Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2014 року Пролетарський
районний суд м. Донецька в складі:

головуючого судді
Семіряд І.В.

при секретарях
Дутчак І.М., Чернета В.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку цивільну справу
за позовом ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3 «
Про стягнення вартості пошкодженого
майна та знесення самовільно зведених
будівель », третя особа: ОСОБА_4, -

В С Т А Н О В
И В :

Позивачі ОСОБА_1, ОСОБА_2
звернулися з позовами до відповідача
ОСОБА_3 « Про стягнення вартості
пошкодженого майна та знесення
самовільно зведених будівель » ( з
наступними змінами ), які були
об»єднані в одне провадження ухвалою
суду від 25.03.20124 року, в яких вказували
про те, що рішенням Пролетарського
райсуду м. Донецька від 11.10.2012 року
розділено домоволодіння за адресою
АДРЕСА_1 між співвласниками ОСОБА_4,
ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3.

Виділено ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_1
частину будинку за адресою: АДРЕСА_1,
яка складається з частини житлового
будинку: літ. «Ж» із тамбуром «І», кухні
2-1, коридору 2-2, санузлу 2-3, житлової
кімнати 2-4, житлової кімнати 2-5, площею
58.6 кв.м., а також літню кухню «Б», з
прибудовою та ґанком, погріб літ. «Д», 34
частини огородження та трубопровід « І
», що складає 76100 частин домоволодіння
вартістю 90 382 гривні,, визнавши за ними
право спільної сумісної власності на
ці споруди.

ОСОБА_3 виділено частину
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, яка
складається з частини житлового
будинку літ. «Ж», коридору 1-1, кухні 1-2.
санвузлу 1-3, житлової кімнати 1-4 площею
35.0 кв.м., а також сарай літ. «В», бесідку
літ. Е, 14 частини огородження та
трубопроводу « І », що складає 24І 00
частин домоволодіння, вартістю 27768
гривен, визнавши за нею право власності
на ці споруди.

Після ухвалення вказаного
рішення суду, 22.05.2013 року, ОСОБА_3
самовільно демонтувала 3 пластикових
віконних блоків встановлених в частині
домоволодіння, належної ОСОБА_4, ОСОБА_2,
ОСОБА_1, а також 4 пластикових віконних
блоків встановлених в належної
останнім літній кухні, поставив
замість них дерев»янні рами, які не
відповідають будівельним нормам.
Вартість пластикових віконних блоків
складає згідно суми вказаної в
договорі на їх придбання та
встановлення.

Крім того, відповідач ОСОБА_3
демонтувала розташовану в літньої
кухні піч та котел на твердому паливі,
вартістю 3000 гривен, привласнила
розташовану у вказаному приміщенні
ванну, вартістю 600 гривен.

Також відповідач ОСОБА_3
пошкодила електропроводку, вартістю 2391
гривна, яка знаходиться в кухні та
частині домоволодіння, належного
позивачам.

Загальна сума матеріального
збитку, завданого діями відповідача
позивачам складає в загальній сумі 24942
гривні, які позивачі просять суд
стягнути на їх користь з відповідача в
рівних частках, а саме по 12471 гривень
кожному, а також понесені ними судові
витрати : сплачений судовий збір та
витрати на проведення судово -
будівельної експертизи.

Також, відповідачем ОСОБА_3 на при
домовій земельній ділянці, без
відповідного дозволу та згоди
позивачів, самовільно, був зведений
сарай, вказаний в технічному паспорті
під літерою З, у зв»язку з чим, позивачі
просили суд зобов»язати відповідача
ОСОБА_3 знести вказану самовільно
зведену будівлю. ( т. 1 а.с.а.с. 2, 109, 135; т. 2
а.с. 2 ).

У судовому засіданні позивач
ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_8, яка
представляє інтереси яв позивача
ОСОБА_2 так і співпозивача ОСОБА_1, на
підставі відповідних довіреностей ( т. 1
а.с.а.с. 45, 90 ), підтримали позовні вимоги
з підстав, на які вони посилаються в
своїх позовних зая»вах, просили суд
задовольнити позовні вимоги в повному
обсязі. При цьому позивач ОСОБА_2
пояснив про те, що на момент демонтажу
відповідачем пластикових віконних
блоків, електричної проводки,
опалювального котлу та ванни,
розташованих в частині будинку та
літньої кухні, вказані приміщення
належали за рішенням суду
співпозивачам та третьої особі ОСОБА_4
Вказані дії відповідач виконала без їх
згоди. Все вказане обладнання, крім
вікон, було встановлено давно в 70-80
роках пришлого століття, ще за життя їх
батьків за кошти останніх. Вони були
вимушені придбати новий опалювальний
котел та ванну, вартість яких
підтверджується відповідними
товарними чеками. На місце
демонтованих вікон відповідач
вставила віконні рами, які не
відповідають технічним нормам. Сарай
відповідачем був збудований без згоди
позивачів в 2009 році. Вартість завданої
шкоди складає у вищевказаному розмірі,
без урахування 13 частини належної
третьої особі ОСОБА_4 В спірному
будинку на протязі тривалого часу
мешкає відповідач, позивачі в будинку
не мешкають на протязі багатьох років.
В літньої кухні за їх згодою,мешкають
квартиранти. Правовстановлюючі
документи на при домову земельну
відсутні.

В судове засідання співпозивач
ОСОБА_1 не прибув, у зв»язку з тим, що з
1987 року по теперішній час постійно
мешкає в РФ, є громадянином вказаної
країни. В письмової заяві просив справу
розглянути у його відсутності, надавши
свої повноваження своєму
представникові, свої позовні вимоги
підтримав в повному обсязі, просив їх
задовольнити, з вищевказаних підстав.
Будучи допитаний в порядку судового
доручення ОСОБА_1 пояснив про те, що в
спірному будинку він не мешкає на
протязі 24 років, участі в утриманні
будинку він не приймає, між сторонами
були конфлікти з приводу майна, яке
залишилося після смерті батька, він у
вказані конфлікти не втручався.
Рішення щодо вказаного спору просив
прийняти на розсуд суду. ( т. 1 а.с.а.с. 39-41,
88, 89, 155-156 ).

Відповідач ОСОБА_3 та її
представник ОСОБА_9, яка діє на підставі
відповідної довіреності ( т. 1 а.с. 100 ) в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнали. При цьому відповідач ОСОБА_3
пояснила про те, що в 2009 році, для
власних потреб, так як в будинку
мешкала лише вона, нею, на
прибудинкової земельної ділянці, був
збудований вказаний в позовної заяві
сарай. Позивачі своєї згоди на вказане
будівництво не надавали, так як в
будинку не мешкали та не мешкають на
теперішній час. Електричну проводку,
розташовану в будинку та кухні, вона не
демонтувала, її монтував ще її батько.
Опалювальний котел та ванну багато
років тому встановлював її батько.
Вказане обладнання вийшло зі строю,
тому вона в 2006 році демонтувала котел, в
2010 році ванну, на ї місце поставила
нову, яку придбала за власний рахунок.
Вказані роботи нею були виконані без
згоди позивачів. В період 2009 та 2011 років
нею, за власні кошти нею були
встановлені в кухні та будинку
пластикові віконні блоки, відповідно 4
блока та 3 блока в частині будинку,
належної позивачам. Після рішення суду,
яким були виділені частки будинку в
натурі, вона без згоди позивачів,
демонтувала вказані віконні блоки,
вставивши на їх місце старі вікна, так
як позивачі відмовилися її сплатити їх
вартість. Хто пошкодив піч в кухні вона
не знає, так як у вказаному приміщенні
живуть квартиранти, вона доступу в
кухню не має. Правовстановлюючі
документи на при домову земельну
відсутні.

Третя особа ОСОБА_4 в судовому
засіданні по»яснив про те, що він
претензій до відповідача з приводу
вказаного майна не має. В спірному
будинку на протязі тривалого часу
мешкає відповідач, він та позивачі в
будинку не мешкають. В кухні без його
згоди живуть квартиранти, яким
приміщення було надано ОСОБА_2 Все
вищевказане обладнання, крім
пластикових вікон, було встановлено
давно, за життя батьків. В 2006 році
відповідач, з їх згоди демонтувала в
кухні опалювальний котел, так як він
вийшов з ладу. Ванну, так як вона була
стара та вийшла з ладу, замінила
відповідач. Електропроводка в кухні та
будинку змонтована в 1970 році, вона
пошкоджень не має. Сарай був збудований
відповідачем, він не заперечував проти
його будівництва. Вікна в кухню та
будинок вставляла відповідач. Після
розподілу майна вони відмовилися
сплатити відповідачу вартість вікон.
Відповідач зняла вікна та поставила на
їх місце вікна, які стояли раніше.
Правовстановлюючі документи на при
домову земельну відсутні.

Свідок ОСОБА_10, яка працює головою
сільради « Чулковка », в судовому
засіданні пояснила про те, що між
сторона на протязі тривалого часу
виникають конфлікти з приводу
нерухомого майна. Фактично в будинку
мешкає відповідач ОСОБА_3, її брати в
будинку не мешкають. Після смерті
батьків сторін, на протязі тривалого
часу вона в приміщенні будинку не була.
Під час складення акту обстеження
житлово - побутових умов від 29.05.2013 року,
було встановлено, що в кухні відсутня
ванна та опалювальний котел, була
пошкоджена електропроводка.
Пластикових вікон не було, стояли
дерев»янні вікна, стан яких був
задовільний. Після розподілу майна в
кухні, за згодою позивачів, мешкають
квартиранти. Хто проводив ремонтні
роботи в будинку її невідомо. Сараї на
земельній ділянці були збудовані
давно.

Свідок ОСОБА_11, який мешкає поряд
з родиною відповідача, в судовому
засіданні пояснив про те, що в спірному
домоволодінні він буває часто.
Позивачі в будинку не мешкають, мешкає
лише відповідач, та квартиранти в
літньої кухні, яким надав приміщення
ОСОБА_2 Все обладнання встановлювалося
ще батьком сторін. При обстеженні
домоволодіння була встановлена
відсутність в кухні ванни та котла,
пошкодження електропроводки, вікна
були дерев»янні.

Суд вислухавши пояснення сторін,
представників сторін, третьої особи,
свідків та дослідивши матеріали справи
вважає про те, що позовні вимоги в
частини відшкодування вартості
пластикових віконних блоків
підлягають задоволенню, в іншій
частині позовні вимоги задоволенню не
підлягають з наступних підстав.

У судовому засіданні
встановлено, що ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_1
та ОСОБА_3 належало на праві спільної
часткової власності домоволодіння за
адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується
копією рішення Пролетарського
районного суду м. Донецька від 12
березня 2009 року та оглянутою в судовому
засіданні вказаною цивільною справою
№ 2-94209р. (т. 1 а.с. 145-146).

Відповідно до копії рішення
Пролетарського райсуду м. Донецька від
11.10.2012 року, яке було залишено без змін
ухвалою Апеляційного суду Донецької
області від 31.01.2013 року та оглянутою в
судовому засіданні вказаною цивільною
справою № 2-542566311р., вказаним рішенням
суду було розподілене належне
співвласникам домоволодіння наступним
чином : виділити ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_1
частину домоволодіння за адресою:
АДРЕСА_1, яке складається з частини
житлового будинку літ. Ж із тамбуром І,
кухні 2-1, коридору 2-2, санвузлу 2-3,
житлової кімнати 2-4, житлової кімнати 2-5
площею 58,6 м.кв., а також літню кухню літ.
Б з прибудовою та ганком, погреб літ. Д,
34 частини огородження та трубопровід І,
що складає 76100 частин домоволодіння,
вартістю 90382 грн, визнавши за ними право
спільної сумісної власності на ці
споруди; виділити ОСОБА_3 частину
домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1, яке
складається з частини житлового
будинку літ. Ж: коридору 1-1, кухні 1-2,
санвузлу 1-3, житлової кімнати 1-4, площею
35,0 м.кв., а також сарай літ. В, бесідку
літ. Е, 14 частини огородження та
трубопровід І, що складає 24100 частин
домоволодіння, вартістю 27768 грн.,
визнавши за нею право власності на ці
споруди; стягнути солідарно з ОСОБА_4,
ОСОБА_2, ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3
різницю в належній та виділеній
частині будинку у розмірі 3191 грн.;
зобов'язати сторони по справі, провести
відповідні переобладнання належних їм
частин спірного жилого приміщення, в
тому числі сторони були зобов»язані
судом влаштувати у квартирах окремі
системи енергопостачання та
електроосвітлення відповідно до
діючих норм. У задоволенні позову
ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про
розподіл земельної ділянки було
відмовлено, у зв»язку з тим, що у сторін
відсутні будь - які правовстановлюючі
документи на земельну ділянку, тому
визначити їх право на користування
земельною ділянкою відповідно до
діючого законодавства неможливо. Також
ОСОБА_3 було відмовлено у задоволенні
позовних вимог в частині стягнення з
ОСОБА_4, ОСОБА_2, ОСОБА_1 витрат,
пов"язаних з утриманням будинку, в тому
числі у стягнення вартості,
встановлених ОСОБА_3 в приміщенні
будинку на літньої кухні, пластикових
віконних блоків. Вказане рішення суду в
частині сплати ОСОБА_3 різниці вартості
домоволодіння, було належним чином
виконано, про що свідчить платіжне
доручення від 18.03.2013 року. ( т. 1 а.с.а.с. 3-5,
6-9, 114 ).

Право власності на відповідні
частини спірного домоволодіння
зареєстровано на ім.»я сторін та
третьої особи, у встановленому законом
порядку, що підтверджується витягом КП
« БТІ м. Донецька від 21.04.2009 року ». (т. 1
а.с.144).

Згідно копії технічного паспорту,
житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1
складається із чотирьох кімнат, кухні,
коридору, веранди, тамбуру,
домоволодіння складається із
житлового будинку літ. Ж-1, тамбуру літ.
Ж-1, літньої кухні літ. Б, прибудови до
літньої кухні літ.б2, ганку літ б3,
сараїв літ. В, З, убиральні літ. К,
погребу літ. Д, душу літ. И, трубопроводу
І, огородження 1-7. При цьому, сарай під
літ. З зведений у 2009 році самовільно,
без належного дозволу. Рішення
Пролетарського райсуду м. Донецька від
11.10.2012 року в частині зобов»язання
власників домоволодіння провести
відповідні переобладнання належних їм
частин спірного жилого приміщення, в
повному обсязі не виконані. ( т. 1 а.с.а.с.
36-38 ).

Відповідно до копій договорів та
відповідних бланків замовлень № 11-9581
від 21.09.2009 року, 11-7319 від 14.062011 року,
відповідач ОСОБА_3 придбала та
встановила в спірному домоволодінні
металево пластикові вікна, відповідно 4
блоки вартістю 6803 гривні для
встановлення в приміщенні літньої
кухні та 6 блоків вартістю 11482 гривні
для встановлення в приміщенні будинку.
( т. 1 а.с.а.с. 22, 23, 58-60, 61-64 ).

Як встановлено в судовому
засіданні в частині належної
співпозивачам та третьої особі
домоволодіння, відповідачем були
встановлені 3 блоки металево
пластикових вікон, вартістю 5741 гривна.

Вказані віконні блоки,
розташовані в приміщенні літньої кухні
та належної співпозивачам та третьої
особі частині домоволодіння, після
набрання чинності рішення
Пролетарського райсуду м. Донецьку від
11.10.2012 року, були самовільно
демонтовані відповідачем, на їх місце
останньою були встановлені дерев»янні
рами.

Вказана обставина не
заперечується в судовому засіданні як
співпозивачами так і відповідачем та
третьою особою, тому вона не підлягає
доказуванню, відповідно до вимог ч. 1 ст.
61 ЦПК України.

