У х в а л а

іменем україни

25 вересня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Ступак О.В., Дьоміної
О.О., Штелик С.П.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_4 до
Дніпропетровської міської ради,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа -
Управління Держземагенства у
м. Дніпропетровську
Дніпропетровської області, про
визнання частково недійсним рішення
Дніпропетровської міської ради,
визнання недійсним державного акта на
право власності на землю, припинення
права власності на земельну ділянку, за
касаційною скаргою ОСОБА_4 на рішення
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 26 червня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

У січні 2014 року ОСОБА_4 звернувся до
суду з указаним позовом, у якому просив
визнати незаконним рішення
Дніпропетровської міської ради від 21
травня 2008 року № 135/32 «Про передачу у
власність земельних ділянок
громадянам у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська» в частині
затвердження п. 8 додатку до цього
рішення, згідно з яким ОСОБА_8 передано
безоплатно у власність земельну
ділянку площею 0,0442 га, розташовану за
адресою: АДРЕСА_1 та скасувати його в
цій частині; визнати недійсним
державний акт на право власності на
землю від 19 грудня 2008 року серії ЯЖ №
131491, зареєстрований в книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та право постійного
користування землею, договорів оренди
землі за № 5 з дати його видачі та
одночасним зобов'язанням відповідних
посадових осіб внести виправлені
відомості про це до державного
земельного кадастру та припинити право
власності ОСОБА_8 на вищевказану
земельну ділянку. На думку позивача,
указане рішення Дніпропетровської
міської ради та виданий на підставі
цього рішення державний акт на право
власності на землю є незаконними і
такими, що суперечать нормам чинного
законодавства, оскільки порушують його
право на користування та володіння
зазначеною земельною ділянкою.

Рішенням Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 25
березня 2014 року позов задоволено
частково.

Визнано недійсним та скасовано рішення
Дніпропетровської міської ради від 21
травня 2008 року № 135/32 «Про передачу у
власність земельних ділянок
громадянам у Бабушкінському районі м.
Дніпропетровська» в частині
затвердження п. 8 додатку до цього
рішення щодо безоплатної передачі
ОСОБА_8 у власність земельної ділянки
площею 0,0442 га, розташованої за адресою:
АДРЕСА_1.

Визнано недійсним державний акт на
право власності на землю від 19
грудня 2008 року серії ЯЖ № 131491,
зареєстрований в книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю та право постійного
користування землею, договорів оренди
землі за № 5.

У задоволенні решти позовних вимог
відмовлено.

Додатковим рішенням Бабушкінського
районного суду м.
Дніпропетровська від 22 травня 2014 року
вирішено питання щодо судових витрат.

Рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 26 червня
2014 року скасовано рішення
суду першої інстанції в частині
визнання незаконним та скасування
вищевказаного рішення
Дніпропетровської міської ради та
скасування вищевказаного державного
акта на право власності на землю.
Ухвалено у цій частині нове рішення,
яким в задоволенні зазначених позовних
вимог відмовлено. У решті рішення
залишено без змін. Скасовано додаткове
рішення суду першої інстанції.

У касаційній скарзі позивач просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції, залишити в силі рішення суду
першої інстанції, обґрунтовуючи свою
вимогу порушенням апеляційним судом
норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Скасовуючи рішення суду першої
інстанції й ухвалюючи нове рішення про
відмову в задоволенні позову,
апеляційний суд, дослідивши докази у
справі і надавши їм належну оцінку в
силу вимог ст. ст. 10, 60, 212, 303, 304 ЦПК
України, а також, врахувавши обставини
справи, обґрунтовано виходив з
недоведеності позову, відсутності
доказів на підтвердження того, що право
позивача як власника земельної ділянки
чи землекористувача були порушені.

Розглядаючи спір, який виник між
сторонами у справі, суд правильно
визначився з характером спірних
правовідносин та нормами
матеріального права, які підлягають
застосуванню, повно та всебічно
дослідив наявні у справі докази і надав
їм належну оцінку, правильно встановив
обставини справи, в результаті чого
ухвалив законне й обґрунтоване
рішення, яке відповідає вимогам
матеріального та процесуального права,
підстави для його скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків суду не спростовують,
зводяться до переоцінки доказів, отже,
рішення ухвалено з додержанням норм
процесуального та матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 відхилити.

Рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 26 червня
2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Ступак

О.О. Дьоміна

С.П. Штелик