Єдиний унікальний номер справи
Провадження № 2-во/243/30/2014
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2014 року

Слов'янський міськрайонний суд
Донецької області у складі:

головуючої - судді
Ільяшевич О.В.,

при секретарі
Ляшко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Слов'янська
цивільну справу за заявою про
виправлення описки публічного
акціонерного товариства
"Донецькоблгаз" про видачу судового
наказу про стягнення заборгованості з
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 за спожиті
послуги,-

В С Т А
Н О В И В:

27 січня 2014 року Слов'янським
міськрайонним судом Донецької області
було винесено наказ за публічного
акціонерного товариства
"Донецькоблгаз" про видачу судового
наказу про стягнення заборгованості з
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 за спожиті
послуги в розмірі 1236 грн. 18 коп.

04 липня 2014 року до суду надійшла
заява від публічного акціонерного
товариства "Донецькоблгаз" про
виправлення описки в судовому наказі, а
саме зазначити ідентифікаційний код
боржників - ОСОБА_3, ОСОБА_2. Заявник
зазначає, що відсутність
ідентифікаційного коду у судовому
наказі унеможливлює подальше
примусове виконання рішення суду у
зв'язку із невідповідністю документа
ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження».
Просить виправити помилку у судовому
наказі шляхом внесення відомостей про
ідентифікаційний номер ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 у судовий наказ.

Суд, вивчивши матеріали вищезазначеної
справи, вважає, що необхідно відмовити
у задоволенні заяви про виправлення
описки з наступних підстав.

Сторони у судове засідання не
з'явилися, про час, дату та місце
судового засідання повідомлялись
належним чином, їх неявка не
перешкоджає розглядові питання про
внесення виправлення у судовому
наказі.

Як вбачається з відповіді щодо надання
інформації про реєстраційний номер
облікової картки платника податків
фізичних осіб, неможливо однозначно
ідентифікувати ОСОБА_3 та ОСОБА_2(а.с.18,
20)..

Відповідно до вимог ч.1 ст. 219 ЦПК
України, суд може з власної ініціативи
або за заявою осіб, які беруть участь у
справі, виправити допущені у судовому
рішенні описки чи арифметичні помилки.

Суд також зазначає, що відповідно
до Основного Закону України держава
забезпечує захист прав усіх суб'єктів
права власності і господарювання; усі
суб'єкти права власності рівні перед
законом; права і свободи людини і
громадянина захищаються судом; судові
рішення ухвалюються судами іменем
України і є обов'язковими до виконання
на всій її території; обов'язковість
рішень суду є однією з основних засад
судочинства (частина четверта статті 13,
частина перша статті 55, частина п'ята
статті 124, пункт 9 частини третьої
статті 129).

Згідно з частиною другою статті 13
Закону України „Про судоустрій і
статус суддів" від 7 липня 2010 року №
2453-УІ судові рішення, що набрали
законної сили, є обов'язковими до
виконання усіма органами державної
влади, органами місцевого
самоврядування, їх посадовими та
службовими особами, фізичними і
юридичними особами та їх об'єднаннями
на всій території України.

Конституційний Суд України
неодноразово зазначав, що виконання
судового рішення є невід'ємною
складовою права кожного на судовий
захист і охоплює, зокрема, законодавчо
визначений комплекс дій, спрямованих
на захист і відновлення порушених прав,
свобод, законних інтересів фізичних та
юридичних осіб, суспільства, держави
(пункт 2 мотивувальної частини Рішення
від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012);
невиконання судового рішення загрожує
сутності права на справедливий розгляд
судом (пункт 3 мотивувальної частини
Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Суд бере до уваги практику
Європейського суду з прав людини, який,
зокрема, в рішенні у справі „Шмалько
проти України" від 20 липня 2004 року
вказав, що право на виконання судового
рішення є складовою права на судовий
захист, передбаченого статтею 6
Конвенції про захист прав людини і
основоположних свобод, для цілей якої
виконання рішення, ухваленого
будь-яким судом, має розцінюватися як
складова частина судового розгляду
(пункт 43).

Таким чином, право на судовий захист є
конституційною гарантією прав і свобод
людини і громадянина, а обов'язкове
виконання судових рішень - складовою
права на справедливий судовий захист.

Відповідно до статті 1 Законом,
виконавче провадження - це сукупність
дій органів і посадових осіб,
визначених у ньому, спрямованих на
примусове виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), які
провадяться на підставах, в межах
повноважень та у спосіб, визначених
Законом, іншими нормативно-правовими
актами, прийнятими відповідно до
законів України, а також рішеннями, що
підлягають примусовому виконанню. У
Законі визначено загальний порядок
примусового виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб), до
якого, зокрема, віднесено пошук майна
боржника, арешт коштів на рахунках в
банківських установах, оцінка майна та
його реалізація на прилюдних торгах
(статті 40, 57, 58, 62).

Примусове виконання рішень судів
України відбувається на основі
виконавчих документів, які є підставою
для відкриття державним виконавцем
виконавчого провадження і проведення
виконавчих дій. Такими документами є
виконавчі листи, що видаються судами;
накази господарських судів; ухвали,
постанови судів у випадках,
передбачених законом; інші документи,
визначені у частині другій статті 17
Закону.

Згідно з п. 1 ч. 3 ст 18 Закону у
виконавчому документі зазначаються,
зокрема, індивідуальний
ідентифікаційний код стягувана та
боржника. Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 11
Закону України "Про виконавче
провадження" державний виконавець з
метою захисту інтересів стягувана може
самостійно одержувати безоплатно від
органів, установ, організацій,
посадових осіб, сторін та учасників
виконавчого провадження необхідні для
проведення виконавчих дій пояснення,
довідки та іншу інформацію, у тому
числі конфіденційну. Тобто, у разі
незазначення індивідуального
ідентифікаційного номера
(реєстраційного номера облікової
картки платника податків) у рішенні
суду, судовому наказі, згідно із п. 3 ч. 3
ст. 11 Закону України "Про виконавче
провадження", державний виконавець
може самостійно звернутися до
відповідного державного органу
державної податкової служби із запитом
про витребування довідки про
індивідуальний ідентифікаційний номер
(реєстраційний номер облікової картки
платника податків) боржника.
Відмовляючи в зазначених вище випадках
у відкритті виконавчого провадження,
державні виконавці Відділу державної
виконавчої служби Слов'янського
міськрайонного управління юстиції не
звертають увагу на зазначену норму.
Крім того, відповідно до спільного
наказу Міністерства юстиції України та
Міністерством доходів і зборів України
від 05.02.2014 № 254/5/119 «Про затвердження
Порядку надання інформації
Міністерством доходів і зборів України
на запити органів державної виконавчої
служби», цей Порядок визначає загальні
правила надання Міністерством доходів
і зборів України органам державної
виконавчої служби інформації про
реєстраційні номери облікової картки
платників податків - боржників -
фізичних осіб, номери рахунків
боржників - юридичних осіб, а також
рахунків, відкритих боржником -
юридичною особою через свої філії,
представництва та інші відокремлені
підрозділи, та/або фізичних осіб -
підприємців, яку отримує Міністерство
доходів і зборів України від
банківських та інших установ, та
джерела отримання доходів боржників -
фізичних осіб і передає на запити
органів державної виконавчої служби.
Метою затвердження даного наказу є
належне виконання рішень судів та
інших органів (посадових осіб) і
спрощення процедури забезпечення
державних виконавців інформацією про
реєстраційні номери облікової картки
платників податків - боржників -
фізичних осіб, номери рахунків
боржників - юридичних осіб, а також
рахунків, відкритих боржником -
юридичною особою через свої філії,
представництва та інші відокремлені
підрозділи, та/або фізичних осіб -
підприємців, яку отримує Міністерство
доходів і зборів України від
банківських та інших установ, та
джерела отримання доходів боржників -
фізичних осіб. Контроль за виконанням
цього наказу покладений на заступника
Міністра юстиції України.

З огляду на викладене, з врахуванням
того, що оскільки на час винесення
судового наказу інформація про
реєстраційний номер облікової картки
платника податків фізичних осіб ОСОБА_3
та ОСОБА_2 була відсутня, то підстав для
внесення відповідних виправлень у
судовий наказ у суду немає.

На підставі зазначеного та керуючись
ст. 219 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у задоволенні заяви про
виправлення описки публічного
акціонерного товариства
"Донецькоблгаз" про видачу судового
наказу про стягнення заборгованості з
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 за спожиті
послуги.

Ухвала може бути оскаржена в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом п'яти днів з дня її
проголошення. У разі якщо ухвалу було
постановлено без участі особи, яка її
оскаржує, апеляційна скарга може бути
подана протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги ухвала, якщо її не
скасовано, набирає законної сили після
розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала складена у нарадчій
кімнаті у єдиному екземплярі.

Суддя Слов'янського

міськрайонного суду:
О.В.
Ільяшевич