Справа № 202/1104/14-ц
Провадження № 2/0202/2352/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 вересня 2014 року
Індустріальний районний суд м.
Дніпропетровська

в складі: головуючої судді Слюсар
Л.П.

при секретарі
Голобородько О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.
Дніпропетровська цивільну справу за
позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа: Шоста дніпропетровська державна
нотаріальна контора про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом та усунення перешкод в
користуванні власністю шляхом
забезпечення вільного доступу до
квартири,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2014 року позивач звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_2, третя особа:
Шоста дніпропетровська державна
нотаріальна контора про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом та усунення перешкод в
користуванні власністю шляхом
забезпечення вільного доступу до
квартири. В позовній заяві та у
судовому засіданні ОСОБА_1 посилається
на те, що йому, його колишній дружині,
відповідачці по справі - ОСОБА_2, та їх
синам ОСОБА_3, ОСОБА_4 на праві власності
належить квартира АДРЕСА_1. Кожному з
них належить по ? частини
вищевказаної квартири. ІНФОРМАЦІЯ_3
помер їх син ОСОБА_4 Після його смерті
відкрилася спадщина, яка складається з
? частини квартири АДРЕСА_1. На день
смерті сина, разом з ним в
вищевказаній квартирі були
зареєстровані: він, його колишня
дружина - відповідачка по справі та їх
син - брат померлого ОСОБА_3 Позивач
звернувся з заявою до Шостої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори з метою отримання
свідоцтва про право на спадщину в
порядку спадкування за законом, де йому
було відмовлено з підстав відсутності
оригіналів правовстановлюючих
документів на спірну квартиру. В свою
чергу, на неодноразові прохання ОСОБА_1
відповідачка в добровільному порядку
правовстановлюючі документи надати
відмовляється. Крім того, ОСОБА_2 були
умисно замінені замки на вхідних
дверях, що, в свою чергу, позбавляє
ОСОБА_1 вільного доступу до квартири
АДРЕСА_1 та чинить йому перешкоди як
власнику. Просив суд визнати за ним
право власності на 1/8 частину квартири
АДРЕСА_1, яка має загальну площу 63,0 кв.м.,
житлову площу 38,5 кв.м., та складається з:
приміщення 1 - коридор площею 10,6 кв.м.,
приміщення 2 - кладова площею 1,3 кв.м.,
приміщення 3 - кухня, площею 8,7 кв.м.,
приміщення 4 - жила кімната площею 17,3
кв.м., приміщення 5 - жила кімната площею
10,1 кв.м., приміщення 6 - ванна площею 2,8
кв.м., приміщення 7 - убиральня площею 1,1
кв.м., приміщення 8 - жила кімната площею
11,1 кв.м., в порядку спадкування за
законом після смерті сина ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, якому на
підставі Договору купівлі-продажу,
посвідченого 22.06.2001 року приватним
нотаріусом Дніпропетровського
міського нотаріального округу ОСОБА_5,
за реєстровим № 1748 та зареєстрованого
в КП «ДМБТІ» 22.07.2001 року в реєстровій
книзі № 128п за № 104-206, належала 1/8
частина зазначеної квартири, та
усунути позивачу перешкоди в
користуванні належною йому частиною
квартири АДРЕСА_1, шляхом забезпечення
вільного доступу та встановлення
заборони ОСОБА_2 чинити йому перешкоди.

Представник позивача в судовому
засіданні заявлені позовні вимоги
підтримав, просив задовольнити.

Відповідачка та її представник в
судовому засіданні проти заявленого
позову заперечували. ОСОБА_2 суду
пояснила, що позивач добровільно пішов
з дому ще в травні 2012 року, фактично
створивши іншу сім'ю, та був
ініціатором розірвання шлюбу. Що
стосується посилань позивача на те, що
відповідачка забрала нібито
правовстановлюючі документи на
квартиру та не бажає надавати їх нині,
то вони являються безпідставними,
оскільки, вона готова надати
правовстановлюючі документи на
квартиру, однак ОСОБА_4 до нотаріальної
контори не з'являється. Крім того,
незаконною являється й вимога ОСОБА_1
щодо усунення йому перешкод в
користуванні належною йому частиною
квартири, яка обґрунтовується ним
навмисною зміною замків на вхідних
дверях відповідачкою. Так, ще восени 2013
року через несправність їх сином
ОСОБА_3 зі згоди відповідачки за власні
кошти замки було замінено, надати ж ще
один екземпляр ключів позивачу не
виявилося можливим, так як останній на
той час в квартирі вже не проживав та не
з'являвся. Безпідставність даної
вимоги підтверджена й при судовому
розгляді справи, а саме, коли в ході
судового засідання, будучи допитаним
як свідок, ОСОБА_3 добровільно надав
комплект ключів від квартири своєму
батькові, позивачу по справі. Просила
відмовити у задоволенні позову.

Представник третьої особи - Шостої
дніпропетровської державної
нотаріальної контори у судове
засідання не з'явився. До суду надали
листа, в якому просили розглядати
справу без їх участі через велику
завантаженість на роботі.

Свідок ОСОБА_3, син сторін, допитаний
в судовому засіданні, розповів про те,
що він замінив замок в дверях через
несправність. Ключі від замка є в
нього та в матерів. У нього батько
ключів не просив, а коли б попросив то
він би їх дав батьку.
Правовстановлюючі документи на
квартиру знаходяться у матері.

Суд, вислухавши пояснення сторін,
показання свідків, вивчивши матеріали
справи, вважає, що позов підлягає
задоволенню частково з наступних
підстав.

Так судом встановлені наступні факти
та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у
зареєстрованому шлюбі з 05 червня 1982
року по 14 червня 2013 року, що
підтверджується рішенням
Індустріального районного суду м.
Дніпропетровська від 03 червня 2013 року
у справі про розірвання шлюбу, яке
набрало законної сили 14 червня 2013 року
( а.с.54).

Згідно до Договору купівлі-продажу
квартири від 22 червня 2001 року,
посвідченого приватним нотаріусом
ДМНО ОСОБА_5, реєстровий № 1748, ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, придбано
квартиру АДРЕСА_1, право приватної
власності на яку за вищевказаними
особами було зареєстровано КП
«Дніпропетровське бюро технічної
інвентаризації» 25.07.2001 року за
реєстровим № 104-206.

Згідно до технічного паспорту на
квартиру АДРЕСА_1 ОСОБА_1 належить ?
частка квартири, ОСОБА_2 належить ?
частка, ОСОБА_3 належить ? частка,
ОСОБА_4 належить ? частка ( а.с. 9-11).

Відповідно до Свідоцтва про народження
Серії НОМЕР_2 позивач ОСОБА_1 та
відповідачка ОСОБА_2 являються
батьками ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с.4).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер, що
підтверджується копією Свідоцтва про
смерть Серії НОМЕР_3 від 10.12.2013 року ( а.с.
5).

Заповіту ОСОБА_4 не залишив, а тому
спадкоємцями першої черги є його
батьки: ОСОБА_1 та ОСОБА_2

Відповідно до довідки КЖЕП №21 №3462 від
12.12.2013 року, виданої ОСОБА_1, про те, що
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2 був зареєстрований
по день своєї смерті за адресою:
АДРЕСА_1 зі складом сім'ї: батько -
ОСОБА_1, мати - ОСОБА_2, брат - ОСОБА_3 (
а.с.45).

Згідно спадкової справи № 37/2014 до
майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4,
яка заведена 23.01.2014 року Шостою
дніпропетровською державною
нотаріальною конторою, з заявою про
видачу свідоцтва про право на спадщину
за законом від 23.01.2014 року звернувся
ОСОБА_1, який зазначив, що після смерті
його сина ОСОБА_4, залишилося майно, а
саме: частка квартири АДРЕСА_1.

Постановою Шостої дніпропетровської
державної нотаріальної контори від
23.01.2014 року Вих. № 145/02-31 ОСОБА_1
відмовлено у вчиненні нотаріальної дії
- у видачі свідоцтва про право на
спадщину на спірну квартиру через
відсутність у спадкоємця
правовстановлюючих документів на
спадкове майно.

Відповідно до ст.15 ЦК України кожна
особа має право на захист свого
цивільного права у разі його
порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право на захист свого
інтересу, який не суперечить загальним
засадам цивільного законодавства.

