У Х В А Л А

Іменем України

18 вересня 2014 року
м. Ужгород

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Закарпатської області в складі:

судді-доповідача :Куцина М. М.,

суддів - Павліченка С. В., Собослоя Г. Г.,

при секретарі: Чейпеш С. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу
представника ОСОБА_2 в інтересах
позивача ОСОБА_3 на рішення
Рахівського районного суду від 10
квітня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про зміну( зменшення)
розміру аліментів та припинення оплати
додаткових коштів,

в с т а н о в и л а :

У березні 2014 року ОСОБА_3 звернувся з
позовом до ОСОБА_4 про зміну( зменшення)
розміру аліментів та припинення оплати
додаткових коштів.

Позов мотивовано тим, що рішенням
Рахівського районного суду від 14
травня 2013 року задоволений позов
ОСОБА_5 про визначення розміру
аліментів, які буде сплачувати ОСОБА_3
на користь ОСОБА_4 на утримання доньки
ОСОБА_6, на рівні 635 грн. щомісячно,
починаючи з дня набрання рішенням
законної сили до закінчення донькою
навчання у освітньому закладі, але не
більше, ніж до досягнення нею 23-х років;
визначено розмір додаткових коштів,
які має сплачувати ОСОБА_3 у користь
ОСОБА_4 на оплату освітніх послуг, що
надаються навчальним закладом ОСОБА_6,
у розмірі 5000 грн. щорічно, як половину
суми, необхідної для оплати річного
курсу навчання, починаючи з 2013 р., але не
менше половини суми, встановленої
навчальним закладом, кожного
навчального року.

До подачі цієї позовної заяви він
належно сплачував присуджені судом
кошти. На сьогоднішній день його
матеріальний та сімейний стан, його
здоров'я не дозволяють матеріально
утримувати дорослу дочку: сплачувати
аліменти та додаткові кошти на її
навчання. Його дочка є повнолітньою та
працездатною особою. Також, його
теперішня дружина подала виконавчий
лист до Яремчанського міського
управління юстиції Івано-Франківської
області про стягнення аліментів на
утримання їхніх спільних двох
неповнолітніх дітей.

Він матеріально не може утримувати
дорослу дочку, яка самостійно може
працювати, а його двоє інших малолітніх
дітей залишаться без матеріального
утримання. Окрім того, його
матеріальний стан суттєво погіршився.
На даний час він та його теперішня
дружина не мають роботи. Єдиним доходом
його теперішньої сім'ї є домашнє
господарство.

Позивач, посилаючись на зазначені у
позовній заяві обставини справи, та з
підстав, передбачених ст.ст. 182, 192, 198, 199
СК України, просив у суді першої
інстанції зменшити для нього розмір
аліментів на користь ОСОБА_4 на
утримання дочки ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1,
встановлений судовим рішення
Рахівського суду від 14 травня 2013 року з
суми 635 гривень на суму 200 гривень.
Припинити повністю сплату додаткових
коштів на оплату освітніх послуг
передбачених рішенням Рахівського
районного суду від 14 травня 2013 року.

Рішенням Рахівського районного суду
від 10 квітня 2014 року позов задоволено
частково. Зменшено для ОСОБА_3, мешканця
с. Поляниця, Яремчанської міської ради
Івано-Франківської області розмір
аліментів на користь ОСОБА_4, мешканки
АДРЕСА_1 на утримання дочки ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_1, встановивши в твердій
грошовій сумі розміром 200 (двісті)
гривень щомісячно, починаючи з дня
набрання рішенням законної сили і до
закінчення дочкою навчання в
освітньому закладі, але не більше, чим
до досягнення нею двадцяти трьох років.

У задоволенні позовних вимог про
припинення сплати додаткових коштів
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 на оплату
освітніх коштів на навчання дочки
ОСОБА_7, передбачених судовим рішенням -
відмовлено.

Судові витрати в сумі 243 гривні 60
копійок повернути позивачу ОСОБА_3.

Позивач не погодився з рішення
місцевого суду у частині вирішення
позовної вимоги про припинення сплати
додаткових коштів на утримання
повнолітньої доньки, яка продовжує
навчатися, та у цій частині позову,
оскаржив це рішення в апеляційному
порядку, посилаючись на порушення
місцевим судом норм процесуального та
матеріального права, просив у цій
частині позову рішення суду першої
інстанції скасувати та ухвалити нове
рішення про припинення позивачем
оплати додаткових коштів на
повнолітню доньку , яка продовжує
навчатися.

В іншій частині рішення місцевого суду
сторонами по справі не оскаржено.

Судова колегія вважає, що, відповідно
до ч.2 ст. 305 ЦПК України, справу можливо
розглянуто у відсутності сторін,
оскільки вони належним чином
повідомлені про час та місце розгляду
справи .

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді - доповідача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи
апеляції, вважає, що апеляційна скарга
до задоволення не підлягає з наступних
підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд, керуючись
принципом диспозитивності, відповідно
до вимог ч. 1 ст. 303 ЦПК України та
роз'яснень Верховного Суду України,
викладених в постанові Пленуму
Верховного Суду України від 24.10.2008 року
№ 12 "Про судову практику розгляду
цивільних справ в апеляційному
порядку", перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, не роблячи висновків
щодо неоскарженої частини судового
рішення.