Таким чином, в судовому засіданні
встановлено те, що на підставі рішення
Пролетарського райсуду м. Донецьку від
11.10.2012 року, яке набрало законної сили,
спірне домоволодіння з наявними
господарськими спорудами, було
розподілено в натурі між
співвласниками - сторонами та третьою
особою по дійсній справі. При цьому,
право власності щодо вищевказаних
віконних блоків, було визнано за
рішенням суду за співпозивачами та
третьою особою, так як вказані вироби є
невід»ємною частиною приміщень, які
неможливо від них відокремити.

Крім того, вказаним рішенням суду в
задоволенню позовних вимог ОСОБА_3 про
стягнення з інших співвласників
спірного домоволодіння вартості
виконаних на власні кошти ОСОБА_3
ремонтних робіт, зокрема в частині
придбання та монтажу нею металево
пластикових віконних блоків в
приміщенні літньої кухні та частині
приміщення належного співпозивачам
домоволодіння, було відмовлено.

При таких обставинах, у зв»язку з
тим, що вказана обставина встановлена
судовим рішення у цивільної справі, що
набрало законної сили, вона не підлягає
доказуванню при розгляді вказаної
справи, відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК
України.

Таким чином, співпозивачі та
третя особа, на підставі вищевказаного
рішення суду, відповідно до вимог ст.ст.
316, 319, 321, 380, 383, 386 ЦК України є
співвласниками частині спірного
домоволодіння та відповідних
господарських споруд, в тому числі і
щодо вказаних метало пластикових
віконних блоків. При цьому, вказане
право власності є непорушним та таким,
якого не можуть бути протиправно
позбавлені співпозивачі та третя
особа.

Згідно до висновку судово -
будівельної експертизи № 244024 від 14.07.2014
року в частині жилого будинку та
літньої кухні, належних співпозивачам
та третьої особі відсутні віконні
блоки, на їх місцях, фактично
встановлені одинарні глухі дерев»янні
віконні переплети, які не відповідають
вимогам ДСТУ Б В.2.6-23-2001 ( ГОСТ 23166-99 ), та
не можуть бути використані по своєму
функціональному призначенню. ( т. 1
а.с.а.с. 163-172 ).

Згідно до вимог ч. 3 ст. 386 ЦК
України власник, права якого порушені,
має право на відшкодування завданої
йому майнової шкоди.

Відповідно до ст. зі ст. 1166 ЦК України
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

В судовому засіданні встановлено
те, що відповідач своїми діями
протиправно демонтувала належні
співпозивачам та третьої особі вказані
металопластикові вікна, чим заподіяла
співпозивачам матеріальну шкоду
розмір якої складає, за без врахування
вартості належного третьої особі
ОСОБА_1 майна, в загальній сумі 8362
гривні 67 копійок ( вартість 4 блоків в
кухні 6803 + вартість 3 блоків в частині
будинку 5741 гривна = 12544 гривни : на трьох
співвласників = 4181 гривна 33 копійки,
кожному з співвласників ).

Таким чином з відповідача на
користь співпозивачів підлягає
стягненню матеріальна шкода в сумі 4181
гривна 33 копійки кожному.

З наданих співпозивачами копій
товарних чеків від 14.07.2013 року,
вбачається те, що вказані чеки свідчать
про придбання ванни вартістю 600 гривень
та котла вартістю 3000 гривень. ( т. 1 а.с. 35
).

В судовому засіданні співпозивач
ОСОБА_2 та його представник
наголошували на тому, що вказаний товар
був придбаний ОСОБА_2 та встановлений в
приміщенні літньої кухні.

Суд не приймає до уваги вказані
товарні чеки, як доказ придбання саме
позивачем ОСОБА_2 вказаного товару та
встановлення його в належної йому
літньої кухні, так як з товарних чеків
не вбачається хто саме придбав
вказаний товар, не вказана марки та
призначення котла, відсутні данні про
монтаж вказаного обладнання в
приміщенні літньої кухні.

Крім того, з матеріалів судово -
будівельної експертизи № 140023 від 16.07.2012
року вбачається те, що на момент
проведення вказаних експертних
досліджень, в належної співпозивачам
літньої кухні опалювальний котел був
відсутній. ( т. 1 а.с.а.с. 11-34 ).

Також, в судовому засіданні з
пояснень відповідача, третьої особи,
свідків вбачається те, що опалювальний
котел в літньої кухні був встановлений
ще батьком сторін, в 2006 році відповідач,
у зв»язку з тим, що котел вийшов з ладу,
його демонтувала. Ванна в літньої кухні
була також встановлена ще за життя
батька сторін, за тривалий час
експлуатації ванна вийшла з ладу, тому
була замінена на придбану відповідачем
нову ванну, яка в подальшому
відповідачем була знята та
зберігається нею, як особисте майно.
При цьому, вказані дії відповідач
вчинила ще до визнання за нею та
співпозивачами права власності на
спірне домоволодіння, тому права
співпозивачів порушені відповідачем
не були.

Крім того, з фото таблиці доданої
до висновку судово - будівельної
експертизи № 140023 від 16.07.2012 року,
зокрема з фотокартки № 14 ( т. 1 а.с. 34 ),
вбачається те, що на момент проведення
експертизи в приміщенні літньої кухні
знаходилася ванна, яка капітально у
вказане приміщення вмонтована не була,
то б то на думку суду, вона не є
невід»ємною частиною вказаного
приміщення, а є відповідним належним
відповідачу рухомим майном.

Вказаними доказами в повній мірі
спростовуються показання співпозивача
ОСОБА_2 в частині демонтажу
відповідачем ОСОБА_3 опалювального
котла, при вказаних ним обставинах.
Також в судовому засіданні не знайшли
підтвердження показання співпозивача
ОСОБА_2 в частині встановлення ним в
приміщенні кухні ванни вартістю саме 600
гривень, так як вказана обставина, крім
показань ОСОБА_2 іншими доказами не
підтверджується. Тому суд не приймає до
уваги вказані показання співпозивача
ОСОБА_2, у зв»язку з чим, позов в частині
відшкодування вартості опалювального
котла та ванни не підлягає.

В судовому засіданні співпозивач
ОСОБА_1 наголошував на тому, що
відповідач знищила електричну
проводку як в літньої кухні так і в
належної позивачам частині будинку,
вартість якої складає 2391 гривна.

Суд не приймає до уваги вказані
ствердження ОСОБА_1, так як вони не
підтверджуються та спростовуються
дослідженими в судовому засіданні
доказами, а саме.

З наданих співпозивачами суду
фотокарток, не вбачається знищення в
приміщеннях літньої кухні та будинку
електричної проводки. ( т. 1 а.с.а.с. 118-125 ).

Сторони в судовому засіданні не
наполягали на проведенні по вказаний
справі будь - яких експертиз, в тому
числі з приводу встановлення факту
знищення в приміщеннях електричної
проводки та визначення ї поновлюваної
вартості.

З акту обстеження житлово -
побутових умов від 22.04.2014 року
вбачається, що в жилому приміщенні
пошкоджена електропроводка, в літній
кухні пошкоджень електромережі не
встановлено. ( т. 1 а.с. 134 ).

Суд не приймає до уваги вказаний
акт обстеження, так як в ньому не
конкретизовані пошкодження
електричної мережі в будинку, акт
складено головою селищної ради, без
залучення відповідного фахівця.

Крім того, вказаний акт спростовується
актом перевірки стану електричної
проводки в спірному домоволодінні від
№ 9876 від 06.05.2014 року, складеного
відповідними фахівцями ДП «
Регіональні електричні мережі »,
відповідно до якого дефектів та
пошкоджень електричної мережі під час
перевірки встановлено не було. ( т. 1 а.с.
147 ).

У суду відсутні будь - які сумніві в
об»єктивністі вказаного акту, тому суд
викладену в акті інформацію приймає як
таку, що відповідає дійсності.