Згідно до ст.16 ЦК України кожна особа
має право звернутися до суду за
захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці
за законом одержують право на
спадкування почергово.

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця, у тому числі зачаті
за життя спадкодавця та народжені
після його смерті, той з подружжя, який
його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що
не має змоги надати оригінали
правовстановлюючих документів на
квартиру АДРЕСА_1, оскільки всі вони
перебувають у володінні відповідачки,
яка в добровільному порядку їх не видає
та взагалі заперечує право позивача як
власника.

Суд не може прийняти до уваги
твердження відповідачки про те, що нею
не утримуються правовстановлюючі
документи на спірну квартири та вона
готова надати документи на квартиру
до нотаріальної контори і можливе
позасудове вирішення цього питання,
оскільки судом неодноразово надавався
час сторонам для добровільного
врегулювання спору та отримання
позивачем свідоцтва про право на
спадщину за законом, однак на протязі
тривалого часу спір не врегульовано.
Також судом взято до уваги той факт, що
між сторонами виникла конфліктна
ситуація, відповідач оспорюється право
позивача і позивач не може реалізувати
свої права.

Таким чином, з огляду на обставини
справи, суд вважає, що вимоги позивача в
частині визнання за ним права
власності на 1/8 частину квартири
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після смерті сина ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, знайшли своє
підтвердження в судовому засіданні,
законні та підлягають задоволенню.

Що стосуються вимог в частині усунення
позивачу перешкод в користуванні
належною йому частиною квартири
АДРЕСА_1, шляхом забезпечення вільного
доступу та встановлення заборони
ОСОБА_2 чинити йому перешкоди являються
безпідставними та такими, що були
спростовані в ході розгляду справи
судом.

Так, відповідно до положень ст. 57 ЦПК
України доказами є будь-які фактичні
дані, на підставі яких суд встановлює
наявність або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Відповідачка ОСОБА_2, заперечуючи
вищевказану вимогу позивача
посилалася на те, що вхідні замки на
дверях спірної квартири за власні
кошти були замінені їх сином - ОСОБА_3,
саме через несправність, а надати
екземпляр нових ключів ОСОБА_1 не
виявилося можливим, оскільки останній
у даній квартирі вже не проживав та не
з'являвся. Ця обставина була
підтверджена й самим ОСОБА_3, допитаним
як свідок, який в ході судового
засідання, яке відбулося 25.04.2014 року,
добровільно надав позивачу комплект
ключів від вхідних дверей квартири
АДРЕСА_1.

Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачки
підлягає стягненню на користь позивача
судовий збір у розмірі 400 грн. 38 коп.

Керуючись: Постановою Пленуму
Верховного Суду України « Про
практику у справах про спадкування»
від 30.05.2008 року №7, ст.15,16,1258,1261,1268 ЦК
України, ст.ст. 3,7,11, 15, 60, 88, 212-215 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя
особа: Шоста дніпропетровська державна
нотаріальна контора про визнання права
власності в порядку спадкування за
законом та усунення перешкод в
користуванні власністю шляхом
забезпечення вільного доступу до
квартири - задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1) право
власності на 1/8 частину квартири
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
законом після смерті сина ОСОБА_4,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_3, яка належала
йому підставі Договору
купівлі-продажу, посвідченого 22.06.2001
року приватним нотаріусом
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5, за
реєстровим № 1748 та зареєстрованого в
КП «ДМБТІ» 22.07.2001 року в реєстровій
книзі № 128п за № 104-206, яка має загальну
площу 63,0 кв.м., житлову площу 38,5 кв.м., та
складається з: приміщення 1 - коридор
площею 10,6 кв.м., приміщення 2 - кладова
площею 1,3 кв.м., приміщення 3 - кухня,
площею 8,7 кв.м., приміщення 4 - жила
кімната площею 17,3 кв.м., приміщення 5 -
жила кімната площею 10,1 кв.м., приміщення
6 - ванна площею 2,8 кв.м., приміщення 7 -
убиральня площею 1,1 кв.м., приміщення 8 -
жила кімната площею 11,1 кв.м.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1
судовий збір у розмірі 400 грн. 38 коп.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі протягом
десяти днів з дня винесення рішення
апеляційної скарги.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні в судовому засіданні під
час проголошення судового рішення
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя:
Л.П. Слюсар