Задовольняючи позов частково,
місцевий суд виходив з положень, ст. 192
СК України, врахував зміну майнового
стану платника аліментів, зменшив
розмір аліментів, який визначений
рішенням Рахівського районного суду
від 14 травня 2013 року з суми 635 гривень на
суму 200 гривень щомісячно, який ОСОБА_3
повинен сплачувати на користь ОСОБА_4
на утримання доньки ОСОБА_6 до
закінчення донькою навчання у
освітньому закладі, але не більше, ніж
до досягнення нею 23-х років.

Відмовляючи у задоволенні позову у
частині позовної вимоги про припинення
сплати додаткових коштів ОСОБА_3 на
оплату освітніх коштів на навчання
дочки , місцевий суд виходив з того, що
зменшення або припинення розміру цих
коштів не передбачено Сімейним
кодексом України.

Судова колегія погоджується з
висновками місцевого суду, який,
розглядаючи заявлений по справі позов,
повно і всебічно дослідив і оцінив
обставини по справі, надані сторонами
докази, правильно визначив юридичну
природу спірних правовідносин.

Відповідно до ст. ст. 10, 11, 59, 60 ЦПК
України, суд розглядає цивільні справи
в межах заявлених вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається, як на підставу
своїх вимог і заперечень, доказування
не може ґрунтуватись на припущеннях, а
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

У відповідності до правил ч.1 ст. 192 СК
України , розмір аліментів, визначений
за рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них.

Згідно з ст.199 СК України, якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу. Право на
утримання припиняється у разі
припинення навчання.

Згідно з ч. 1 ст. 201 СК України, до
відносин між батьками і повнолітніми
дочкою, сином щодо надання їм утримання
застосовуються норми статей 187, 189-192 і
194-197 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 200 СК України, при
визначенні розміру аліментів з одного
з батьків суд бере до уваги можливість
надання утримання другим з батьків,
своїми дружиною, чоловіком та
повнолітніми дочкою, сином.

Судом першої інстанції встановлено,
що рішенням суду Рахівського району
Закарпатської області від 14 травня 2013
року задоволений позов ОСОБА_4.
Визначено розмір аліментів, які буде
сплачувати; громадянин ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4, мешканець АДРЕСА_2 на
користь громадянки ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_5, мешканки АДРЕСА_3 на
утримання дочки ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1,
встановивши їх на рівні 635 гривень
щомісячно, починаючи з дня набрання
рішенням суду законної сили, до
закінчення дочкою навчання в
освітньому закладі, але не більше,
чим до досягнення нею двадцяти трьох
років.

Визначено розмір додаткових коштів,
які буде сплачувати громадянин
ОСОБА_3 на користь громадянки ОСОБА_4 на
оплату позивачкою освітніх послуг, що
надаються навчальним закладом ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 5 000 (п'ять тисяч)
гривень щорічно, як половину суми,
необхідної для оплати річного курсу
навчання дочки у вищому навчальному
закладі, починаючи з 2013 навчального
року шляхом надання відповідачем
позивачці платежу разовою часткою до 20
серпня кожного навчального року, але не
менше половини суми, встановленої
навчальним закладом, кожного
навчального року.

З матеріалів справи вбачається, що
позивач ОСОБА_3 на даний час офіційно не
працевлаштований, має нерегулярний
дохід, що стверджується копією
трудової книжки, довідкою Поляницької
сільської ради № 36 від 24.01.2014 року та
актом обстеження матеріально
побутових умов позивача.

Окрім того, з виконавчого листа,
виданого 27 лютого 2014 року Яремчанським
міським судом Івано-Франківської
області вбачається, що на підставі
судового рішення позивач є платником
аліментів на користь ОСОБА_8: аліменти
на утримання неповнолітніх дітей -
сина, ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_7, та сина,
ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_8, в твердій
грошовій сумі по 300 гривень щомісячно
на кожну дитину до досягнення дітьми
повноліття.

Суд першої інстанції з врахуванням
правил ст. 187, 189-192, 194-197 , ч.1 ст. 200, ч.2
ст.201 СК України, того, що його
матеріальний стан платника аліментів
погіршився, вважає за необхідне
змінити розмір аліментів, які
стягуються із позивача на користь
відповідачки та призначити їх в
твердій грошовій сумі у розмірі 200 грн.
щомісячно на навчання дочки ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_1, до закінчення навчання,
але не більше, ніж до двадцяти
трьохрічного віку.

Правилами частини другої ст.199 СК
України передбачено, що право на
утримання припиняється у разі
припинення навчання.

Судова колегія погоджується з
висновком місцевого суду, який вважав,
що правила ч.2 ст. 199 СК України
відсутні правові підстави для
задоволення позовної вимоги про
припинення сплати позивачем на користь
відповідачки додаткових коштів на
оплату освітніх послуг на навчання
дорослої дочки ОСОБА_7, яка навчається.

Таким чином, судова колегія вважає, що
доводи апеляційної скарги суттєвими не
являються й не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом першої інстанції норм
матеріального чи процесуального права,
які призвели або могли призвести до
неправильного вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 307, 308, 313-315, 317, 319 ЦПК
України, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2
в інтересах позивача ОСОБА_3 -
відхилити.

Рішення Рахівського районного суду
від 10 квітня 2014 року - залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили із дня її
постановлення, і може бути оскаржена в
касаційному порядку на протязі
двадцяти днів з дня набрання нею
законної сили шляхом подачі касаційної
скарги безпосередньо до суду
касаційної інстанції.

Судді: