Справа №585/1816/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Яковець О. Ф.Номер
провадження 22-ц/788/1371/14 Суддя-доповідач -
Білецький О. М. Категорія - 54
УХВАЛА

і м е н е м У к р а ї н и

22 липня 2014 року
м. Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Білецького О. М.,

суддів - Семеній Л. І. , Шевченка В. А. ,

з участю секретаря судового засідання -
Кияненко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою ОСОБА_3

на рішення Роменського міськрайонного
суду Сумської області від 25 червня 2014
року

у справі за позовом ОСОБА_3 до Сумського
національного аграрного університету,
Роменського коледжу Сумського
національного аграрного університету,
директора Роменського коледжу
Сумського національного аграрного
університету Шевченка Олега Івановича

про поновлення на роботі, стягнення
середнього заробітку за час вимушеного
прогулу та відшкодування моральної
шкоди,

в с т а
н о в и л а :

19 травня 2014 року ОСОБА_3 звернувся з
позовом.

Уточнені вимоги (а.с.28-29) мотивував тим,
що не допускав відсутності на роботі
без поважних причин, а звільнивши його
за прогул на підставі п.4 ст.40 КЗпП
України відповідач у наказі не вказав
коли саме його не було на роботі та не
відібрав пояснення з цього приводу,
тому просив: поновити його на посаді
двірника Роменського коледжу СНАУ з 15
квітня 2014 року; зобов'язати відповідача
внести відповідні зміни до трудової
книжки, виключивши запис про його
звільнення за п.4 ст.40 КЗпП України;
стягнути з відповідача 2062 грн. 55 коп.
середнього заробітку за весь час
вимушеного прогулу і 1500 гривень в
рахунок відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Роменського міськрайонного
суду Сумської області від 25 червня 2014
року у задоволенні позовних вимог
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3
посилаючись на неповноту з'ясування
обставин справи, невідповідність
висновків суду фактичним обставинам
справи і порушення норм матеріального
та процесуального права, просить
скасувати вказане рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення про
задоволення позову.

Вважає наказ про звільнення
невмотивованим, оскільки він не
містить відомостей, яке саме порушення
ним вчинено. Вказує, що цей наказ
датовано 05 квітня 2014 року, а акт про
його відмову від ознайомлення з
наказом складено лише 15 квітня 2014 року.

Заслухавши пояснення позивача,
заперечення представника Роменського
коледжу СНАУ, дослідивши матеріали
справи та перевіривши рішення суду в
межах доводів апеляційної скарги і
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає з таких підстав.

Як встановлено місцевим судом і
вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_3
з 20 жовтня 2008 року працював у
Роменському коледжі СНАУ на посаді
слюсаря-сантехніка, а згідно з наказом
директора від 17 червня 2013 року №35-ВК
був з 17 червня 2013 року переведений на
посаду двірника (а.с.6).

Згідно з посадовою інструкцією до його
обов'язків входило виконання робіт по
підтриманню санітарного стану на
території коледжу, яка визначена
схемою розмежування (а.с.112-115) та
дотримання розпорядку дня,
встановленого для працівників (а.с.59).
Початок робочого дня визначено о 8.00
годин, закінчення о 16.30 год., а
тривалість перерви з 12.00 год. до 12.30 год.,
що сторони також визнали.

Під час роботи на вказаній посаді
ОСОБА_3 неодноразово допускав
порушення трудової дисципліни.

Так, відповідно до наказу директора
коледжу від 12 грудня 2013 року №90-ВК йому
оголошувалась догана за відсутність на
робочому місці без поважних причин та
невиконання службових обов'язків
(а.с.56).

Також комісією у складі чотирьох осіб
(інспектор відділу кадрів, інженер з
охорони праці, завідуюча
господарством, комендант коледжу)
складалися акти про відсутність ОСОБА_3
на робочому місці: 25 січня 2014 року - з 08.00
год. по 16.00 год., 03 лютого 2014 року - з 09.00
год. по 16.00 год., 04 лютого 2014 року - з 09.40
год. по 11.40 год., з 12.30 год. до 14.15 год., з
14.40 год. по 15.30 год., 11 квітня 2014 року - з
11.00 год. до 16.30 год. (а.с.36, 37, 38, 87, 89).

Завідуюча господарством ОСОБА_5
подавала керівнику доповідні записки
про відсутність даного працівника на
робочому місці 05, 06 і 07 березня 2014 року
(а.с.39, 40, 41).

Наказом директора коледжу від 20
березня 2014 року №16-ВК ОСОБА_3 оголошено
догану за систематичне порушення
трудової дисципліни, запізнення на
роботу, не виконання службових
обов'язків та відсутність на робочому
місці (а.с.43).

11 квітня 2014 року завідуюча
господарством ОСОБА_5 знову подала
директору коледжу доповідну записку
про те, що двірник ОСОБА_3 був відсутнім
у цей день на робочому місці з 11.00 год.
до 16.30 год.(а.с.91).

Відповідно до акту обстеження
території корпусу №2 від 11 квітня 2014
року комісією виявлено, що територія,
яку прибирає двірник ОСОБА_3
знаходиться у незадовільному стані і
роботи по прибиранню в цей день не
проводились (а.с.44).

