________________________________________________________________________
_________________________________________________
Провадження № 2/520/5901/14
УХВАЛА

05.09.2014 року суддя Київського районного
суду міста Одеси Літвінова І.А.,
ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки з
майна, що є у спільній частковій
власності,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси
надійшла позовна заява ОСОБА_1, якою
позивач просить ухвалити рішення, яким
«видалити в йому в натурі ? частку
квартири АДРЕСА_1».

За правилами ст. 114 ЦПК України, позови,
що виникають з приводу нерухомого
майна, пред'являються за
місцезнаходженням майна або основної
його частини.

Позов виник з приводу нерухомого майна
–? частка квартири АДРЕСА_1.

Справа підсудна Київському районному
суду міста Одеси.

З метою перевірки адреси реєстрації
сторін по справі, судом витребувано
необхідну інформацію з відділу
адресно-довідкової роботи ГУ ДМС
України в Одеській області.

05 вересня 2014 року, при ознайомлені із
довідками ВАДР ГУ ДМС України в
Одеській області встановлено, що гр.
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, зареєстрований за
адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, а гр. ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрована за адресою:
ІНФОРМАЦІЯ_4, що співпадає з даними,
зазначеними у позовній заяві.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 ЦПК України,
суддя відкриває провадження у
цивільній справі не інакше як на
підставі заяви, поданої і
оформленої в порядку, встановленому
цим Кодексом.

Порядок подання та оформлення позовних
заяв встановлений статтями 119, 120 ЦПК
України, якими визначенні вимоги до
форми, змісту позовної заяви та порядку
подання копій позовної заяви та
доданих до неї документів

При ознайомлені з позовною заявою
ОСОБА_1 та додатками до заяви
встановлені підстави для залишення
позову без руху, у зв'язку з
недодержанням вимогам ст.ст. 119, 120 ЦПК
України при його оформлені.

Положеннями пункту 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК
України встановлено, що позовна заява
повинна містити ім'я (найменування)
позивача і відповідача, а також ім'я
представника позивача, якщо позовна
заява подається представником, їх
місце проживання (перебування) або
місцезнаходження, поштовий індекс,
номери засобів зв'язку, якщо такі
відомі.

Номери засобів зв’язку позивача у
заяві відсутні.

Позивачу слід належним чином виконати
вимоги п. 2 ч. 2 ст. 119 ЦПК України,
оскільки дані обставини мають істотне
значення для здійснення в наступному
судових викликів за правилами ст. 74
ЦПК України.

Згідно з п. 4 ч. 2 ст. 119 ЦПК України
позовна заява повинна містити ціну
позову.

Позовна заява ОСОБА_1 ціну позову не
містить, незважаючи на те, що спір
носить майновий характер.

Відбиття в позовній заяві ціни позову
має значення, в першу чергу, для захисту
прав самого позивача, оскільки
обумовлює розмір сплати судового
збору, розподіл судових витрат між
сторонами і впливає на можливість
порушення судової діяльності на захист
права.

Отже, від визначеної ціни позову
залежить і розмір судового збору.

Статтею 80 ЦПК України встановлено, що
ціна позову складається з дійсної
(ринкової) вартості майна на час
звернення до суду.

Згідно з ч. 2 ст. 80 ЦПК України, якщо
визначена позивачем ціна позову
вочевидь не відповідає дійсній
вартості спірного майна або на
момент пред'явлення позову встановити
точну його ціну неможливо, розмір
судового збору попередньо визначає
суд з наступним стягненням
недоплаченого або з поверненням
переплаченого судового збору
відповідно до ціни позову,
встановленої судом при вирішенні
справи.

На підставі ч. 2 ст. 80 ЦПК України, суд
попередньо визначає вартість спірного
майна в розмірі – 200 000 (двісті тисяч)
гривень, виходячи з застосування
порівняльного підходу з урахуванням
інформації про продаж або
пропонування до продажу за останні
шість місяців чотирьохкімнатних
квартир в багатоповерхових будинках,
розташованих по вул. Маршала Жукова в
Київському районі міста Одеси,
відповідно до п. 2 Постанови Кабінету
Міністрів України від 21 серпня 2014 р. №
358 «Про проведення оцінки для цілей
оподаткування та нарахування і сплати
інших обов’язкових платежів, які
справляються відповідно до
законодавства».

