Справа № 596/856/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"12" серпня 2014 р. Гусятинський
районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді
Цвинтарної Т.М.

при секретарі
Рудніцької О.П.

за участю третьої особи
ОСОБА_1

її представника-адвоката
ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в селищі Гусятин цивільну
справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4,
третя особа на стороні позивача, яка не
заявляє самостійних вимог щодо
предмета спору ОСОБА_1 про виселення з
житлового приміщення без надання
іншого жилого приміщення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з
позовом до відповідача ОСОБА_4, третя
особа ОСОБА_1 про виселення з житлового
будинку з господарськими будівлями та
спорудами, що в АДРЕСА_1 без надання
іншого жилого приміщення.

В обґрунтування вимог вказує, що вона є
власником 5/6 частини вищевказаного
будинковолодіння. Її дочка ОСОБА_1 -
третя особа по справі є власником 1/6
частини даного будинковолодіння. В
цьому житловому будинку проживають:
вона, її дочка ОСОБА_1 малолітній онук
ОСОБА_5 та відповідач. На протязі
тривалого часу відповідач
систематично зловживає спиртними
напоями, погрожує фізичною розправою
та застосовує фізичну силу. З вини
відповідача постійно виникають сварки
та непорозуміння. Він неодноразово
притягувався до адміністративної
відповідальності за насильство в сім'ї.
Посилаючись на те, що відповідач
систематично порушує правила
співжиття, а заходи запобігання
виявилися безрезультатними, просить
виселити ОСОБА_4 із вказаного
будинковолодіння без надання йому
іншого жилого приміщення.

Позивач в судове засідання не
з'явилася, будучи у встановленому
законом порядку повідомленою про день,
час та місце розгляду справи.
Попередньо надіслала письмову заяву
про розгляд справи у її відсутності,
позовні вимоги підтримує в повному
обсязі, просить позов задовольнити.

Третя особа ОСОБА_1 та її представник в
судовому засіданні вказали, що позов
підставний і його слід задовольнити.
Також вказала, що відповідач є її
колишнім чоловіком, тривалий час
порушує правила співжиття, а саме,
вчиняє безпідставні сварки, зловживає
спиртними напоями, погрожує її, їх
дітям фізичною розправою, б'є їх,
виражається нецензурними словами.
Відповідач має інше житло, а саме, може
проживати в житловому будинку своєї
матері, що в с. Васильківці.

Відповідач в судовому засіданні 24.06.2014
року позов не визнав, заперечив щодо
задоволення позовних вимог та просив
відмовити в його задоволенні. Вказав,
що він сварок, бійок не вчиняє, не
порушує правила співжиття.

Суд, заслухавши пояснення учасників
судового розгляду справи, дослідивши
письмові докази по справі, вважає, що
позов слід задовольнити, виходячи з
наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 є
власником 5/6 частин, а ОСОБА_1 - 1/6 частин
житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1,
що підтверджується:

- свідоцтвом про право власності
на нерухоме майно від 10.10.2008 року серії
САВ № 521649 (а.с.2), право власності на яке
зареєстроване в Гусятинському РК БТІ
14.10.2008 року (а.с.3);

- рішенням Гусятинського
районного суду Тернопільської області
від 22.03.2012 року (а.с.44), право власності
на яке зареєстроване в Державному
реєстрі речових прав на нерухоме майно
про реєстрацію права власності 21.03.2014
року (а.с.19, 20).

У спірному житловому будинку
зареєстровані та проживають позивачка
ОСОБА_3, її дочка ОСОБА_1 - третя особа по
справі, онук ОСОБА_5 та відповідач
ОСОБА_4, що підтверджено довідкою № 556,
виданою Васильковецькою сільською
радою від 05 серпня 2014 року.

Між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 28 жовтня 2008 року
розірвано шлюбу, що підтверджено
свідоцтвом про розірвання шлюбу серії
НОМЕР_1, виданим відділом РАЦС
Гусятинського районного управління
юстиції Тернопільської області.

В силу вимог ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненнями фізичних чи юридичних
осіб, поданими відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.

Згідно з вимогами ст. 10, 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до вимог ст. 41 Конституції
України кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю.

Згідно з вимогами ч.1 ст.316 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 319 ЦК України,
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Гарантуючи захист права власності,
закон надає власнику право вимагати
усунення будь-яких порушень його права.
Способи захисту права власності
передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК
України.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпорядження своїм
майном.

Встановлено, що позивач ОСОБА_3 та третя
особа ОСОБА_1 є співвласниками
відповідно 5/6 і 1/6 частин спірного
будинковолодіння.

Позивачка просить виселити
відповідача на підставі вимог ст. 116 ЖК
УРСР.

Відповідно до вимог ст. 157 ЖК УРСР
членів сім'ї власника жилого будинку
(квартири) може бути виселено у
випадках, передбачених ч.1 ст. 116 цього
Кодексу. Виселення провадиться у
судовому порядку без надання іншого
жилого приміщення.

Згідно з вимогами ст. 116 ЖК УРСР
Якщо наймач, члени його сім'ї або інші
особи, які проживають разом з ним,
систематично руйнують чи псують жиле
приміщення, або використовують його
не за призначенням, або
систематичним

порушенням правил соціалістичного
співжиття роблять неможливим для інших
проживання з ними в одній квартирі чи в
одному будинку, а заходи
запобігання і громадського впливу
виявились безрезультатними,
виселення винних на вимогу наймодавця
або інших заінтересованих осіб
провадиться без надання іншого
жилого

приміщення.

Як вбачається із представлених суду
процесуальних документів, зокрема
ухвали Гусятинського районного суду
Тернопільської області від 19 листопада
2013 року, яка набрала законної сили, під
час розгляду кримінального
провадження щодо обвинувачення ОСОБА_4
- відповідача по справі за ч. 1 ст. 125 КК
України встановлено, що останній 28.07.2013
року, приблизно о 11:00 год. перебуваючи у
стані алкогольного сп'яніння під час
словесної суперечки з ОСОБА_1 наніс
удари своєму малолітньому сину ОСОБА_5,
який намагався захистити матір ОСОБА_1
від батька ОСОБА_4 спричинили йому
легкі тілесні ушкодження. Проте, у
зв'язку із примиренням із потерпілим
ОСОБА_4 ОСОБА_4 звільнено від
кримінальної відповідальності за ч.1
ст. 125 КК України, а кримінальне
провадження закрито.

Згідно вироку Гусятинського районного
суду Тернопільської області від 25
червня 2014 року, який вступив в законну
силу ОСОБА_4 - відповідача по справі
визнано винуватим у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.1 ст. 125 КК України за те,
що він 17 березня 2014 року приблизно о 17
год. перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння в приміщенні літньої кухні
домогосподарства ОСОБА_1 під час
словесної суперечки з потерпілою
ОСОБА_1, на грунті неприязних відносин
між ними наніс удар останній в голову,
спричинивши її легке тілесне
ушкодження. Призначено покарання
ОСОБА_4 у виді 150 годин громадських
робіт. Проте, до останнього був
застосований Закон України «Про
амністію у 2014 році» і звільнено його
від відбування призначеного судом
покарання.

Тобто в ході судового розгляду справи
знайшов своє підтвердження факт
систематичного порушення відповідачем
правил співжиття, що робить неможливим
проживання співвласників
вищевказаного будинковолодіння разом
з відповідачем ОСОБА_4, яке виразилося в
сварках, образах, застосуванні до
ОСОБА_1 її малолітнього сина ОСОБА_5
фізичної сили, що підтверджується
вищевказаними процесуальними
рішеннями.

Крім того, відповідач ОСОБА_4
неодноразово притягувався до
адміністративної відповідальності за
ст. 173-2 КУпАП, а саме за вчинення
насильства в сім'ї відносно своєї
колишньої дружини ОСОБА_1,
неповнолітньої дочки ОСОБА_6 на протязі
2012 року, що підтверджується довідкою
Гусятинського РВ УМВСУ в
Тернопільській області від 04.06.2014 року
за № 3491 (а.с.37), постановами
Гусятинського районного суду
Тернопільської області від 08 лютого 2012
року, 02 червня 2012 року, 13 червня 2012 року
(а.с.74, 75, 77).

Посилання відповідача на те, що він ні з
ким із членів сім'ї не конфліктував, не
застосовував фізичної сили, суд не
приймає до уваги, оскільки дані доводи
в судовому засіданні не доведені
відповідачем та як такі що
спростовуються вищенаведеними
доказами.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону,
встановлені обставини, суд приходить
до висновку, що позовні вимоги позивача
ОСОБА_3 підлягають до задоволення,
оскільки вона як власник не може
користуватися та розпоряджатися
належним на праві власності житловим
будинком, оскільки відповідач, не
будучи співвласником житлового
будинку, систематично порушує правила
співжиття, влаштовуючи сварки,
скандали, погрожує життю та здоров'ю
своїй колишній дружині ОСОБА_1, своїм
дітям, на заходи запобігання не реагує,
що робить неможливим для позивачки
проживання з ним в одному житловому
будинку та порушує її право власності,
яке по закону підлягає захисту шляхом
виселення відповідача ОСОБА_4 з
житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами, що в АДРЕСА_1
без надання іншого житлового
приміщення.

На підставі наведеного, ст. ст. 116, 157 ЖК
України, п.17 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985
року, керуючись ст. ст. 10, 11, 57, 60, 88, 209,
212-215, 218, 223, 294 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 задовольнити.

Виселити ОСОБА_4 із житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами
АДРЕСА_1 без надання іншого жилого
приміщення.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Тернопільської
області через Гусятинський районний
суд шляхом подання апеляційної скарги
на рішення суду протягом десяти днів з
дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги, рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя - підпис

З оригіналом вірно

Суддя Гусятинського районного суду
Т.М. Цвинтарна