Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/2518/14
Головуючий у суді І-ї інстанції Музика
Доповідач Кривохижа В. І.
УХВАЛА

25.09.2014 колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Кіровоградської області у складі:

Головуючої: Кривохижі В.І.

Суддів: Мурашка С.І.

Сукач Т.О.

при секретарі Бодопрост М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м.Кіровограді цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до
Новоукраїнської міської ради, товарної
біржі «Кіровоградська аграрна біржа»,
державного кадастрового реєстратора
відділу Держземагенства в
Новоукраїнському районі Козаченко
Світлани Олександрівни, державного
реєстратора Реєстраційної служби
Новоукраїнського районного управління
юстиції Павленко Наталії
Володимирівни, треті особи - ОСОБА_5,
фізична особа-підприємець ОСОБА_6, про
визнання незаконним та скасування
рішення органу місцевого
самоврядування, визнання незаконною та
скасування державної реєстрації
земельної ділянки, визнання незаконним
та скасування рішення державного
реєстратора, визнання недійсним
протоколу земельних торгів(аукціону),
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
ухвалу судді Новоукраїнського
районного суду Кіровоградської
області від 18 серпня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА:

14 серпня 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до Новоукраїнської
міської ради, товарної біржі
«Кіровоградська аграрна біржа»,
державного кадастрового реєстратора
відділу Держземагенства в
Новоукраїнському районі Козаченко
Світлани Олександрівни, державного
реєстратора Реєстраційної служби
Новоукраїнського районного управління
юстиції Павленко Наталії
Володимирівни, треті особи - ОСОБА_5,
фізична особа-підприємець ОСОБА_6, про
визнання незаконним та скасування
рішення органу місцевого
самоврядування, визнання незаконною та
скасування державної реєстрації
земельної ділянки, визнання незаконним
та скасування рішення державного
реєстратора, визнання недійсним
протоколу земельних торгів (аукціону).

Зазначала, що в серпні 2014 року
дізналась, що на підставі рішення
сесії Новоукраїнської міської ради від
10 грудня 2013 року №1051 25 червня 2014 року
відбулися земельні торги, проведені
товарною біржею «Кіровоградська
аграрна біржа», за якими право оренди
земельної ділянки площею 0,0349 га, що
знаходиться поруч з земельною
ділянкою, на якій розташований
належний їй, позивачці, житловий
будинок за АДРЕСА_1 в м. Новоукраїнка,
було передано фізичній
особі-підприємцю ОСОБА_6 строком на 49
років для виробничого використання.

Посилалась на те, що затверджений
зазначеним рішенням № 1051 проект
землеустрою був розроблений з грубим
порушенням визначеного законом
порядку: відсутня дата виготовлення,
без узгодження з нею, як суміжним
землекористувачем, без повідомлення її
про дату та час проведення робіт із
закріплення межовими знаками меж
земельних ділянок на місцевості, як
передбачено п.3.12 відповідної
Інструкції.

Крім того, під час виготовлення
зазначеного проекту землеустрою не
було враховано, що мережа належного їй
водопроводу проходить саме по межі
земельних ділянок НОМЕР_1 та НОМЕР_2,
однак дані про узгодження з
відповідним підприємством-власником
інженерної мережі водопроводу
відсутні, не визначено умови для
доступу до мережі водопроводу їх як
власників.

З огляду на це, просила визнати
незаконним та скасувати рішення №1051
міської ради від 10 грудня 2013 року в
частині затвердження проекту
землеустрою як такого, що виготовлений
з порушенням вимог законодавства, а
також визнати незаконними та скасувати
державну реєстрацію в Державному
земельному кадастрі спірної земельної
ділянки площею 0,0349 га, розташованої по
АДРЕСА_2, та рішення про державну
реєстрацію прав та їх обтяжень №6921839
від 17 жовтня 2013 року, прийняте
державним реєстратором реєстраційної
служби Новоукраїнського районного
управління юстиції Павленко Н.В. за
наслідками розгляду відповідної заяви
міської ради.

До того ж, під час підготовки земельних
торгів організатором не було дотримано
вимог ч. 4 ст. 136 ЗК України, інформаційна
картка не була належним чином
підготовлена у зв'язку з неналежним
виготовленням документації, у
відсутності організатора
торгів-голови Новоукраїнської міської
ради, що, на думку позивача, є підставою
для визнання протоколу торгів
недійсними за ч.1 ст. 203 ЦК України.

Ухвалою судді Новоукраїнського
районного суду від 18 серпня 2014 року у
відкритті провадження у справі
відмовлено на підставі п. 1 ч. 2 ст.122 ЦПК
України. Позовну заяву з додатками
надіслано позивачці.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 ставить
питання про скасування ухвали з
мотивів порушення норм процесуального
права з передачею справи до суду першої
інстанції для вирішення питання про
відкриття провадження. Зазначає,
зокрема, що суддя відмовив у відкритті
провадження у справі з підстав, не
передбачених ч. 2 ст.122 ЦПК України,
надавши юридичну оцінку обставинам
справи та доказам на предмет наявності
чи відсутності факту порушення прав
позивача; є помилковим висновок суду
щодо належності спору до юрисдикції
адміністративного суду, оскільки
предмет і підстави заявленого позову
стосується її, позивача, права
користування суміжною земельною
ділянкою, на якій розташований
належний їй житловий будинок, тобто
виник спір з приводу порушення
оскаржуваними рішеннями її законних
прав.

Перевіривши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, який підтримав доводи
апеляційної скарги щодо незаконності
оскаржуваної ухвали суду першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 122 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
провадження у справі, якщо заява не
підлягає розгляду в судах у порядку
цивільного судочинства.