В той же час, відповідно до ч. 5 ст. 119 ЦПК
України, до позовної заяви додається
документ, що підтверджує сплату
судового збору.

Позивач вимоги ч. 5 ст. 119 ЦПК України не
виконав, посилаючись, що є звільненим
від сплати судового збору на підставі
п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий
збір».

На час звернення ОСОБА_1 до суду Закон
України «Про судовий збір» діяв у
редакції від 28.11.2013, згідно з п. 9 ч. 1 ст. 5
якого встановлені пільги щодо сплати
судового збору та зазначено, що від
сплати судового збору звільняються
інваліди I та II груп, законні
представники дітей-інвалідів і
недієздатних інвалідів I та II груп.

З загального аналізу статті 8 Закону
України «Про судовий збір» та статті 82
ЦПК України, якими встановлений
порядок відстрочення та розстрочення
судових витрат, зменшення їх розміру
або звільнення від їх оплати
вбачається, що зазначене питання
вирішується ухвалою суду.

За правилами ч. 2 ст. 208 ЦПК України,
питання, пов'язані з рухом справи в суді
першої інстанції, клопотання та заяви
осіб, які беруть участь у справі,
питання про відкладення розгляду
справи, оголошення перерви, зупинення
або закриття провадження у справі,
залишення заяви без розгляду, а також в
інших випадках, передбачених цим
Кодексом, вирішуються судом шляхом
постановлення ухвал.

Ухвала суду на підставі статті 208 ЦПК
України є формою викладення судового
рішення, яке відповідно до ч. 9 ст. 293 ЦПК
України може бути оскаржене в
апеляційному порядку окремо від
рішення суду до завершення розгляду
справи та за правилами ч. 4 ст. 209 ЦПК
України оформлюються окремим
процесуальним документом і
постановляються в нарадчій кімнаті.

При прийнятті рішення суд
зобов’язаний безпосередньо оцінити
докази та згідно ч. 4 ст. 212 ЦПК України
відобразити результати оцінки в
рішенні, в якому наводяться мотиви їх
прийняття чи відмови у прийнятті.

Отже, виходячи з наведеного, для
вирішення питання щодо звільнення
ОСОБА_1 від оплати судових витрат,
позивач повинен звернутись до суду з
відповідною заявою, за результатами
розгляду якої, після безпосереднього
дослідження та оцінки доказів суд
викладе судове рішення у формі ухвали.

Позивач фактично самостійно
звільнивши себе від оплати судового
збору порушив вимоги ч. 5 ст. 119 ЦПК
України.

Тому, ОСОБА_1 необхідно надати суду
мотивовану заяву про звільнення від
оплати судового збору чи сплатити
судовий збір у встановленому розмірі.

Законом України «Про судовий збір»
встановлена ставка судового збору за
подання до суду позовної заяви
майнового характеру у розмірі 1
відсотку ціни позову, але не менше 0,2
розміру мінімальної заробітної плати
та не більше 3 розмірів мінімальної
заробітної плати.

До відома позивача - враховуючи
визначену ціну позову у сумі 200 000 грн.,
розмір судового збору, якій підлягає
зарахуванню в державний бюджет України
за розгляд цієї цивільної справи
складає 2 000 (дві тисячі) гривень.

Крім того, п. 6 ч. 2 ст. 119 ЦПК України
позивач зобов’язується зазначити в
позовній заяві докази, що
підтверджують кожну обставину,
наявність підстав для звільнення від
доказування.

Позивач дані зобов’язання не виконав,
в позовній заяві не зазначив докази в
підтвердження звернення до
працівників БТІ та експертних установ
для визначення конкретних приміщень
для їх виділу в натурі.

Позивач не зазначає і наявність
підстав для звільнення від
доказування.

Як роз’яснено в п. 7 Постанови № 2 від 12
червня 2009 року Пленуму Верховного суду
України, позовна заява за змістом
повинна відповідати вимогам статті 119
ЦПК. У зв’язку з цим суди мають
звертати особливу увагу, зокрема, на те,
що у позовній заяві повинні не лише
міститися позовні вимоги, а й бути
викладені обставини, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги, і зазначені
докази, що підтверджують кожну
обставину.

Поняття доказів наводиться у ст. 60 ЦПК
України, згідно з якою доказами є
будь-які фактичні дані, на підставі
яких суд встановлює наявність або
відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Ці дані
встановлюються на підставі пояснень
сторін, третіх осіб, їхніх
представників, допитаних як свідків,
показань свідків, письмових доказів,
речових доказів, зокрема звуко- і
відеозаписів, висновків експертів.

Особи, які беруть участь у справі і
вважають, що подання потрібних доказів
є неможливим або у них є складнощі в
поданні цих доказів, мають право
заявити клопотання про забезпечення
цих доказів. У заяві про забезпечення
доказів повинні бути зазначені: докази,
які необхідно забезпечити; обставини,
що можуть бути підтверджені цими
доказами; обставини, які свідчать про
те, що подання потрібних доказів може
стати неможливим або ускладненим, а
також справа, для якої потрібні ці
докази або з якою метою потрібно їх
забезпечити.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 119 ЦПК України
позовна заява повинна містити перелік
документів, що додаються до заяви.
Перелік документів не відповідає
фактично доданим до заяви. У доданих до
позову документах відсутня копія
паспорту, яка вказана в переліку
додатків.

Частиною 1 ст. 120 ЦПК України, позивач
зобов’язується додати до позовної
заяви її копії та копії всіх
документів, що додаються до неї,
відповідно до кількості відповідачів
і третіх осіб. Вимоги ч. 1 ст. 120 ЦПК
України не містять виключень,
застережень та є безумовними. Позивач
на це уваги не звернув, та не надав для
направлення відповідачу копії
документів, які указані у п.п. 5, 7
додатків до позовної заяви.

Позивачу також зауважується на
неохайне оформлення додатків до
позовної заяви, оскільки рішення
апеляційного суду Одеської області від
24.01.2013 року має неповний текст, а другий
аркуш додатку взагалі відноситься до
іншого рішення. Рішення Київського
районного суду міста Одеси від 10.02.2014
року також надано у неповному об’ємі.

Окремо увага позивача звертається на
наступне.

Зміст позовних вимог - це певна форма
захисту, яку просить позивач від суду.
Під підставами позову, як вказує
Верховний Суд України, слід розуміти
обставини, якими обґрунтовуються
позовні вимоги.

Зі змісту позовної заяви можна дійти
висновку, що підставою для звернення до
суду з вказаними позовом стала відмова
Реєстраційної служби Одеського
міського управління юстиції у
державній реєстрації права власності
на ? частку квартири АДРЕСА_1 за
позивачем через незрозумілість
рішення суду.

Позивачу слід звернути увагу на те, що
апеляційний суд Одеської області у
своєму рішенні від 01.04.2014 року зауважив:
«Позивач не позбавлений можливості
вирішити питання реєстрації права
власності як шляхом звернення до суду
про роз’яснення рішення, так і
оскарження рішення реєстраційної
служби, що після його вирішення надасть
право на повторне звернення до суду».

Прецедентна практика Європейського
суду з прав людини виходить з того, що
реалізуючи п.1. ст. 6 Конвенції про
захист прав людини її основоположних
свобод щодо доступності правосуддя та
справедливого судового розгляду, кожна
держава-учасниця цієї Конвенції вправі
встановлювати правила судової
процедури, в тому числі й процесуальні
заборони і обмеження, зміст яких не
допустити судовий процес у безладний
рух.

За положеннями ст. 121 ЦПК України, суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
статтях 119 і 120 цього Кодексу, або не
сплачено судовий збір, постановляє
ухвалу, в якій зазначаються підстави
залишення заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк
для усунення недоліків, який не може
перевищувати п'яти днів з дня отримання
позивачем ухвали.

Керуючись ст.ст. 119 - 122 ЦПК України,
суддя

У Х В А Л И В:

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1
до ОСОБА_2 про виділ в натурі частки з
майна, що є у спільній частковій
власності.

Надати позивачу строк для усунення
недоліків протягом п'яти днів з дня
отримання позивачем ухвали.

Роз'яснити позивачу, якщо позивач
відповідно до ухвали суду у
встановлений строк виконає вимоги,
визначені статтями 119 і 120 ЦПК України
позовна заява буде вважатись поданою в
день первісного її подання до суду.
Інакше заява вважається неподаною і
повертається позивачеві, що не
перешкоджає повторному зверненню до
суду з цим позовом у встановленому
порядку.

Копію ухвали направити позивачу для
виконання.

Ухвала окремому оскарженню не
підлягає.

Суддя

Літвінова І. А.