Справа № 212/412/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

08 липня 2014 року
м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Пустовіт О.Г.

при секретарі Гарасюти Л.К.

розглянувши у відсутності сторін
та без фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності на нерухоме майно в
порядку набувальної давнини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулись до
суду з позовною заявою про визнання
права власності за набувальною
давниною.

В обґрунтування своїх позовних вимог
позивачка вказала, що вона є рідною
сестрою відповідача по справі ОСОБА_2. 31
січня 1992 року їх з відповідачем батько
ОСОБА_3, що перебував в зареєстрованому
шлюбі з їхньою матір'ю ОСОБА_4, за
нотаріально посвідченим договором
купівлі - продажу, придбав у шлюбі
окрему 3-кімнатну квартиру загальною
площею 60,80 в. метрів, в тому числі жилою
площею 44,0 кв. метрів АДРЕСА_1. Вказана
квартира АДРЕСА_1 розташована на 2-ому
поверсі п'ятиповерхового будинку.
ІНФОРМАЦІЯ_1 батько ОСОБА_3 помер в м.
Кривому Розі. Після його смерті
залишилося спадкове майно у вигляді 12
частки квартири АДРЕСА_1. Оскільки
померлий заповіту не залишив, ми з
відповідачем ОСОБА_3 та їхня мати
ОСОБА_4 були єдиними спадкоємцями 1
черги за законом після смерті батька.
Вони всі спадщину прийняли і
переоформили її на своє ім'я, що
підтверджується нотаріально
оформленим 10.Х1.1993 року Свідоцтвом про
право на спадщину за законом.
Відповідно до вказаного свідоцтва вони
всі стали власниками по 1/6 частки
вказаного майна-квартири, при тому, що
їхня мати ОСОБА_4 володіла ще ? часткою
квартири, яка була спільним сумісним
майном її та померлого батька ОСОБА_3.
Зазначила, що постійно проживає у
вказаній квартирі, в ній зареєстрована.
Відповідач ОСОБА_2 в квартирі також
зареєстрований для проживання, але не
проживає у вказаному житлі з 1988 року,
тобто більше 25 років. Оформивши
спадщину після смерті батька,
відповідач ОСОБА_2 в квартиру на
належну йому частку в спадщині не
вселявся, нею не користувався,
комунальну платню за неї не сплачував і
сплачувати не бажає, в оренду нікому на
здавав, - всі 20 років після смерті
батька та переоформлення спадщини його
часткою при житті матері користувалась
вона, робила в квартирі ремонти, міняла
вікна, труби, сплачувала комунальну
платню. Відповідач ніякої участі в
ремонтах та утриманні своєї частки в
квартирі не приймав, а також ніколи не
заявляв ніяких претензій з цього
приводу, розпоряджень по використанню
належної йому частки в спільному
частковому майні не давав. ІНФОРМАЦІЯ_2
їхня з відповідачем мати ОСОБА_4 також
померла. Вона залишила заповіт, згідно
якого залишила у спадок все своє майно
мені-позивачу по справі ОСОБА_1 На
протязі 20 років, які минули з часу
смерті батька ОСОБА_3 вона постійно
відкрито і безперервно володію і
користуюся належною відповідачу
ОСОБА_2 1/6 часткою в їхньому спільному
сумісному майні - квартирі.

Позивачка в судове засідання не
з'явилась, надала суду заяву з
проханням про розгляд справи у її
відсутність, позовні вимоги
підтримала, просила задовольнити в
повному обсязі, не заперечувала проти
заочного розгляду справи.

В судове засідання відповідач не
з'явився, про день та час розгляду
справи був повідомлений належним
чином, про причини неявки не повідомив,
у зв'язку з чим суд дійшов висновку про
можливість заочного розгляду справи та
постановлення рішення на підставі
наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає
що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності на нерухоме майно в
порядку набувальної давнини підлягає
задоволенню.

Судом встановлено, що після смерті
ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 відкрилась
спадщина, яка складалась з 12 частки
квартири АДРЕСА_1, загальною площею 60,80
кв.м., житловою площею 44,0 кв.м. Згідно
свідоцтва про право на спадщину за
законом після смерті ОСОБА_3,
спадкоємцями першої черги в рівних
частках є дружина ОСОБА_4, донька
ОСОБА_1, син - ОСОБА_2 Після смерті матері
- ОСОБА_4, відкрилась спадщина за
заповітом яка складається з 2/3 часток
3-х кімнатної квартири, загальною
площею 60,80 в. метрів, в тому числі жилою
площею 44,0 кв. метрів АДРЕСА_1. Спадщину
позивачка прийняла, та фактично
володіє 5/6 частками вказаного
нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1.

Згідно наданого акту від 13.01.2014 року,
складеного мешканцями будинку АДРЕСА_1,
ОСОБА_2 з 1988 року дійсно не мешкає в
квартирі АДРЕСА_1 по теперішній час.
(а.с.23).

Позивачка продовжує безперервно
мешкати у зазначеній квартирі по
теперішній час. За час свого мешкання у
квартирі, вона регулярно сплачувала
комунальні послуги, робила поточний
ремонт квартири, жодних вимог щодо
користування квартирою до неї
надходило.

Згідно ч. 1 ст. 344 Цивільного кодексу
України, особа, яка добросовісно
заволоділа чужим майном і продовжує
відкрито, безперервно володіти
нерухомим майном протягом десяти років
або рухомим майном - протягом п'яти
років, набуває право власності на це
майно (набувальна давність), якщо інше
не встановлено цим Кодексом.

Відповідно до ст. 10 ЦПК України,
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін, та кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, отже
позивачка ОСОБА_1 підтвердила
обґрунтованість свого позову, тому з
урахуванням вище викладеного суд
дійшов висновку що її позов підлягає
задоволенню в повному обсязі.

Керуючись, ст. 344 ЦК України, ст.ст. 4, 10, 60,
197, 213, 215,224-226 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання
права власності на нерухоме майно в
порядку набувальної давнини -
задовольнити.

Визнати право власності за ОСОБА_1
право власності на 1/6 частку квартири №
41 загальною площею 60,80 кв.м, житловою
площею 44,0 кв.м в будинку АДРЕСА_1,
належну ОСОБА_2 за набувальною
давністю.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення усіма учасниками
процесу в Апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: О. Г.
Пустовіт