печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2014 року Печерський районний суд
м. Києва у складі:

головуючого судді - Остапчук Т.В.
,

при секретарі - Онис К. С.,

розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Компанії «Спейс-Коммюнікейшн Лтд.» до
ОСОБА_1, Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ком Сат Технолоджі»
- про стягнення заборгованості за
мировою угодою від 29.05.2012р.

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся в суд з позовом про
стягнення заборгованості за мировою
угодою від 29.05.2012р. , посилаючись на те,
що 29.05.2012р. уклав з ТОВ «Ком Сат
Технолоджі» мирову угоду по справі №
46/39 , що розглядалась Господарським
судом м.Києва та була затверджена
Ухвалою Господарського суду м.Києва
від 15.06.2012р. Відповідно до п.1.3 Мирової
угоди Сторони досягли згоди , що
заборгованість погашається Боржником
за графіком. Відповідно до п.1.5 Мирової
угоди стороним досягли згоди, що оплата
заборгованості позивачу в розмірі 200000
доларів США забезпечується порукою
Поручителя Боржника ОСОБА_1 згідно
укладеного договру поруки від 29.05.2012р.
Відповідачі з вересня 2012р.
систематично не виконують свої
зобов"язання ми мировій угоді, в зв"язку
з чим утворилась заборгованість , яку
просить стягнути в примусовому
порядку.

В судовому засіданні представник
позивача збільшив позовні вимоги,
позов підтримав з викладених в ньому
підстав та просив задовольнити,
стягнути кошти в розмірі 213804 доларів
США та судові витрати.

В судовому засіданні представник
відповідача ОСОБА_1 позов не визнав,
вказуав на те що мирова угода в
господарському судочинстві не є по
своїй правовій природі договором у
цивільно-правовому розумінні , договір
поруки вважає недійсним , оскільки
укладався відносно зобов"язання, яке не
було чинним та згідно ч.4 ст.559 ЦК
УКраїни є припиненим , оскільки вимогу
до поручителя направлено більше ніж
через сім місяців після настання
строку виконання основного
зобов"язання.

Відповідач ТОВ «Ком Сат Технолоджі» в
судове засідання повторно не з'явився.
Про день, час та місце слухання справи
повідомлений належним чином. Причини
неявки суду невідомі. Суд вважає за
можливим розглядати справу в його
відсутність.

Суд, заслухавши пояснення сторін,
дослідивши письмові матеріали справи,
приходить до слідуючого.

Встановлено, що 29.05.2012р. Компанія
«Спейс-Коммюнікейшн Лтд.» уклала з ТОВ
«Ком Сат Технолоджі» мирову угоду по
справі № 46/39 , що розглядалась
Господарським судом м.Києва та була
затверджена Ухвалою Господарського
суду м.Києва від 15.06.2012р. Відповідно до
п.1.3 Мирової угоди Сторони досягли
згоди , що заборгованість погашається
Боржником за графіком. Відповідно до
п.1.5 Мирової угоди стороним досягли
згоди, що оплата заборгованості
позивачу в розмірі 200000 доларів США
забезпечується порукою Поручителя
Боржника ОСОБА_1 згідно укладеного
договру поруки від 29.05.2012р.

Згідно Інформаційного листа Вищого
господарського суду України від
09.04.2009 N 01-08/204 Про деякі питання
практики застосування у вирішенні
спорів окремих норм процесуального
права п. 1. Мирову угоду не можна
розглядати як договір у
цивільно-правовому розумінні і
визнавати недійсною у позовному
провадженні, оскільки порядок її
укладання та затвердження
регламентовано відповідними
положеннями Господарського
процесуального кодексу України .
Затвердження господарським судом
мирової угоди сторін з одночасним
припиненням провадження у справі є
одноактною (нерозривною)
процесуальною дією і не може
розцінюватися як два самостійних акти -
окремо щодо затвердження мирової угоди
і щодо припинення провадження у
справі. Відповідно до частини
четвертої статті 78 Господарського
процесуального кодексу України про
затвердження мирової угоди
господарський суд виносить ухвалу,
якою одночасно припиняє провадження у
справі. Зазначена норма
кореспондується з приписами пункту 7
частини першої статті 80 цього Кодексу,
згідно з якими господарський суд
припиняє провадження у справі, якщо
сторони уклали мирову угоду і вона
затверджена судом, а частиною
четвертою цієї статті передбачено,
що ухвалу про припинення провадження
у справі може бути оскаржено.Виходячи
зі змісту наведених процесуальних
норм, затвердження господарським
судом мирової угоди сторін з
одночасним припиненням провадження у
справі є одноактною (нерозривною)
процесуальною дією і не може
розцінюватися як два самостійних акти
- окремо щодо затвердження мирової
угоди і щодо припинення провадження у
справі. Отже, мирову угоду не можна
розглядати як договір у
цивільно-правовому розумінні і
визнавати недійсною у позовному
провадженні, оскільки порядок її
укладання та затвердження
регламентовано відповідними
положеннями Господарського
процесуального кодексу України

Крім того ухвала Господарського суду
м.Києва від 15.06.2012р. про затвердження
мирової угоди відповідає вимогам ст.18
Закону України "Про виконавче
провадження " , то вона є виконавчим
документом у розумінні п.2 ст.17 Закону
і підлягає виконанню виконавчою
службою, тому за наявності зазначеної
умови позовна заява про спонукання до
виконання мирової угоди не підлягає
розгляду в судах.

При таких обставинах позовні вимоги до
відповідача ТОВ «Ком Сат Технолоджі»
про стягнення коштів за мировою угодою
є безпідставними та задоволенню не
підлягають.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно п.12 Договору поруки від 29.05.12р.
передбачено , що у разі прострочення
Боржника у сплаті -будь-якого з
платежів на користь Кредитора,
передбачених мировою угодою, більше
ніж на 3 робочих дня Поручитель
зобов"язу.ться оплатити замість
Боржника такий платіж.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі
порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, боржник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткову (субсидіарну)
відповідальність поручителя

Відповідно до ст. 553 ЦК України, за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником .

Зі змісту наведеної норми випливає, що
порука є угодою щодо прийняття перед
третьою особою на себе обов'язку
поручитися перед кредитором за
виконання боржником свого зобов'язання
та нести відповідальність за
невиконання або неналежне виконання
зобов'язання боржником шляхом
відшкодування в грошовій формі того, що
не було виконане боржником.

Як вказував позивач відповідач ТОВ
«Ком Сат Технолоджі» систематично
порушує умови договору, 20.09.2012р., 23.04.2013р.
боржнику та поручителю направлялись
повідомлення про існуючу
заборгованість перед позивачем, але
ухиляються від добровільного
погашення заборгованості.

Відповідно до п.5.1 Договору поруки
Договір набуває чинності з моменту
його підписання Стронами і діє до
моменту його виконання, тобто до повної
сплати суми врегулювання за мировою
угодою Кредитору, або настання
обставин , що припиняють поруку згідно
з чинним законодавством України.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012 № 5 "Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин ". Відповідно
до частини четвертої статті 559 ЦК
порука припиняється, якщо кредитор
протягом шести місяців від дня
настання строку виконання основного
зобов'язання не пред'явить вимоги до
поручителя. При вирішенні таких спорів
суд має враховувати, що згідно зі
статтею 526 ЦК зобов'язання має
виконуватися належним чином
відповідно до умов договору. Отже, якщо
кредитним договором не визначено інші
умови виконання основного
зобов'язання, то у разі неналежного
виконання позичальником своїх
зобов'язань за цим договором строк
пред'явлення кредитором до поручителя
вимоги про повернення отриманих у
кредит коштів має обчислюватися з
моменту настання строку погашення
зобов'язання згідно з такими умовами,
тобто з моменту настання строку
виконання зобов'язання у повному
обсязі або у зв'язку із застосуванням
права на повернення кредиту
достроково.

Пред'явленням вимоги до поручителя є як
направлення/вручення йому вимоги про
погашення боргу (залежно від умов
договору), так і пред'явлення до нього
позову. При цьому в разі пред'явлення
вимоги до поручителя кредитор може
звернутися до суду протягом шести
місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання.

При цьому сама по собі умова договору
про дію поруки до повного виконання
позичальником зобов'язання перед
кредитодавцем або до повного виконання
поручителем взятих на себе зобов'язань
не може розглядатися як установлення
строку дії поруки, оскільки це не
відповідає вимогам статті 252 ЦК
України, згідно з якою строк
визначається роками, місяцями, тижнями,
днями або годинами. Термін
визначається календарною датою або
вказівкою на подію, яка має неминуче
настати.

Відповідно до п.п.1.3.1 п.1.3 Мирової угоди ,
строк її виконання настав 30.06.2012р.

Позивач вказував , що відповідачі з
вересня 2012р. порушують свої
зобов"язання по мировій угоді . Однак
вимогу на адресу відповідача ОСОБА_1
направив 23.04.2013р. , що підтверджується
документально (а.с.35-36) , а в суд
звернувся 11.06.2013р. (а.с.3) . Відомості про
направлення вимоги від 20.09.12р.
позивачем суду не надано.

При таких обставинах суд приходить до
висновку , що Договір поруки відповідно
до ч.4 ст. 559 ЦК України є припиненим.

Тому позовні вимоги до відповідача
ОСОБА_1 є безпідставними та задоволенню
не підлягають.

Аналізуючи зібрані докази в їх
сукупності, суд приходить до висновку,
що в позові слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 252, 526, 530,559, 611, 625, ЦК
України, ст.ст. 10, 11, 60, 208, 209, 212, 213, 215 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В :

В позові Компанії
«Спейс-Коммюнікейшн Лтд.» до ОСОБА_1,
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Ком Сат Технолоджі»
- про стягнення заборгованості за
мировою угодою від 29.05.2012р. відмовити.

Рішення може бути оскаржено до
Апеляційного суду м.Києва через
Печерський районний суд м.Києва
протягом десяти днів з дня
проголошення.Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Остапчук Т.В.