АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ
Справа № 601/548/14-ц Головуючий у 1-й
інстанції Мочальська В.М. Провадження
№ 22-ц/789/1079/14 Доповідач - Шевчук
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2014 р. Колегія суддів судової
палати з розгляду цивільних справ
апеляційного суду Тернопільської
області в складі:

головуючого - Шевчук Г.М.

суддів - Міщій О. Я., Бершадська Г. В.,

при секретарі - Фащевська М.М.

з участю сторін - ОСОБА_1

її представника - ОСОБА_2

позивача - ОСОБА_3

його представника - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Тернополі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1
на рішення Кременецького районного
суду від 8 серпня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа
на стороні позивача без самостійних
вимог - відділ державної виконавчої
служби Кременецького районного
управління юстиції в Тернопільській
області про зменшення розміру
аліментів та зустрічним позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2014 року ОСОБА_3
звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1
про зменшення розміру аліментів до 380
грн. на місяць. В обгрунтування вимог
посилався на те, що рішенням
Кременецького районного суду
Тернопільської області від
ІНФОРМАЦІЯ_6 року з нього стягуються
аліменти в користь ОСОБА_1 на утримання
дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку
щомісячно. На даний час постійного
місця роботи він немає, на його
утриманні є мати пенсіонерка, тому
сплачувати аліменти в частці від
доходу немає можливості.

В липні 2014 року ОСОБА_1 звернулась
в суд із зустрічним позовом до ОСОБА_3
про зміну розміру аліментів. В
обгрунтування вимог вказала, що вона є
одинокою матір'ю, на утриманні якої
перебуває двоє малолітніх дітей,
знаходиться у відпустці по догляду за
дитиною, аліментів та доходів не
отримує. Оскільки відповідач отримує
мінливий дохід, регулярно їздить на
роботу за кордон, тому може платити
аліменти в твердій грошовій сумі в
розмірі по 900 грн.

Рішенням Кременецького
районного суду від 8 серпня 2014 року в
позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1, третя особа на
стороні позивача без самостійних
позовних вимог - відділ державної
виконавчої служби Кременецького
районного управління юстиції в
Тернопільській області про зменшення
розміру аліментів відмовлено.

Позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Змінено розмір стягуваних
аліментів згідно рішення
Кременецького районного суду
Тернопільської області від
ІНФОРМАЦІЯ_6 року народження та
стягнено аліменти з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_7 року в твердій грошовій
сумі в розмірі по 450 гривень щомісячно
до досягнення дитиною повноліття.

В решті позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 в користь
держави 243 грн. 69 коп. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить
рішення суду скасувати в частині
вирішення її позовних вимог та
ухвалити нове рішення, яким
задовольнити її зустрічну позовну
заяву про зміну розміру аліментів в
повному обсязі, посилаючись на
неправильне застосування судом норм
матеріального та процесуального права.
Апелянт зазначила, що згідно рішення
суду від ІНФОРМАЦІЯ_6 року з ОСОБА_3
стягуються аліменти в розмірі 1/4
частини усіх видів його заробітку, що
становить 547 грн.70 коп. щомісячно
виходячи з середннього заробітку по
району, оскільки відповідач не працює,
однак суд змінив розмір аліментів в
твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн.,
що значно менше ніж оримувались
аліменти раніше і дана сума є
недостатньою для розвитку та
забезпечення належного матеріального
стану дитини.

В судовому засіданні апелянт та
її представник підтримали апеляційну
скаргу, зіславшись на доводи
викладеній в ній.

Позивач ОСОБА_3 та його представник
ОСОБА_4 апеляційну заперечили, рішення
суду вважають законним та
обгрунтованим.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення учасників
апеляційного розгляду, перевіривши
законність та обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, ознайомившись з
матеріалами справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до часткового
задоволення, виходячи з наступного.

Відмовляючи в позові ОСОБА_3 про
зменшення розміру аліментів суд
першої інстанції вірно виходив з того,
що немає правових підстав для
задоволення позовних вимог. Рішення в
цій частині сторонами не оскаржується.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову ОСОБА_3 про зміну
розміру аліментів, суд першої
інстанції виходив з того, що є правові
підстави для зміни розміру аліментів,
які стягуються за рішенням суду та
визначив розмір аліментів в твердій
грошовій сумі в розмірі 450 грн.

Колегія суддів погоджується з
висновком суду щодо зміни розміру
аліментів в твердій грошовій сумі,
однак не погоджується з розміром
аліментів, оскільки виснок суду не в
повній мірі відповідає обставинам
справи.

Відповідно до вимог ст.213 ЦПК
України рішення суду повинно бути
законним і обгрунтованим.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно з
законом.

Обгрунтованим є рішення, ухвалене
на основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

У відповідності до ч.1 ст.214 ЦПК
України під час ухвалення рішення суд
зобов'язаний вирішити наступні
питання: чи мали місце обставини, якими
обгрунтовувалися вимоги і заперечення
та якими доказами вони
підтверджуються; які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Проте окремі з зазначених вимог
закону залишилися поза увагою суду
першої інстанції.

Так, судом встановлено, що
рішенням Кременецького районного суду
Тернопільської області від
ІНФОРМАЦІЯ_6 року стягуються з ОСОБА_3 в
користь ОСОБА_1 аліменти на утримання
неповнолітньої дочки ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини усіх
видів його заробітку щомісячно, але не
менше 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини, починаючи з 05.07.2010
року до досягнення дитиною повноліття .

З розрахунку заборгованості по
аліментах згідно з виконавчим листом
Кременецького районного суду № 2-714 від
12.08.2010 року про стягнення з ОСОБА_3
аліментів на користь ОСОБА_1
вбачається, що станом на 01.07.2014 року
заборгованість по аліментах
позивача-відповідача - 1464 грн. 35 коп.

Згідно довідки №2860/17 від 03.07.2014
року Кременецької ОДПІ Головного
управління Міндоходів у
Тернопільській області приватний
підприємець ОСОБА_3 перебуває на обліку
в Кременецькій ОДПІ на загальній
системі оподаткування з фізичних осіб.
Згідно поданої декларації про доходи
та майновий стан за 2 квартал 2014 року
доходів не одержував .

В суді апеляційної інстанції
ОСОБА_3 пояснив, що в даний час не має
постійної роботи, має мінливий дохід,
оскільки виконує різного роду роботи, а
тому згідний сплачувати аліменти в
твердій грошовій сумі, однак в межах
визначених судом.

Як вбачається з матеріалів справи
та пояснень позивачки, у неї відбулися
зміни матеріального і сімейного стану,
який існував на час призначення
аліментів. Так у позивачки в 2014р.
народилась дитина і вона не отримує
заробітку, оскільки знаходиться у
відпустці по догляду за малолітнім
сином ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3

В суді апеляційної інстанції
ОСОБА_1 пояснила, що матеріальний стан
відповідача змінився, він має мінливий
дохід, оскільки періодично знаходиться
на заробітках, а тому може сплачувати
аліменти в твардій грошовій сумі в
розмірі 900грн.

З довідки про склад сім'ї
вбачається, що на утриманні ОСОБА_1
знаходиться дочка ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4
та син ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3

Таким чином, колегія суддів
вважає, що позивачкою наведено
відповідні юридичні підстави,
відповідно до яких передбачено право
позивачки на зміну розміру аліментів в
твердій грошовій сумі.

За змістом ст. 180 СК України батьки
зобов'язані утримувати дитину до
досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на
утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України
при визначенні розміру аліментів суд
враховує: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення.

Відповідно до положень ст.183 СК
України розмір аліментів визначається
у частці від заробітку (доходу) матері,
батька дитини.

Крім того, суд за заявою платника
або одержувача може визначити розмір
аліментів у твердій грошовій сумі, якщо
платник аліментів має нерегулярний,
мінливий дохід, частину доходу одержує
в натурі, а також за наявності інших
обставин, що мають істотне значення (ч. 1
ст.184 СК України).

При цьому підстави визначення
розміру аліментів у частках до
заробітку (доходу) або у твердій сумі
визначаються з урахуванням як положень
ст. 182 СК України, так і положень ст. ст.
183, 184 СК України.

Частина 1 ст.192 СК України
передбачає, що розмір аліментів,
визначений за рішенням суду або за
домовленістю між батьками, може бути
згодом зменшено або збільшено за
рішенням суду за позовом платника або
одержувача аліментів у разі зміни
матеріального або сімейного стану,
погіршення або поліпшення здоров'я
когось із них та в інших випадках,
передбачених цим Кодексом.

Згідно з п. 23 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 15 травня 2006
року № 3 «Про застосування судами
окремих норм Сімейного кодексу України
при розгляді справ щодо батьківства,
материнства та стягнення аліментів»
розмір аліментів, визначений судовим
рішенням або за домовленістю між
батьками, суд може змінити за позовом
платника або одержувача аліментів у
зв'язку зі зміною матеріального чи
сімейного стану, погіршення чи
поліпшення здоров'я когось із них.

Ураховуючи зміст ст. ст. 181, 183, 184, 192
СК України, розмір аліментів,
визначений рішенням суду, не
вважається незмінним, за рішенням суду
розмір аліментів визначається у частці
від доходу її матері, батька і (або) у
твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України
передбачає підстави для зміни розміру
аліментів, визначеного за рішенням
суду, але не пов'язує їх зі способом
присудження (ч. 3 ст. 181 СК України).
Стаття 192 СК України тільки вказує на
можливість зміни раніше встановленого
розміру аліментів за наявності
доведених в судовому порядку підстав, а
саме: зміни матеріального або
сімейного стану, погіршення або
поліпшення здоров'я когось із батьків
та в інших випадках, передбачених цим
Кодексом.

Зокрема, до підстав визначення
розміру аліментів в твердій грошовій
сумі (що фактично є зміною розміру) ст.
184 СК України відносить: нерегулярний,
мінливий дохід платника аліментів,
одержання частини доходу в натурі та
інші обставини, що мають істотне
значення.

Право вимагати заміни розміру
аліментів шляхом зміни способу
присудження аліментів не може
заперечуватися, адже можливість вибору
способу присудження аліментів з огляду
на мінливість життєвих обставин,
зазначених у ст. ст. 182-184 СК України, не
може обмежуватися разовим її
здійсненням.

За положеннями ст. 192 СК України
зміна розміру аліментів може мати під
собою зміну способу їх присудження
(зміна розміру аліментів, стягнутих за
рішенням суду у частці від заробітку
(доходу) матері, батька дитини на розмір
аліментів, визначений у певній твердій
грошовій сумі та навпаки).

Таким чином законом встановлені
певні обставини для зміни розміру
аліментів, які стягуються за рішенням
суду.

У відповідності до ч.1 ст.309
Цивільного процесуального кодексу
України підставами для скасування
апеляційним судом рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
або зміни рішення є неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, недоведеність обставин, що
мають значення для справи, які суд
вважав встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
невірне застосування норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія
суддів приходить до висновку, що
рішення Кременецького районного суду
від 8 серпня 2014 року про часткове
задоволення позову ОСОБА_1 підлягає
зміні в частині визначеного розміру
аліментів.

Мінімальний розмір на одну дитину
у відповідності до ст.182 СК України не
може бути меншим ніж 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції
ООН про права дитини від 20 листопада 1989
року, яка ратифікована постановою
Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27
лютого 1991 року та набула чинності для
України 27 вересня 1991 року, держава
визнає право кожної дитини на рівень
життя, необхідний для фізичного,
розумового, духовного, морального і
соціального розвитку дитини. Батьки
або інші особи, які виховують дитину,
несуть основну відповідальність за
забезпечення в межах своїх здібностей
і фінансових можливостей умов життя,
необхідних для розвитку дитини.

Оскільки при сучасному рівні
життя та необхідності забезпечити
належний матеріальний стан та розвиток
дитини, сума в розмірі 450грн. щомісяця
буде явно недостатньою, а тому колегія
суддів вважає, що слід змінити суму
стягненення аліментів до 650 грн.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 316, 319, 324, 325
ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Кременецького районного
суду від 8 серпня 2014 року в частині
визначеного розміру аліментів в сумі 450
грн. змінити .

Змінити розмір стягуваних
аліментів згідно рішення
Кременецького районного суду
Тернопільської області від
ІНФОРМАЦІЯ_6 року та стягнути аліменти
з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 на утримання
дочки ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 в твердій
грошовій сумі в розмірі по 650 гривень
щомісячно до досягнення дитиною
повноліття.

В решті рішення суду залишити без
змін .

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення, однак може
бути оскаржене в касаційному порядку
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних та
кримінальних справ протягом двадцяти
днів.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Тернопільської області Г.М. Шевчук