Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" вересня 2014 р. Іллічівський
районний суд м. Маріуполя Донецької
області під головуванням судді
Литвиненко Н. В., при секретарі
Ксєломєнос О.О., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Маріуполі цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до Публічного акціонерного
товариства "Маріупольський
металургійний комбінат ім. Ілліча" про
стягнення заборгованої суми
індексації заробітної плати з
компенсацією,-

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2013 р. ОСОБА_1 звернувся до суду
із позовною заявою до Публічного
акціонерного товариства
"Маріупольський металургійний
комбінат ім. Ілліча" (далі ПАТ "ММК ім.
Ілліча") про стягнення суми індексації
заробітної плати з компенсацією,
зазначивши, що з 07.12.1992 року по 15.03.2013 рік
він перебував у трудових відносинах із
відповідачем. Під час його роботи на
підприємстві, при виплаті заробітної
плати не проводилася індексація,
передбачена діючим законодавством,
внаслідок чого порушені його права на
оплату праці, які мають бути відновлені
шляхом зобов'язання підприємства
провести та виплатити йому індексацію
заробітної плати. Просив зобов'язати
відповідача провести розрахунок та
стягнути на його користь індексацію
заробітної плати за період з березня 2003
року по 15.03.2013 рік, виплатити йому
компенсацію, яка нараховується при
втраті частини доходів у зв'язку з
порушенням строків їх виплати
відповідно до Закону України «Про
компенсацію громадянам втрати частини
доходів у зв'язку з порушенням строків
їх виплати», у відповідності до
наданого відповідачем розрахунку, а
також стягнути судові витрати на
правову допомогу у розмірі 250 грн.

Позивач у судове засідання не з'явився,
надав суду заяву про можливість
розгляду справи за його відсутності,
позовні вимоги підтримав та просив їх
задовольнити.

Представник відповідача ПАТ "ММК ім.
Ілліча" до судового засідання не
з'явився, надав суду заперечення, в
якому просив розглянути справу за його
відсутності, позовні вимоги не визнав,
зазначивши, що на виконання вимог суду
вони провели розрахунок суми
індексації заробітної плати без
врахування регулярного підвищення
розміру заробітної плати позивачки,
однак вважають, що такий розрахунок не
може застосовуватися до спірних
правовідносин, оскільки, згідно
Постанови КМУ № 1078 від 17.07.2003 року діяв
механізм проведення індексації
заробітної плати, який дозволяв
підвищення грошових доходів населення
із застосуванням випереджуючого
методу розрахунку індексації (із
врахуванням прогнозного рівня
інфляції). Заробітна плата позивача у
2003-2013 роках не підлягала обов'язковій
індексації у разі перевищення індексом
споживчих цін порогу індексації у
розмірі 101 %, оскільки розмір заробітної
плати позивача регулярно переглядався
відповідачем у сторону збільшення.

Суд, дослідивши матеріали справи,
приходить до висновку, що позовні
вимоги позивача підлягають частковому
задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що позивач з 07.12.1992 року по
15.03.2013 рік перебував у трудових
відносинах із ПАТ "ММК ім. Ілліча", що
підтверджується відповідними записами
у трудовій книжці. За цей період йому
нараховувалась і виплачувалась
заробітна плата.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про
оплату праці" заробітною платою є
винагорода у грошовому виразі, яку за
трудовим договором власник або
уповноважений ним орган виплачує
працівникові за виконану роботу.

Згідно ст. 33 Закону України "Про оплату
праці" в період між переглядом розміру
мінімальної заробітної плати
індивідуальна заробітна плата
підлягає індексації згідно з чинним
законодавством.

Індексація заробітної плати
здійснюється на підставі Закону
України "Про індексацію грошових
доходів населення" та Порядку
проведення індексації грошових
доходів населення, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
від 17 липня 2003 р. № 1078.

Індексація грошових доходів населення
- встановлений законами та іншими
нормативно-правовими актами України
механізм підвищення грошових доходів
населення, що дає можливість частково
або повністю відшкодовувати
подорожчання споживчих товарів і
послуг.

Об'єктом індексації грошових доходів
населення є оплата праці (грошове
забезпечення) як грошовий дохід
громадян, одержаний ними в гривнях на
території України і який не має
разового характеру.

У відповідності з положеннями ч.5 ст. 2
Закону України «Про індексацію
грошових доходів населення»
індексації підлягають грошові доходи
громадян, одержані ними в гривнях на
території України і які не мають
разового характеру, в тому числі,
оплата праці (грошове забезпечення).

Відповідно до ч. 1 ст.4 цього Закону
індексація грошових доходів населення
проводиться в разі, коли величина
індексу споживчих цін перевищила поріг
індексації, який встановлюється в
розмірі 101 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для
індексації грошових доходів населення
провадиться наростаючим підсумком,
починаючи з місяця введення в дію цього
Закону.

Для проведення подальшої індексації
грошових доходів населення обчислення
індексу споживчих цін починається за
місяцем, в якому індекс споживчих цін
не перевищив поріг індексації,
зазначений в частині першої цієї
статті.

Підвищення грошових доходів населення
у зв'язку з індексацією здійснюється з
першого числа місяця, що настає за
місяцем, у якому опубліковано індекс
споживчих цін.

Зазначений порядок індексації,
заробітної плати передбачений і п. 1-1
«Порядку проведення індексації
грошових доходів населення»,
затвердженого Постановою Кабінету
Міністрів України № 1078 від 17 липня 2003
року, з наступними змінами та
доповненнями.

Структуру заробітної плати визначено у
статті 2 Закону України "Про оплату
праці", якою передбачено існування
основної заробітної плати, додаткової
заробітної плати та інших
заохочувальних та компенсаційних
виплат.

Додаткова заробітна плата - це
винагорода за працю понад установлені
норми, за трудові успіхи та
винахідливість і за особливі умови
праці. Вона включає доплати, надбавки,
гарантійні і компенсаційні виплати,
передбачені чинним законодавством;
премії, пов'язані з виконанням
виробничих завдань і функцій.

Суми виплат, пов'язаних з індексацією
заробітної плати працівників, входять
до складу фонду додаткової заробітної
плати згідно з підпунктом 2.2.7
Інструкції зі статистики заробітної
плати, затвердженої наказом
Держкомстату України від 13 січня 2004 р.
№ 5, зареєстрованим в Міністерстві
юстиції України 27 січня 2004 р. за № 114/8713.

Таким чином, індексація є складовою
частиною заробітної плати, є
додатковою заробітною платою і у разі
порушення законодавства про оплату
праці в частині її виплати, працівник
має право звернутися до суду з позовом
про стягнення належної йому індексації
заробітної плати без обмеження
будь-яким строком, як передбачено ч. 2
ст. 233 КЗпП України.

Вирішуючи питання щодо суми, яка
підлягає стягненню, суд приходить до
наступного.

Як вбачається із матеріалів справи, під
час роботи позивача на підприємстві з
березня 2003 року по липень 2006 року при
перевищенні порогу інфляції, який
встановлюється в розмірі 101 відсоток,
заробітна плата останнього не
індексувалась. За вказаний період сума
заборгованості індексації заробітної
плати з компенсацією складає 1070,60 грн.,
що підтверджується довідкою
підприємства. Вказаний розрахунок
позивачем не оспорюється та не
спростовується, та саме ця сума
підлягає стягненню з відповідача на
користь позивача, оскільки
відповідачем не надано суду даних щодо
підвищення заробітної плати позивачу
випереджаючим методом. Інших даних
суду не надано, тому суд виходить з
доказів наданих до суду сторонами на
момент розгляду справи.

Враховуючи, що індексація на заробітну
плату входить до структури заробітної
плати, з якої проводяться відрахування
податків та обов'язкових платежів як з
заробітної плати, а в наданому
відповідачем розрахунку індексації, що
підлягає виплаті позивачу, не
зазначені суми відповідних
відрахувань податків і обов'язкових
платежів, суд приходить до висновку, що
при виплаті відповідачем присуджених
для позивача сум належить утримати з
них передбачені законом податки і
обов'язкові платежі.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні,
на користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею та документально підтверджені
судові витрати.

У відповідності до ч. 3 ст. 79 ЦПК України
до судових витрат належать, в тому
числі, витрати на правову допомогу. Як
вбачається із матеріалів справи,
витрати на правову допомогу, понесені
позивачем, а саме консультація,
складання позовної заяви та
представництво у суді, складають 250 грн.
Позивач має право на відшкодування
судових витрат, якщо буде доведено, що
такі витрати були фактичними і
неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Виходячи з наведеного, суд вважає
достатньою суму, заявлену позивачем, у
відшкодування судових витрат, яка
підлягає стягненню на користь позивача
з відповідача.

У зв'язку із задоволенням позовних
вимог, судові витрати по справі, що
складаються із судового збору у
розмірі 229,40 грн., від сплати якого
позивач був звільнений при подачі
позову, підлягають стягненню з
відповідача.

Керуючись ст.ст.1, 2, 33 Закону України
"Про оплату праці", ст.ст. 2, 4 Закону
України "Про індексацію грошових
доходів населення", ст. 233 КЗпП України,
ст.ст. 10, 11, 60, 61, 88, 197, 208, 212-215 ЦПК України,
суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства
"Маріупольський металургійний
комбінат ім. Ілліча" про стягнення
заборгованої індексації по заробітній
платі з компенсацією - задовольнити
частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "ММК ім. Ілліча", юридична
адреса: м. Маріуполь, вул. Левченко, 1
() на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН: НОМЕР_1, який проживає
за адресою: АДРЕСА_1 заборговану
індексацію заробітної плати з
компенсацією за період з березня 2003
року по липень 2006 року включно в сумі
1070,60 грн. (одна тисяча сімдесят гривень
60 копійок) з утриманням ПАТ «ММК ім.
Ілліча» з цієї суми передбачених
законом податків та обов'язкових
платежів при її виплаті.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "ММК ім. Ілліча" юридична
адреса: м. Маріуполь, вул. Левченко, 1
() на користь держави
судовий збір у розмірі 229,40 грн. (двісті
двадцять дев'ять гривень 40 коп.).

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя:
Н. В. Литвиненко