У х в а л а

іменем україни

06 серпня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

Ступак О.В., Дьоміної
О.О., Парінової І.К.,

розглянувши в попередньому судовому
засіданні справу за позовом прокурора
Галицького району м. Львова в інтересах
держави в особі Львівської міської
ради до ОСОБА_4, третя особа - Державна
екологічна інспекція у Львівській
області, про відшкодування шкоди та
зобов'язання вчинити певні дії, за
касаційною скаргою заступника
прокурора Львівської області на
рішення Галицького районного суду
м. Львова від 10 лютого 2014 року
та ухвалу апеляційного суду Львівської
області від 10 червня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2012 року прокурор Галицького
району м. Львова в інтересах держави в
особі Львівської міської ради
звернувся до суду з указаним позовом,
вимоги якого під час розгляду справи
зменшив та остаточно просив стягнути з
ОСОБА_4 на користь Львівської міської
ради 1 238 грн 38 коп. на відшкодування
шкоди та зобов'язати відповідача
повернути самовільно зайняту земельну
ділянку площею 0,1228 га, яка розташована
по АДРЕСА_1.

Рішенням Галицького районного суду м.
Львова від 10 лютого 2014 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Львівської області
від 10 червня 2014 року, в задоволенні
позову відмовлено.

У касаційній скарзі заступник
прокурора Львівської області просить
скасувати судові рішення першої й
апеляційної інстанцій, справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції, обґрунтовуючи свою
вимогу порушенням судами норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

Відповідно до вимог ст. 335 ЦПК України
під час розгляду справи в
касаційному порядку суд перевіряє в
межах касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає відхиленню з
огляду на наступне.

Відмовляючи в задоволенні указаного
позову, суд першої інстанції, з
висновками якого погодився й
апеляційний суд, дослідивши докази у
справі і надавши їм належну оцінку в
силу вимог ст. ст. 10, 60, 212 ЦПК України, а
також, врахувавши обставини справи,
обґрунтовано виходив з недоведеності
та безпідставності заявлених позовних
вимог, при цьому суд правильно
встановив, що відповідач не захоплював
самовільно спірну земельну ділянку.

Розглядаючи спір, який виник між
сторонами у справі, суд правильно
визначився з характером спірних
правовідносин та нормами
матеріального права, які підлягають
застосуванню, повно та всебічно
дослідив наявні у справі докази,
правильно встановив обставини справи,
в результаті чого ухвалив законне й
обґрунтоване рішення, яке відповідає
вимогам матеріального та
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Наведені в касаційній скарзі доводи
висновків судів не спростовують,
зводяться до переоцінки доказів, отже,
рішення ухвалено з додержанням норм
процесуального та матеріального права.

Керуючись ч. 3 ст. 332 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу заступника прокурора
Львівської області відхилити.

Рішення Галицького районного суду м.
Львова від 10 лютого 2014 року та ухвалу
апеляційного суду Львівської області
від 10 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:
О.В. Ступак

О.О. Дьоміна

І.К. Парінова