимоги, а й бути
викладені обставини, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги, і зазначені
докази, що підтверджують кожну
обставину.

До відома позивача - поняття доказів
наводиться у ст. 60 ЦПК України, згідно з
якою доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин,
що обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Особи, які беруть участь у справі і
вважають, що подання потрібних доказів
є неможливим або у них є складнощі в
поданні цих доказів, мають право
заявити клопотання про забезпечення
цих доказів. У заяві про забезпечення
доказів повинні бути зазначені: докази,
які необхідно забезпечити; обставини,
що можуть бути підтверджені цими
доказами; обставини, які свідчать про
те, що подання потрібних доказів може
стати неможливим або ускладненим, а
також справа, для якої потрібні ці
докази або з якою метою потрібно їх
забезпечити.

Частиною 1 ст. 120 ЦПК України, позивач
зобов’язується додати до позовної
заяви її копії та копії всіх
документів, що додаються до неї,
відповідно до кількості відповідачів
і третіх осіб. Вимоги ч. 1 ст. 120 ЦПК
України не містять виключень,
застережень та є безумовними. Позивач
на це уваги не звернув, та не надав для
направлення відповідачу копію
квитанції про сплату судового збору.

Прецедентна практика Європейського
суду з прав людини виходить з того, що
реалізуючи п. 1. ст. 6 Конвенції про
захист прав людини її основоположних
свобод щодо доступності правосуддя та
справедливого судового розгляду, кожна
держава-учасниця цієї Конвенції вправі
встановлювати правила судової
процедури, в тому числі й процесуальні
заборони і обмеження, зміст яких не
допустити судовий процес у безладний
рух.

За вимогами ст. 121 ЦПК України, суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не
сплачено судовий збір, постановляє
ухвалу, в якій зазначаються підстави
залишення заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк
для усунення недоліків, який не може
перевищувати п'яти днів з дня отримання
позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст. 119 - 122 ЦПК України,
суддя

У Х В А Л И В:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про стягнення грошових
коштів.

Надати позивачу строк для усунення
недоліків, вказаних у мотивувальній
частині цієї ухвали, протягом п'яти
днів з дня отримання позивачем ухвали.

Роз'яснити, якщо позивач відповідно до
ухвали суду у встановлений строк
виконає вимоги, визначені статтями 119 і
120 ЦПК України позовна заява буде
вважатись поданою в день первісного
її подання до суду. Інакше заява
вважається неподаною і повертається
позивачеві, що не перешкоджає
повторному зверненню до суду з цим
позовом у встановленому порядку.

Копію ухвали направити позивачу для
виконання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Літвінова І. А.