Згідно з адресованою директору коледжу
службовою запискою інспектора з кадрів
від 14 квітня 2014 року, двірник ОСОБА_3
постійно порушує розпорядок робочого
часу, про що свідчать вищезгадані
службові записки завідувачки
господарством та акти про його
відсутність на робочому місці (а.с.92).

Наказом директора Роменського коледжу
СНАУ від 15 квітня 2014 року №20-ВК ОСОБА_3
звільнений з посади двірника коледжу
згідно п.4 ст.40 КЗпП України за прогули
(в тому числі відсутність на роботі
більше трьох годин протягом робочого
дня), підставою звільнення вказана
доповідна записка завідувачки
господарством ОСОБА_5 та акт обстеження
від 11 квітня 2014 року (а.с.8, 52).

За даними книги реєстрації наказів по
відділу кадрів коледжу наказ №20-ВК про
звільнення ОСОБА_3 було видано та
зареєстровано саме 15 квітня 2014 року
(а.с.69-72).

Від ознайомлення з вказаним наказом
про та від отримання його копії ОСОБА_3
у присутності завідувачки
господарством, головного бухгалтера,
коменданта, інспектора з кадрів,
провідного інженера з охорони праці
відмовився, про що складено акт від 15
квітня 2014 року (а.с.88). Цей факт позивач
визнав у суді апеляційної інстанції.

У табелі обліку використання робочого
часу за 11 квітня 2014 року ОСОБА_3
поставлено прогул (а.с.73-74).

У листі директора Роменського коледжу
СНАУ від 24 квітня 2014 року №174
адресованому Сумському обласному
контактному центру, вказано, що 11
квітня 2014 року двірник ОСОБА_3 був
відсутній на робочому місці з 11 год. до
16 год. 30 хв. без поважних причин; наказом
від 15 квітня 2014 року №20 його звільнено
за п.4 ст.40 КЗпП України; того ж дня
ОСОБА_3 запрошувався до відділу кадрів
для ознайомлення з наказом про
звільнення, але відмовився
ознайомитися; трудова книжка ОСОБА_3
відправлена йому рекомендованою
поштою 15 квітня 2014 року ( а.с.53-54).

За таких правильно і з достатньою
повнотою встановлених обставин, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про те, що
всупереч трудового розпорядку та у
порушення трудових обов'язків
відповідач 11 квітня 2014 року без
поважних причин був відсутнім на
робочому місці з 11.00 годин до 16.30.
години, а тому роботодавець на законних
передбачених п.4 ст.40 КЗпП України
підставах звільнив його за прогул; при
цьому процедура звільнена була
проведена з дотриманням вимог чинного
трудового законодавства, а тому не
вбачаючи порушень трудових прав даного
працівника правомірно відмовив у
задоволенні позовних вимог про
поновлення на роботі, а відповідно і у
внесенні змін до трудової книжки,
стягненні на його користь середнього
заробітку та відшкодуванні моральної
шкоди.

Рішення суду відповідає ч.1, 3 ст.149,
ст.ст.235, 237-1 КЗпП України.

Такі висновки суду узгоджуються і з
роз'ясненнями наданими у п.24 Постанови
Пленуму Верховного Суду України «Про
практику розгляду судами трудових
спорів» від 06 листопада 1992 року № 9.

Суд першої інстанції дав належну
оцінку обставинам щодо фактичної дати
винесення наказу про звільнення ОСОБА_3
від 15 квітня 2014 року №20-ВК, і з цими
висновками та мотивами колегія суддів
погоджується.

Заперечення відповідача щодо не
відібрання від нього пояснень відносно
скоєного порушення трудової
дисципліни обґрунтовано спростовані
місцевим судом з посиланням на
письмові докази.

Даючи оцінку відповідності
застосованого до позивача
дисциплінарного стягнення у вигляді
звільнення обставинам і тяжкості
вчиненого ним порушення, суд першої
інстанції належним чином врахував і
попередню роботу даного працівника,
зокрема наявність у нього двох
дисциплінарних стягнень у вигляді
догани за аналогічні порушення.

Не зазначення у самому тексті наказу
про звільнення відомостей про те, коли
і за яких обставин даним працівником
скоєно прогул 11 квітня 2014 року, не
свідчить про його незаконність,
оскільки в цьому наказі мається
посилання на конкретні документи,
якими такий факт достовірно
зафіксовано.

Наявність у позивача з листопада 2012
року інвалідності 3-ї групи загального
захворювання (а.с.10) та обставини його
хвороби у березні 2014 року (а.с.11-15)
знаходяться поза межами даного спору.

Інші доводи апеляційної скарги таких
висновків суду також не спростовують.

Таким чином, рішення суду першої
інстанції постановлене з дотриманням
норм матеріального і процесуального
права, є законним і обґрунтованим, а
тому підстав для його зміни чи
скасування не вбачається.

Керуючись ст.303, п.1 ч.1 ст.307, ст.ст.308, 314, 315
ЦПК України, колегія суддів,

у х в а
л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Роменського міськрайонного
суду Сумської області від 25 червня 2014
року залишити без змін.

Ухвала набрала законної сили з моменту
проголошення і з цього часу протягом
двадцяти днів може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий -

Судді -