У х в а л а

4 серпня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ в складі:

головуючого Гвоздика П.О.,суддів:
Амеліна В.І., Дьоміної О.О., Парінової
І.К., Черненко В.А.,розглянувши заяву
ОСОБА_6 про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 лютого 2014 року в
справі за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6,
треті особи: ОСОБА_8, ОСОБА_9, Головне
управління юстиції у м. Києві, про
визнання заповіту недійсним,

в с т а н о в и л а:

У грудні 2008 року ОСОБА_7 звернулася до
суду з позовом про визнання заповіту
недійсним, в обґрунтування якого
зазначала, що після смерті свого дідуся
ОСОБА_10 вона дізналась про те, що ним 8
червня 2007 року складено заповіт на
користь ОСОБА_6, який було посвідчено
державним нотаріусом Сімнадцятої
Київської державної нотаріальної
контори Мінерт О.А. Крім цього, на час
посвідчення оспорюваного заповіту
ОСОБА_10 мав похилий вік, ряд
захворювань, в тому числі протягом
тривалого часу страждав на психічні
захворювання, приймав сильнодіючі
лікарські препарати, а також зловживав
алкоголем, внаслідок чого не міг
розуміти значення своїх дій та
керувати ними.

Рішенням Голосіївського районного
суду м. Києва від 6 лютого 2012 року,
залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від 26
листопада 2013 року, позов
задоволено.

Визнано недійсним заповіт, складений
ОСОБА_10 на користь ОСОБА_6, який було
посвідчено 8 червня 2007 року державним
нотаріусом Сімнадцятої Київської
державної нотаріальної контори Мінерт
О.А.

Не погодившись із вищезазначеними
судовими рішеннями, ОСОБА_6 оскаржила
їх у касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 13 лютого 2014 року
касаційну скаргу відхилено, ухвалені у
справі судові рішення залишено без
змін.

Після постановлення цієї ухвали ОСОБА_6
звернулася до Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ із заявою про її
перегляд з підстав неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції норм матеріального права, що
потягло ухвалення різних за змістом
судових рішень у подібних
правовідносинах (пункт 1 частини 1
статті 355 ЦПК України).

Крім цього, ОСОБА_6 звернулася із
клопотанням про поновлення строку на
подання заяви про перегляд судового
рішення.

Оскільки з клопотання вбачається, що
причини пропуску строку на подання
заяви про перегляд судового рішення є
поважними, воно підлягає задоволенню, а
процесуальний строк - поновленню.

Розглянувши заяву про перегляд
судового рішення і додані до неї
документи, колегія суддів Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ вважає, що заява про перегляд
судового рішення не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини 1 статті 354 ЦПК
України сторони та інші особи, які
брали участь у справі, мають право
подати заяву про перегляд судових
рішень у цивільних справах після їх
перегляду в касаційному порядку.

Згідно зі статтею 355 ЦПК України заява
про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Пунктом 1 частини 1 статті 358 ЦПК України
передбачено, що до заяви додаються
копії різних за змістом судових рішень,
в яких має місце неоднакове
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

Судовими рішеннями, на які заявник
посилається як на підтвердження
підстави, передбаченої пунктом 1
частини 1 статті 355 ЦПК, можуть бути
рішення Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ; Вищого
адміністративного суду України; Вищого
господарського суду України; Судової
палати у цивільних справах Верховного
Суду України, ухвалені як судом
касаційної інстанції; апеляційних
судів загальної юрисдикції як судів
касаційної інстанції в цивільних
справах, яким право на перегляд у
касаційному порядку цивільних справ
було надано Законом «Про внесення змін
до Закону України «Про судоустрій
України щодо забезпечення касаційного
розгляду цивільних справ» від 22 лютого
2007 року № 697-V.

Зазначений перелік таких судових
рішень є вичерпним. Обов'язковою є
умова, щоб цими рішеннями, які набрали
законної сили, вирішено спір по суті, та
в них судом (судами) касаційної
інстанції неоднаково застосовано одні
й ті самі норми матеріального права.

Як на підтвердження підстави,
встановленої пунктом 1 частини 1 статті
355 ЦПК України, заявник надав для
порівняння текст інформаційного листа
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 15 травня 2012 року № 648/0/4-12,
проте таке посилання є неналежним,
оскільки зазначений документ не є
судовим рішенням та містить лише
виклад правових висновків Верховного
Суду України, зроблених за наслідками
розгляду заяв про перегляд судових
рішень з мотивів неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах.

Крім цього не може бути взято до уваги
посилання заявника на постанову
Верховного Суду України від 29 лютого 2012
року як на підтвердження неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах,
адже таке судове рішення ухвалене
Верховним Судом України не як судом
касаційної інстанції та ним спір не
було вирішено по суті.

За таких обставин підстави для
задоволення заяви про перегляд
судового рішення Верховним Судом
України та допуску справи до
провадження відсутні.

Керуючись статтями 354-356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Поновити ОСОБА_6 строк на звернення до
суду із заявою про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 лютого 2014 року.

У допуску до провадження справи за
позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6, треті особи:
ОСОБА_8, ОСОБА_9, Головне управління
юстиції у м. Києві, про визнання
заповіту недійсним, за заявою ОСОБА_6
про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 13 лютого 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. ГвоздикСудді:В.І. Амелін
О.О. Дьоміна І.К. Парінова В.А. Черненко