Також в судовому засіданні
встановлено те, що визначена
співпозивачами сума збитку в розмірі
2391 гривна, у зв»язку з пошкодженням
електричної мережі, визначена у
висновку судово - будівельної
експертизи № 140023 від 16.07.2012 року, як
витрати на влаштування в частині
будинку належного співпозивачам
окремих систем енергопостачання та
електроосвітлення, відповідно до
діючих норм, у зв»язку з розподілом
домоволодіння. Вказаний обов»язок був
покладений на співпозивачів у рішенням
Пролетарського райсуду м. Донецьку від
11.10.2012 року. ( т. 1 а.с.а.с. 3-5, 13-об. )

Таким чином, вказана позивачами
сума не є розміром завданого
відповідачем збитку, а є коштами, які
необхідно співпозивачам використати
для виконання вищевказаного рішення
суду.

При таких обставинах, в судовому
засіданні не знайшов свого
підтвердження факт пошкодження
відповідачем електричної проводки та
завдання позивачам відповідної
матеріальної шкоди, тому позовні
вимоги в частині відшкодування
матеріальної шкоди, завданої в
результаті пошкодження електричної
проводки також задоволенню не
підлягають.

Крім того позовні вимоги
співпозивачів в частині зобов»язання
відповідача ОСОБА_3 знести самовільно
зведену на прибудинковій території
будівлю сараю, вказаної в технічному
паспорті під літерою З, задоволенню не
підлягають, оскільки як встановлено у
судовому засіданні у сторін відсутні
будь-які правовстановлюючі документи
на земельну ділянку, що також
встановлено рішенням Пролетарського
райсуду м. Донецьку від 11.10.2012 року, тому
позивачі не мають законних підстав
вимагати від відповідача ОСОБА_3
вчинити вказані дії, так як право на
користування сторін вказаною
земельною ділянкою не визначено
відповідно до діючого законодавства

Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК
України стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати. Якщо позов задоволено
частково, судові витрати присуджуються
позивачеві пропорційно до розміру
задоволених позовних вимог.

Таким чином, приймаючи до уваги,
що позовні вимоги задоволенні
частково, з відповідача на користь
позивачів у рівних частках, підлягають
стягненню судові витрати, а саме
сплачений судовий збір та витрати на
проведення судово - будівельної
експертизи ( т. 1 а.с.а.с.1, 161; т. 2 а.с.а.с. 2,
47 ), пропорційно до задоволених
позовних вимог, а саме по 598 гривень 81
копійці кожному з співпозивачів,
виходячи із розрахунку - ( 24942 грн. ціна
позову : 100% = 8363 грн. сума задоволених
позовних вимог : Х; Х = 8363х100:24942 = 33,5%: 3575
судові витрати : 100 % = Х : 33,5 %; Х = 3575х33,5:100 =
1197,68 грн. : 2 = 598,81 грн. )

На підставі викладеного, ст.. 355-360, 364, 367,
376, 1166 ЦК України, керуючись ст. 10, 11, 60, 88,
209, 213-215 ЦПК України, суд-

В И РІ Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1, ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 « Про стягнення вартості
пошкодженого майна та знесення
самовільно зведених будівель », третя
особа: ОСОБА_4, - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на
користь ОСОБА_1, у рахунок
відшкодування матеріальної шкоди - 4181
гривні 33 копійки, судові витрати - 598
гривен 81 копійка, а разом - 4780 гривень 14
копійок.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на
користь ОСОБА_2, у рахунок
відшкодування матеріальної шкоди - 4181
гривні 33 копійки, судові витрати - 598
гривен 81 копійка, а разом - 4780 гривень 14
копійок.

В задоволенні інших позовних вимог
ОСОБА_1, ОСОБА_2 до ОСОБА_3, в частині
стягнення вартості пошкодженого майна
та знесення самовільно зведених
будівель, - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Донецької області через
Пролетарський районний суд м. Донецька.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення виготовлене в нарадчій кімнаті
в одному примірнику.

Суддя
І.В.Семіряд