АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Галичанського А. Д.

суддів: Перепелюк І.Б., Міцнея В.Ф.

секретар Тодоряк Г.Д.

за участю: Корні В.Т. -
представника Глибоцького професійного
ліцею, ОСОБА_2, його представника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Глибоцького професійного ліцею до
ОСОБА_2 про виселення з гуртожитку,
стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги, за
апеляційною скаргою Глибоцького
професійного ліцею на рішення
Глибоцького районного суду
Чернівецької області від 14 квітня 2014
року,

в с т а н о в и л а:

Глибоцький професійний ліцей
звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2
про виселення з гуртожитку, стягнення
заборгованості за житлово-комунальні
послуги, мотивуючи свої вимоги тим, що
на балансі Глибоцького професійного
ліцею перебуває гуртожиток по АДРЕСА_1.
Відповідно до договору найму житла в
гуртожитку Глибоцького професійного
ліцею від 01 липня 2010 року за № 4,
Глибоцький професійний ліцей надав
відповідачу ОСОБА_2 в тимчасове
користування житлове приміщення
строком з 01 липня 2010 року по 01 липня 2011
року. Згідно умов даного договору,
договір припиняється при закінченні
строку його дії. Вказував на те, що
Глибоцький професійний ліцей наміру
продовжити договір найму житла не мав,
а тому у встановлений законом термін
попередив відповідача про
необхідність передати приміщення
адміністрації ліцею. Однак, дана вимога
відповідачем залишена без виконання.
Вважає, що відповідач має бути
виселений із приміщення гуртожитку без
надання іншого житла. Крім того,
зазначав, що відповідач користуючись
житловими приміщеннями не сплачує
житлово-комунальні послуги, в
результаті чого виникла
заборгованість в сумі 324,60 гривень, а
тому просив суд позов задовольнити та
стягнути з відповідача вказані кошти і
сплачену суму судового збору.

________________________________________________________________________
____________________

№ 22-ц/794/886/14 р.
Головуючий у 1-й
інстанції Григорчак Ю.П.

категорія 41/42
Доповідач
Галичанський А.Д.

Рішенням Глибоцького районного суду
Черніецької області від 14 квітня 2014
року у задоволенні позовних вимог
Глибоцького професійного ліцею до
ОСОБА_2 про виселення з гуртожитку,
стягнення заборгованості за
житлово-комунальні послуги відмовлено.

В апеляційній скарзі апелянт просить
скасувати вищезазначене рішення суду
та ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позовні вимоги.

Вважає, що рішення суду першої
інстанції є необґрунтованим та таким,
що підлягає скасуванню в зв'язку з
неповним з'ясуванням судом обставин, що
мають значення для справи,
невідповідністю висновків суду
фактичним обставинам справи,
недоведеністю обставин, що мають
значення для справи, ухвалене з
порушенням і неправильним
застосуванням норм матеріального і
процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що
Глибоцький професійний ліцей є
державною установою - навчальним
закладом, якому на праві оперативного
управління належать гуртожитки літ.А,Б
за адресою АДРЕСА_1.

Відповідач вселився в гуртожиток в
серпні 1989 року, оскільки він працював в
Глибоцькому ПТУ. 1 липня 2010 року між
позивачем та відповідачем був
укладений договір найму житла у
гуртожитку Глибоцького професійного
ліцею відповідно до якого ОСОБА_2
надана у тимчасове користування житло,
що складалося з 2 кімнат з 1 липня 2010 р.
по 1 липня 2011 р.

Встановлено, що відповідач з 18 серпня
1989 року по 25 жовтня 2011 року працював у
Глибоцькому професійному ліцеї.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 вселився в
займане ним в гуртожитку приміщення у
відповідності до діючого на момент
вселення у вищевказаному навчальному
закладі порядку, тобто на підставі
спільного рішення адміністрації та
профкому.

Встановлено, що відсутня
заборгованість відповідача за
житлово-комунальні послуги, оскільки
він щомісячно вносив плату за
проживання в гуртожитку.

Колегія суддів, перевіривши законність
та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції вважає, що скарга
підлягає відхиленню з наступних
підстав.

Вищезазначені обставини, встановлені
судом першої інстанції повно, на
підставі належних та допустимих
доказів, яким дана правильна юридична
оцінка і до спірних правовідносин
правильно застосовані норми
матеріального права, що їх регулюють.

Доводи апеляційної скарги про те, що
єдиною підставою для вселення в
гуртожиток є ордер, який відповідачу не
видавався, а тому вселення в гуртожиток
є неправомірним є помилковими,
оскільки спеціальний ордер на вселення
у житлове приміщення в гуртожитку
видається адміністрацією
підприємства, установи, організації,
яка вселивши відповідача в гуртожиток
не виконала вимоги чинного
законодавства про його видачу, що не
свідчить про незаконне вселення ОСОБА_2
в гуртожиток.

Тобто вселення у гуртожиток і
користування житловою площею у
гуртожитку відбулося на законних
підставах - на підставі спільного
рішення адміністрації та
профспілкового комітету, а отримання
спеціального ордера є лише
формалізованим підтвердженням
наявності такого рішення.

Апелянт не надав суду належних та
допустимих доказів на спростування
показів свідків, попереджених судом
першої інстанції про кримінальну
відповідальність за дачу завідомо
неправдивих показів - ОСОБА_4, ОСОБА_5,
ОСОБА_6, які підтвердили, що вселення
відповідача в гуртожиток відбулося на
підставі спільного рішення
адміністрації та профспілкового
комітету вищезазначеного учбового
закладу.

Посилання апелянта на встановлену
рішенням Глибоцького районного суду
Чернівецької області від 5 червня 2013
року обставину відсутності спільного
рішення адміністрації та
профспілкового комітету є
безпідставним, оскільки зазначене
рішення скасовано судом вищої
інстанції.

Доводи апеляційної скарги про втрату
права ОСОБА_2 на користування жилим
приміщенням, зокрема, в зв'язку з
припиненням з ним трудових відносин
спростовуються ст.125 ЖК України,
відповідно до якої осіб, які
пропрацювали на підприємстві, в
установі, організації, що надали їм
службове жиле приміщення, не менш як
десять років не може бути виселено без
надання іншого жилого приміщення. При
цьому, нормою не конкретизується з яких
підстав припинено трудові відносини з
вказаними особами.

Доводи апелянта про необхідність
застосування до спірних правовідносин
положень ЦК України є помилковими,
оскільки на правовідносини у даній
справі поширюються норми ЖК України, а
тому наявні у матеріалах справи
договори оренди житлового приміщення в
гуртожитку не приймаються до уваги.

За таких обставин рішення суду першої
інстанції ухвалене з дотриманням норм
матеріального та процесуального права,
а доводи апеляційної скарги не дають
підстав для його скасування.

Керуючись ст.ст. 307,308 ЦПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Глибоцького
професійного ліцею відхилити.

Рішення Глибоцького районного суду
Чернівецької області від 14 квітня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді: