У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2014 рокум. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Кафідова О.В., розглянувши
касаційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «ЕНЕРГОБАНК»
на рішення апеляційного суду
Миколаївської області від 19 червня 2014
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «ЕНЕРГОБАНК»
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«ЕНЕРГОБАНК» про визнання кредитного
договору недійсним,

в с т а н о в и в:

У серпні 2012 року Публічне акціонерне
товариство «ЕнергоБанк» (далі - ПАТ
«ЕнергоБанк») звернулося до суду з
позовом, у якому зазначало, що 08 липня
2008 року між ним та ОСОБА_2 укладено
договір про надання кредиту № 25, згідно
з умовами якого останній отримав
кредит у розмірі 270 тис. доларів США
строком до 05 липня 2013 року для добудови
житлового будинку.

На забезпечення виконання умов
договору 08 липня 2008 року між банком та
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 укладені договори
поруки.

У зв'язку з неналежним виконанням
ОСОБА_2 зобов'язань за кредитним
договором станом на 10 червня 2013 року
утворилася заборгованість у розмірі 421
576,59 доларів США, що за курсом
Національного Банку України (далі - НБУ)
еквівалентно 3 369 661 грн 68 коп.,
яку позивач просив солідарно стягнути
з відповідачів.

У липні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду із зустрічним позовом, у якому
просив визнати договір № 25 про надання
кредиту від 08 липня 2008 року недійсним,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він
уклав вказаний договір під впливом
тяжкої обставини (важкої хвороби
колишньої дружини) та на вкрай
невигідних умовах.

Рішенням Миколаївського районного
суду Миколаївської області від 30
серпня 2013 року позов ПАТ «ЕнергоБанк»
задоволено. Стягнуто солідарно з
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на користь
ПАТ «ЕнергоБанк»
заборгованість за кредитним договором
у розмірі 421 576,59 доларів США, що
за куртом НБУ еквівалентно 3 369 661 грн
68 коп. Вирішено питання про
розподіл судових витрат. У задоволенні
зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено.

Рішенням апеляційного суду
Миколаївської області від
19 червня 2014 року рішення суду
першої інстанції в частині
задоволення позовних вимог за
первісним позовом скасовано та в цій
частині ухвалено нове рішення про
часткове задоволення позовних вимог.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«ЕнергоБанк» заборгованість за
кредитним договором у розмірі 412 576
доларів США 59 центів, що за курсом НБУ
становить 3 369 661 грн 68 коп.

У задоволенні позовних вимог ПАТ
«ЕНЕРГОБАНК» до ОСОБА_4, ОСОБА_3
відмовлено.

Вирішено питання щодо судових витрат.

В іншій частині рішення залишено без
змін.

У касаційній скарзі представник ПАТ
«ЕнергоБанк» просить скасувати
рішення суду апеляційної інстанції та
ухвалити нове рішення, яким позовні
вимоги задовольнити в повному обсязі,
мотивуючи свою вимогу неправильним
застосуванням судом норм
матеріального та порушенням норм
процесуального права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України
суддя відмовляє у відкритті
касаційного провадження, якщо
касаційна скарга є необґрунтованою і
викладені у ній доводи не викликають
необхідності перевірки матеріалів
справи.

Згідно з ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час
розгляду справи в касаційному порядку
суд перевіряє в межах касаційної
скарги правильність застосування
судом першої або апеляційної інстанції
норм матеріального чи процесуального
права і не може встановлювати або (та)
вважати доведеними обставини, що не
були встановлені в рішенні чи
відкинуті ним, вирішувати питання про
достовірність або недостовірність
того чи іншого доказу, про перевагу
одних доказів над іншими.

Суд апеляційної інстанції, ухвалюючи
оскаржуване рішення, правильно
встановив характер правовідносин
сторін у справі та застосував до цих
правовідносин норми матеріального
права, які їх регулюють, і вирішив
справу з дотриманням норм
процесуального права.

Частково задовольняючи позовні вимоги,
суд апеляційної інстанції виходив з
того, що ОСОБА_2 належним чином не
виконував взяті на себе зобов'язання за
кредитним договором, внаслідок чого
утворилася заборгованість, яка
підлягає стягненню в судовому порядку.

Разом з цим, судом правильно
встановлено, що позов до поручителів
про стягнення заборгованості за
кредитним договором пред'явлено після
спливу встановленого ч. 4 ст. 554 ЦК
України шестимісячного строку.

Доводи касаційної скарги та зміст
оскаржуваного судового рішення не
дають підстав для висновку, що судом
апеляційної інстанції при розгляді
справи були допущені порушення норм
матеріального чи процесуального права,
які відповідно до ст. ст. 338-341 ЦПК
України є підставами для скасування
судових рішень.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

У відкритті касаційного провадження за
касаційною скаргою Публічного
акціонерного товариства «ЕНЕРГОБАНК»
на рішення апеляційного суду
Миколаївської області від 19 червня 2014
року у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «ЕНЕРГОБАНК»
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
Публічного акціонерного товариства
«ЕНЕРГОБАНК» про визнання кредитного
договору недійсним, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги
матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ
О.В. Кафідова