Відмову у відкритті провадження у
справі суд мотивував тим, що позивач,
заявляючи про визнання незаконними та
скасування індивідуальних актів
органів державної влади через
порушення, які, на її думку, мали місце
при прийнятті оскаржуваних актів, не
зазначила, яким чином ці порушення
негативно вплинули на можливість
реалізації її законних прав свобод чи
інтересів, що унеможливлює визначити,
чи є ОСОБА_2 належним позивачем. Крім
того, зазначені вимоги позивача
повинні розглядатись за правилами,
встановленими КАС України, оскільки зі
змісту позовної заяви не вбачається
наявності спору про право, такий спір є
публічно-правовим.

З такими висновками погодитись не
можна, оскільки вони суперечать нормам
процесуального права.

Відповідно до ст. 17 КАС України
компетенція адміністративних судів
поширюється на спори фізичних чи
юридичних осіб із суб'єктом владних
повноважень щодо оскарження його
рішень (нормативно-правових актів чи
правових актів індивідуальної дії), дій
чи бездіяльності.

Відповідно до п.2 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 16 квітня 2004
року №7 «Про практику застосування
судами земельного законодавства при
розгляді цивільних справ(зі змінами,
внесеними постановою Пленуму від 19
березня 2010 року) спори щодо оскарження
рішень, дій чи бездіяльності суб'єктів
владних повноважень при реалізації ним
управлінських функцій у сфері
земельних правовідносин,
розглядаються згідно з п.1,3 ч. 1 ст. 17 КАС
адміністративними судами.

Згідно ж п.7 постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ №3 від 1 березня 2013 року «Про
деякі питання юрисдикції загальних
судів та визначення підсудності
цивільних справ» земельні відносини,
суб'єктами яких є фізичні чи юридичні
особи, органи місцевого
самоврядування, органи державної
влади, а об'єктами - землі у межах
території України, земельні ділянки та
права на них, у тому числі на земельні
частки (паї), регулюються земельним і
цивільним законодавством на принципах
забезпечення юридичної рівності прав
їх учасників, забезпечення гарантій
прав на землю (стаття 1 ЦК, статті 2, 5
Земельного кодексу України; далі - ЗК).
Захист судом прав на землю у цих
відносинах здійснюється способами,
визначеними статтями 16, 21, 393 ЦК, статтею
152 ЗК, у тому числі шляхом визнання
недійсними рішень органів виконавчої
влади, органів місцевого
самоврядування.

Відповідно до цього спори, що виникають
із земельних відносин, у яких хоча б
однією зі сторін є фізична особа,
незважаючи на участь у них суб'єкта
владних повноважень, згідно зі статтею
15 ЦПК розглядаються в порядку
цивільного судочинства. Це стосується,
наприклад, позовів про визнання
недійсними рішень органів виконавчої
влади, органів місцевого
самоврядування щодо видання дозволу на
виготовлення (розроблення) проекту
землеустрою щодо відведення земельної
ділянки, вирішення інших питань, що
відповідно до закону необхідні для
набуття і реалізації права на землю,
про надання чи передачу земельної
ділянки у власність або користування
чи невирішення цих питань, припинення
права власності чи користування землею
(статті 116, 118, 123, 128, 131, 144, 146, 147, 149, 151 ЗК та
інші), крім спорів, передбачених
частиною першою статті 16 Закону
України від 17 листопада 2009 року № 1559-VI
"Про відчуження земельних ділянок,
інших об'єктів нерухомого майна, що на
них розміщені, які перебувають у
приватній власності, для суспільних
потреб чи з мотивів суспільної
необхідності", про цивільну
відповідальність за порушення
земельного законодавства (статті 210, 211
ЗК), про повернення самовільно зайнятих
земельних ділянок (стаття 212 ЗК).

Зі змісту позовних вимог вбачається, що
ОСОБА_2 звернулась до суду із вимогою
про визнання незаконними, скасування
рішень та протоколу земельних торгів і
створенням у зв»язку з цим перешкод у
користуванні належною їй земельною
ділянкою.

Суд першої інстанції на зазначені
положення закону і обставини, якими
обґрунтовувались позовні вимоги, уваги
не звернув і на стадії відкриття
провадження дійшов до передчасного
висновку, що між сторонами виник
адміністративний спір.

Не можна погодитись і з покладеним в
основу ухвали висновком про те, що
позовна заява не містить даних щодо
порушення прав та законних інтересів
ОСОБА_2 та неможливість визначити її
належним позивачем, оскільки такі
питання не можуть вирішуватись на
стадії відкриття провадження, а такі
обставини не можуть бути підставою для
відмови у відкритті провадження в
порядку ч. 2 ст. 122 ЦПК України, якою
визначено виключний перелік підстав
для вчинення зазначеної процесуальної
дії.

Пленум Верховного Суду України у п.2
постанови №2 від 12 червня 2009 року «Про
застосування норм цивільного
процесуального законодавства при
розгляді справ у суді першої
інстанції» роз»яснив, що суддя вправі
відмовити у відкритті провадження у
справі лише з підстав, передбачених
законом. Не допускається відмова у
відкритті провадження у справі з
мотивів недоведеності заявленої
вимоги, відсутності доказів, пропуску
позовної давності та інших не
передбачених законом підстав.

За таких обставин ухвала від 18 серпня
2014 року підлягає скасуванню з
передачею справи до суду першої
інстанції для вирішення питання про
відкриття провадження з урахуванням
вимог ст. ст.16, 119,121 ЦПК України та
зазначених постанов Пленумів.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 303, 307, 311, 312, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів,-

УХВАЛИЛА :

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу судді Новоукраїнського
районного суду Кіровоградської
області від 18 серпня 2014 року скасувати
і передати питання щодо відкриття
провадження на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча:

Судді: