№ 2-381-14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09. 09. 2014 року
Солом'янський районний суд м. Києва

в складі головуючого - судді -
Бобровник О. В..

при секретарі -
Славовій Н. Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Києві позовну заяву ОСОБА_1
до ОСОБА_2 в інтересах якого діє ОСОБА_3,
треті особи: Солом'янський районний
відділ Головного управління Державної
міграційної служби України в м. Києві,
Орган опіки та піклування
Солом'янської РДА у м. Києві - про
визнання особи такою, що втратила право
користування квартирою,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2 в інтересах якого діє
ОСОБА_3, треті особи: Солом'янський
районний відділ Головного управління
Державної міграційної служби України в
м. Києві, Орган опіки та піклування
Солом'янської РДА у м. Києві - про
визнання особи такою, що втратила право
користування квартирою.

Позивач при зверненні до суду
мотивує свої вимоги тим, що він є
власником 38/100 частини квартири
АДРЕСА_1.

Спірним житловим приміщенням є
квартира посімейного, спільного
заселення (комунальна) яка складається
з двох кімнат житловою площею 31.1. кв.м. у
тому числі: 1-а кімната 11.9 кв.м., 2-а
кімната 19.2. кв.м..

Позивачу належить на праві
власності житлова кімната площею 11.9
кв.м..

На даний час в спірній квартирі
зареєстровані ОСОБА_1, син ОСОБА_2,
дружина ОСОБА_4.

Позивач зазначає, що з 2007 року він
перебував у шлюбі з ОСОБА_3

У шлюбі народився син ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1.

В 2008 року шлюб з ОСОБА_3 було розірвано

Відповідач був зареєстрований в
квартирі з 26.02.2008 року, після розірвання
шлюбу з ОСОБА_3 в 2008 році дитина
переїхала на постійне місце проживання
до матері за адресою: АДРЕСА_2 при цьому
зняти дитину з реєстрації попереднього
місця проживання ОСОБА_3 відмовляється.

Позивач зазначає, що відповідач
понад рік не проживає в квартирі, що
знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

З огляду на зазначене позивач
просив суд визнати ОСОБА_2 таким, що
втратив право користування квартирою,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Позивач в судовому засіданні
позов підтримав в повному обсязі та
просив суд про задоволення позову.

ОСОБА_3 в судове засідання не
з'явилась, направивши до суду замість
себе представника, яка в судовому
засіданні проти задоволення позову
заперечувала в повному обсязі, просила
суд відмовити в задоволенні позову
повністю.

Солом'янський районний відділ
Головного управління Державної
міграційної служби України в м. Києві в
судове засідання свого представника не
направили, про час та місце розгляду
справи повідомлялись належним чином

Представник Органу опіки та
піклування Солом'янської РДА у м. Києві
в судовому засіданні при вирішенні
справи покладалась на розсуд суду та
просила суд врахувати інтереси
малолітньої дитини.

Суд, заслухавши пояснення сторін
присутніх в удовому засіданні,
вивчивши та дослідивши матеріали
справи, об'єктивно оцінивши докази, які
містяться в матеріалах справи,
приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, є
власником 38/100 частини квартири
АДРЕСА_1, що підтверджується копією
свідоцтва про право власності на житло
видане Відділом приватизації
державного житла Солом'янської
районної в м. Києві державної
адміністрації від 22 вересня 2006 року
(а.с. 3-4).

Вбачається, що спірним житловим
приміщенням є квартира посімейного,
спільного заселення (комунальна) яка
складається з двох кімнат житловою
площею 31.1. кв.м. у тому числі: 1-а кімната
11.9 кв.м., 2-а кімната 19.2. кв.м., що
підтверджується копією технічного
паспорта на квартиру (а.с. 5-7).

Встановлено, що ОСОБА_1 належить на
праві власності житлова кімната площею
11.9 кв.м.

Вбачається, що на даний час в спірній
квартирі зареєстровані ОСОБА_1, син
ОСОБА_2, дружина ОСОБА_4, що
підтверджується копією довідки з
місція проживання, форма №3 (а.с. 11).

Судом встановлено, що з 2007 року ОСОБА_1
перебував у шлюбі з ОСОБА_3, під час
шлюбу у сторін народився син ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1.

В 2008 року шлюб з ОСОБА_3 було розірвано,
що підтверджується копією свідоцтва
про розірвання шлюбу (а.с. 17.)

Вбачається, що ОСОБА_2 зареєстрований в
квартирі з 26.02.2008 року, що
підтверджується відповідним записом в
довідці з місця проживання.

Позивач при зверненні до суду
стверджував, що після розірвання шлюбу
з ОСОБА_3 в 2008 році дитина переїхала на
постійне місце проживання до матері за
адресою: АДРЕСА_2 при цьому зняти дитину
з реєстрації попереднього місця
проживання ОСОБА_3 відмовляється, в
зв'язку з чим позивач просив суд про
задоволення позову, на що слід
зазначити наступне.

Оцінюючі встановлені обставини
справи та відповідні їм норми закону,
суд, вважає причину пропуску строку на
зберігання за ОСОБА_2 права
користування спірною квартирою
поважною зважаючи на те, що ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_1 та на даний час дитині 7
років і після розлучення батьків
дитина проживає разом з матір'ю ОСОБА_3

Відповідно до ч. 2 ст. 71 ЖК УРСР,
якщо наймач або члени його сім'ї були
відсутні з поважних причин понад
шість місяців, цей строк за заявою
відсутнього може бути продовжено
наймодавцем, а в разі спору - судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 було
відомо про факт реєстрації місця
проживання ОСОБА_2 в спірній квартирі
та фактичного проживання в ній, що
підтверджується наявними в матеріалах
справи доказами.

Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим кодексом.

Відповідно до ст. 57 ЦПК України
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених ст. 61 цього
кодексу.

Відповідно до ч. 4 цієї ж статті
доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

З огляду на наведене вище, з
урахуванням обставин справи, суд
приходить до висновку про
необґрунтованість вимог позивача в
зв'язку з чим приходить до висновку про
відмову в задоволенні позову.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 71, ЖК УРСР, ст. ст. 10, 11, 57-60, 209, 212-215, 218
ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Суддя: