У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2014 року
м. Рівне

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ апеляційного
суду Рівненської області в складі:

головуючого судді: - Рожина Ю.М.,

суддів - Максимчук З.М.,
Григоренка М.П.,

секретар судового засідання -
Ковальчук Л.В.,

з участю

представника позивача ОСОБА_2 - ОСОБА_3,

представника відповідача
Золотолинської сільської ради
Костопільського району Рівненської
області Милацька Г.В.,

представника відповідача ОСОБА_6 -
ОСОБА_7,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на
рішення Костопільського районного
суду від 4 червня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_2 до Золотолинської
сільської ради Костопільського району
Рівненської області, ОСОБА_8, третя
особа ОСОБА_9 про визнання незаконним
та скасування рішення сільської ради,
визнання недійсними державних актів на
право власності на земельні ділянки,

в с т а н о в и л а :

Рішенням Костопільського районного
суду від 4 червня 2014 року у задоволенні
позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_2
оскаржив його в апеляційному порядку.
В поданій апеляційній скарзі вказує на
те, що місцевим судом не взято до уваги
обставин, які свідчать про зменшення
розміру земельної ділянки, яка
перебуває в користуванні його родини, а
саме: згідно довідок Золотолинської
сільської ради за ним та його батьками
закріплена земельна ділянка розміром
1,39 га, тоді як згідно плану земельних
ділянок Костопільського РВВ
Рівненської філії ДП «Центр ДЗК»
розмір цієї ділянки становить лише 1,0705
га, що свідчить про порушення його прав.
Вказує, що суд залишив поза увагою
факти недотримання відповідачами
Порядку розроблення проектів
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок, а також грубі порушення та
підробку документів під час складання
технічної документації.

Вказує також, що місцевий суд не
перевірено межі земельних ділянок
сторін у справі відповідно до даних
земельного кадастру, не визначено
розташування межових знаків, не
з'ясовано фактичного місця
розташування належних земельних
ділянок і не надано оцінки усім
доказам, що були надані сторонами.

З наведених підстав просить скасувати
рішення суду першої інстанції та
ухвалити нове рішення про задоволення
позову.

В запереченні на апеляційну скаргу
відповідач ОСОБА_8 покликається на
безпідставність викладених в ній
доводів. Вважає рішення суду
обґрунтованим та законним.
Покликається на те, що позивач
користуючись земельною ділянкою з 1986
року не виготовив технічну
документацію та не отримав право
власності на земельну ділянку, не
встановив межі користування земельною
ділянкою та не надав суду таких
доказів. Не ставив питання про
проведення експертизи щодо порушення
меж відповідачкою. Вважає доводи
позивача про порушення право
користування його земельною ділянкою є
безпідставні. Просить апеляційну
скаргу відхилити, рішення залишити без
змін.

Перевіривши матеріали справи та
доводи апеляційної скарги, беручи до
уваги пояснення учасників процесу,
колегія суддів прийшла до висновку, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню
з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України, під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції.

З матеріалів справи вбачається, що
рішенням Золотолинської сільської
ради Костопільського району
Рівненської області №136-в від 12 травня
2009 року „Про надання земельної ділянки
у власність та надання дозволу на
складання технічної документації"
відповідачу ОСОБА_8 передано у приватну
власність земельну ділянку загальною
площею 0,7021 га, яка складається з 0,25 га
для обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд та 0,4521
га для ведення особистого селянського
господарства в урочищі „Берег" в
АДРЕСА_2 та яка межує із земельною
ділянкою, якою користується позивач
ОСОБА_2

На підставі виготовленої технічної
документації 24 грудня 2012 року ОСОБА_8
отримала державні акти: серії ЯЛ №258878,
серії ЯЛ №258879, серії ЯЛ №258877 на право
власності на земельні ділянки в
урочищі „Берег" в с.Золотолин площами,
відповідно - 0,3161 га, 0,1359 га та 0,2500 га.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивачем не надано доказів про
збільшення ширини земельної ділянки
відповідача за рахунок земельної
ділянки, що перебуває у користуванні
позивача з посиланням на те, що межі
земельних ділянок визначено на
підставі земельно кадастрової
документації.

З такими висновком місцевого суду
погоджується колегія суддів
апеляційного суду.

Доводами апеляційної скарги не
доведено в чому полягає незаконність
рішення Золотолинської сільської ради
Костопільського району Рівненської
області №136-в від 12 травня 2009 року „Про
надання земельної ділянки у власність
та надання дозволу на складання
технічної документації", якою виділено
земельну ділянку у власність
відповідачу та надано дозвіл на
виготовлення технічної документації.

Колегія виходить з того, що право
власності на землю у громадян виникає
на підставі ст.ст.81,125 ЗК України.

Відповідно до приписів ст.140 ЗК України
визначено підстави припинення права
власності на земельну ділянку.

Пунктом 8 постанови Пленуму Верховного
Суду України №7 від 16 квітня 2004 рок
„Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ" визначено, що рішення
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування
перерозподілити землю інакше після
встановлення меж земельних ділянок у
натурі (на місцевості), одержання
власником або землекористувачем
документів, що посвідчують право на
них, та державної реєстрації, не може
бути підставою для припинення права
власності на земельну ділянку або
права користування земельною ділянкою
як повністю, так і частково, оскільки
визначений статтями 140, 141 ЗК перелік
підстав для цього є вичерпним.

Відповідачці земельна ділянка
виділена в натурі з визначенням меж з
сусідніми земельними ділянками.

Позивачем не надано суду першої
інстанції та не підтверджено доводами
апеляційної скарги обставини щодо
визначення розмірів земельної ділянки
в натурі, що перебуває у його
користуванні.

Не заслуговують на увагу доводи
апеляційної скарги щодо відсутності
підпису позивача на протоколі
встановлення меж земельних ділянок між
його земельною ділянкою та земельною
ділянкою відповідачки. Щодо цієї
обставини складено відповідний акт,
який не спростовано позивачем.

Посилання на позивача на
неправильність дати складання акту про
відмову у підписанні протоколу при
визначенні меж земельних ділянок не
заслуговують на увагу з тих підстав, що
дані обставини перевірені судом першої
інстанції, шляхом допиту свідків, які
були членами комісії та встановлено
помилковість дати його складання.

Відповідно до відповіді Рівненської
регіональної філії ДП „Центр
Державного земельного кадастру" №033
від 10 лютого 20-14 року (а.с.62) ОСОБА_9 було
повідомлено, що виготовлення плану
земельних ділянок в АДРЕСА_1
виготовлений у травні 2013 року на
підставі фактичного використання
земельних ділянок, враховуючи межі між
жилими будинками.

Норми процесуального права
передбачають, що обставини цивільних
справ з'ясовуються судом на засадах
змагальності, в межах заявлених вимог і
на підставі наданих сторонами доказів.
Щодо обов'язку доказування і подання
доказів, то кожна сторона повинна
довести ті обставини, на які вона
посилається, як на підставу своїх вимог
і заперечень. Однак, будь-яких доказів,
які б спростовували висновки суду
першої інстанції, особою, яка подала
апеляційну скаргу, не надано.

Колегія суддів приходить до висновку,
що судом першої інстанції були
правильно, всебічно і повно
встановлені обставини справи,
характер правовідносин, які виникли
між сторонами та застосовано правові
норми, які підлягали застосуванню при
вирішенні даного спору, в зв'язку із чим
рішення підлягає залишенню без змін, як
ухвалене з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.303,307,308,313,314,315,317,324,325 ЦПК України
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Костопільського районного
суду від 4 червня 2014 року залишити без
зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржена
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
проголошення.

Головуючий суддя
Рожин Ю.М.

Судді :
Максимчук З.М.

Григоренко М.П.