У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2014 р. Суворовський районний
суд м. Одеси в складі:

головуючого судді – Бузовського В.В.,

при секретарі – Петровської О.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в місті Одесі
подання державного виконавця другого
Суворовського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України, -

установив:

На виконанні другого Суворовського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції
(далі відділ ДВС) знаходиться
виконавчий лист № 2-1535 виданий
Малиновським районним судом м. Одеси
21.06.2013р., про стягнення шкоди завданої
смертю годувальника з ОСОБА_1 на
користь ОСОБА_2. Станом на 31.08.2014р., сума
боргу складає 21 844,80 грн.

Враховуючи, що боржник до теперішнього
часу не виконав грошове зобов’язання,
державний виконавець за погодженням
начальника другого відділу ДВС просить
тимчасово обмежити боржника у праві
виїзду за межі України.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону
України «Про порядок виїзду з України і
в’їзду в Україну громадян України» та
Указу Президента України «Про
додаткові заходи щодо підвищення
ефективності виконання рішень судів»
громадянинові України може бути
тимчасово відмовлено у виїзді за межі
України, якщо він ухиляється від
виконання зобов’язань, покладених на
нього судовим рішенням — до виконання
зобов’язань.

Згідно до ст. 3771 ЦПК України, питання
про тимчасове обмеження боржника у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

Дослідивши надані державним
виконавцем документи та враховуючи те,
що вимога про стягнення коштів не
потребує зобов’язання боржника
особисто вчинити певні дії, суд вважає,
що подання задоволенню не підлягає,
оскільки державний виконавець не
виходив за місцем проживання боржника,
не вирішив питання про примусове
проникнення до житла чи іншого
володіння особи або про звернення
стягнення на грошові кошти, тощо. До
подання не надано жодного документу на
підтвердження відсутності коштів на
рахунках боржника, не встановлена
відсутність рухомого та нерухомого
майна, яке належить боржнику та на яке
може бути звернуто стягнення для
задоволення вимог стягувача, також, з
доданих до подання документів не
вбачається те, що боржник взагалі
повідомлений про відкриття
виконавчого провадження.

Таким чином, встановлено, що державний
виконавець, з часу відкриття
провадження, не здійснив жодної дії,
передбаченої чинним законодавством,
які направленні на виконання рішення
суду про стягнення аліментів та
державним виконавцем не доведено факт
ухилення боржника від виконання
зобов’язання, покладеного на нього
судовим рішенням. Встановлене судом
унеможливлює задоволення подання про
обмеження конституційного права
громадянина на свободу пересування.

Відмова у задоволені подання не
позбавляє права на повторне звернення
державного виконавця до суду.

Керуючись ст.ст. 293, 3771 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

В поданні державного виконавця другого
Суворовського відділу державної
виконавчої служби Одеського міського
управління юстиції про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України у відношенні ОСОБА_1 –
відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: