Справа № 363/1081/14 Головуючий у І
інстанції Чірков Г.Є.Провадження №
22-ц/780/4371/14 Доповідач у 2
інстанції КулішенкоКатегорія 58
УХВАЛА

Іменем України

30 липня 2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Кулішенка Ю.М.,

суддів: Лащенка В.Д., Гуля В.В.,

при секретарі: Горошук І.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні матеріали цивільної справи
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Вишгородського районного суду
Київської області від 04 червня 2014 року
за позовом ОСОБА_2 до Відділу Державної
виконавчої служби Вишгородського
районного управління юстиції в
Київській області та ОСОБА_1, третя
особа - ОСОБА_3, про виключення майна з
акту опису, зняття арешту та
витребування майна з чужого
незаконного володіння,-

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2014 року ОСОБА_2 звернулась до
суду з позовом до Відділу Державної
виконавчої служби Вишгородського
районного управління юстиції в
Київській області та ОСОБА_1, третя
особа - ОСОБА_3, про виключення майна з
акту опису, зняття арешту та
витребування майна з чужого
незаконного володіння, посилаюсь на те,
що вона є власником арештованого майна,
а саме: комп'ютера ноутбука «Lenovo IdeaPad
G580АН (59-341485)», яке ОСОБА_3 не належить.

Позивачка просила суд визнати за нею
право власності на ноутбук, зняти з
нього арешт, накладений державним
виконавцем Відділу Державної
виконавчої служби Вишгородського
районного управління юстиції в
Київській області Лисенко Л.П.,
виключити його з акту опису й арешту
майна від 17 лютого 2014 року та
витребувати з незаконного володіння
ОСОБА_1, який є його відповідальним
зберігачем.

Рішенням Вишгородського районного
суду Київської області від 04 червня 2014
року позов задоволено.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на
ноутбук «Lenovo IdeaPad G580АН (59-341485)», серійний
номер СВ 17952791, знято з нього арешт та
виключено його з акту опису й арешту
майна від 17 лютого 2014 року.

Витребувано з незаконного володіння
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 комп'ютер
ноутбук «Lenovo IdeaPad G580АН (59-341485)», серійний
номер СВ 17952791.

Не погоджуючись із рішенням суду
першої інстанції ОСОБА_1 подав
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на невідповідність висновків суду
обставинам справи, неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення норм матеріального
та процесуального права просить його
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити в задоволенні позовних
вимог.

Апеляційну скаргу слід відхилити з
таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції встановлено, що
06 листопада 2012 року позивачка придбала
спірний ноутбук у ФОП ОСОБА_5, що
підтверджується товарним чекок та
гарантійним талоном.

На підставі договору оренди між ОСОБА_2
та ОСОБА_3 від 27 листопада 2012 року
вказаним ноутбуком користується
остання.

17 лютого 2014 року державним виконавцем
Відділу Державної виконавчої служби
Вишгородського районного управління
юстиції в Київській області Лисенко
Людмилою Петрівною під час примусового
виконання виконавчого листа №363/262/13-ц
від 15 листопада 2013 року про стягнення з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1
заборгованості в розмірі 69 576,5 грн.
проведено опис майна боржника і
накладено арешт в тому числі й на
комп'ютер ноутбук «Lenovo IdeaPad G580АН
(59-341485)», серійний номер СВ 17952791.

Згідно ст. 59 Закону України «Про
виконавче провадження» описане майно
на відповідальне зберігання прийняв
ОСОБА_1, якого попереджено про
відповідальність за розтрату,
відчуження, приховування чи підміну
описаного майна.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен
має право володіти, користуватися і
розпоряджатися своєю власністю,
результатами своєї інтелектуальної,
творчої діяльності.

Право приватної власності набувається
в порядку, визначеному законом.

Ніхто не може бути протиправно
позбавлений права власності. Право
приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України
правом власності є право особи на річ
(майно), яке вона здійснює відповідно до
закону за своєю волею, незалежно від
волі інших осіб.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові
належать права володіння, користування
та розпоряджання своїм майном.

На зміст права власності не впливають
місце проживання власника та
місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не може
бути протиправно позбавлений цього
права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права
власності або обмежена у його
здійсненні лише у випадках і в порядку,
встановлених законом.

Примусове відчуження об'єктів права
власності може бути застосоване лише
як виняток з мотивів суспільної
необхідності на підставі і в порядку,
встановлених законом, та за умови
попереднього та повного відшкодування
їх вартості, крім випадків,
встановлених частиною другою статті 353
цього Кодексу.

Згідно ст. 387 ЦК України власник має
право витребувати своє майно від особи,
яка незаконно, без відповідної
правової підстави заволоділа ним.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник
майна має право вимагати усунення
перешкод у здійсненні ним права
користування та розпоряджання своїм
майном.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна
може пред'явити позов про визнання його
права власності, якщо це право
оспорюється або не визнається іншою
особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 59 Закону
України «Про виконавче провадження»
майно, на яке накладено арешт, за
винятком майна, зазначеного в частині
восьмій статті 57 цього Закону,
передається на зберігання боржникові
або іншим особам (далі - зберігач),
призначеним державним виконавцем, під
розписку в акті опису. Копія акта опису
майна видається боржнику, стягувачу, а
в разі якщо обов'язок зберігання майна
покладено на іншу особу, - також
зберігачу.

Зберігач може користуватися майном,
переданим йому на зберігання, якщо
особливості такого майна не призведуть
до його знищення або зменшення
цінності внаслідок користування.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України
«Про виконавче провадження» особа, яка
вважає, що майно, на яке накладено
арешт, належить їй, а не боржникові,
може звернутися до суду з позовом про
визнання права власності на це майно і
про зняття з нього арешту.

Судом першої інстанції встановлено, що
позивачка є власником арештованого
майна - ноутбука «Lenovo IdeaPad G580АН (59-341485)»,
серійний номер СВ 17952791, та не є
боржником у виконавчому провадженні
про стягнення коштів з ОСОБА_3

Згідно ст. 57 Закону України «Про
виконавче провадження» в ході
виконання рішення суду про стягнення
коштів арешт може бути накладений
тільки на майно боржника.

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції дійшов обґрунтованого
висновку, що власником спірного
ноутбука є позивачка, її права в ході
примусового виконання виконавчого
листа порушені і підлягають захисту, а
позов задоволенню.

Посилання апелянта про реалізацію
спірного майна, як підставу для відмови
в позові безпідставні, оскільки ОСОБА_1
згідно ст. 59 Закону України «Про
виконавче провадження» є
відповідальним зберігачем
арештованого майна, має обов'язок по
його зберіганню і попереджений про
відповідальність за недотримання
цього обов'язку.

Інші доводи апеляційної скарги не
ґрунтуються на доказах та законі і не
спростовують висновків суду першої
інстанції.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду першої
інстанції без змін, якщо визнає, що суд
першої інстанції ухвалив рішення з
додержанням норм матеріального і
процесуального права.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції відповідає
обставинам справи, ухвалене з
дотриманням норм матеріального і
процесуального права і не може бути
скасоване з підстав, викладених в
апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Рішення Вишгородського районного суду
Київської області від 04 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя

Судді: