Справа № 521/5421/14-ц
№пр.2/521/4466/14
З А О Ч Н Е Р
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 вересня 2014 року Малиновський
районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді -
при секретарі -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні м. Одеси цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4 за участю третьої особи
Одеської товарної біржі про визнання
договору купівлі-продажу дійсним, суд
Позивач звернувся до суду з позовом
до ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та просить
визнати дійсним договір
АДРЕСА_1, укладений 07 грудня 2000 року на
Одеській товарній біржі між ОСОБА_1, як
покупцем та ОСОБА_2, ОСОБА_3, які діяли
від власного імені і в інтересах
ОСОБА_4, як продавцями.
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим,
що при укладанні даного договору між
сторонами було досягнуто згоди по всім
07.12.2000 року було зареєстровано у КП
«ОМБТІ та РОН». Біржове оформлення
сторонами було вибрано, оскільки така
форма оформлення подібного роду
договорів відповідала дійсному
законодавству. При зверненні позивачів
до нотаріальної контори з метою
оформлення договору відчуження
вказаної квартири, їм було відмовлено з
причин відсутності нотаріального
посвідчення вказаного договору.
У судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримала,
просила позов задовольнити у повному
Відповідачі у судове засідання не
з'явилися, будучі сповіщені належним
чином за адресою мешкання (згідно даних
Відділу адресно-довідкового роботи ГУ
ДМС України в Одеській області від
16.06.2014 року та від 02.07.2014 року), а також
шляхом надання оголошення у засобах
масової інформації, причини неявки
суду не повідомили, заперечень
стосовно предмету позову або заяви про
розгляд справи за їх відсутності, до
суду не надходило.
Згідно відповіді адресно-довідкового
бюро, за вказаною у договорі адресою,
Одеської товарної біржі не існує.
Зі згоди представника позивача, суд
ухвалює рішення при заочному розгляді
справи, що відповідає положенням ст. 224
Суд, вивчивши матеріали справи,
заслухавши пояснення представника
позивача, оцінивши наявні докази у їх
сукупності, прийшов до висновку, що
позов обґрунтований та підлягає
задоволенню з наступних підстав.
Судом встановленні такі факти та
відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що 07.12.2000 року між
ОСОБА_1, як покупцем та ОСОБА_2, ОСОБА_3,
які діяли від власного імені та в
інтересах ОСОБА_4, як продавцями, було
укладено договір купівлі-продажу
квартири, загальною площею 43,50 кв.м,
розташованої за адресою: АДРЕСА_1,
зареєстрований на Одеській товарній
зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН»
05.01.2001року, 189-стор. 93-кн. 373пр.(а.с. )
При укладанні договору між
сторонами було досягнуто згоди по всім
З однієї сторони позивач передав
відповідачам обговорену заздалегідь
суму грошей, а відповідач у свою чергу -
передав позивачу правовстановлюючі
документи на квартиру, фактично
передав квартиру у користування.
Біржове оформлення сторонами
було вибрано, оскільки така форма
оформлення подібного роду договорів
відповідала дійсному законодавству, що
підтверджується державною реєстрацією
вищевказаного нерухомого майна і до
цього часу, позивач здійснює право
користування та володіння даною
квартирою у повному обсязі, тому як
мешкає у квартирі, сплачує всі
комунальні послуги, здійснює поточний
Згідно ч.2 ст. 15 Закону України "Про
товарну біржу" №1957 ХІІ від 10.12.91 року,
угоди, зареєстровані на біржі, не
підлягають нотаріальному посвідченню.
Лист Міністерства юстиції України за №
17-12-44 від 10.04.1998 року, роз'яснює, що угоди
укладені на біржі не прирівняні до
нотаріально посвідчених, а тільки
підлягають подальшому нотаріальному
Відповідно до ст. 47 ЦК України (в
редакції 1963 року), нотаріальне
посвідчення угод обов'язково лише у
випадках, встановлених законом. Суд за
позовом сторони, яка виконала усі умови
угоди, може визнати таку угоду дійсної.
Відповідно з п. 2 ст. 220 ЦК України, якщо
сторони домовилися щодо усіх істотних
умов договору, що підтверджується
письмовими доказами і відбулося повне
або часткове виконання договору, але
одна із сторін ухилилася від його
нотаріального посвідчення, суд може
визнати такий договір дійсним. У цьому
випадку нотаріальне посвідчення
договору не вимагається.
Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України № 3 від 28.04.1978
року, зі змінами № 15 від 15.05.1998 року „
Про судову практику по справам про
визнання угод недійсними ", з підстав
недодержання нотаріальної форми
визнаються недійсними тільки угоди,
які відповідно до чинного
законодавства підлягають
обов'язковому нотаріальному
посвідченню, зокрема, договори
довічного утримання; застави,
купівлі-продажу. Якщо така угода
виконана повністю або частково однією
з сторін, а друга сторона ухиляється
від її нотаріального оформлення, суд на
підставі ч.2 ст.47 ЦК за вимогою сторони,
яка виконала угоду, її
правонаступників або прокурора вправі
визнати угоду дійсною.
Суд вважає, що сторони домовилися про
усі істотні умови договору купівлі -
продажу квартири, виконання договору
Ст. 41 Конституції України встановлено,
що кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю. Згідно зі ст. 16 ЦК України,
кожна особа має право звернутися до
суду за захистом свого особистого
немайнового або майнового права та
Відповідно до ст. 334 ЦК України право
власності на нерухоме майно виникає з
моменту посвідчення договору, або з
моменту набрання законної сили
рішенням суду про визнання договору
дійсним, якщо договір відчуження майна
підлягає державній реєстрації, право
власності виникає з моменту такої
реєстрації.

При таких обставинах суд
вважає, що такий договір можна визнати
дійсним.

На підставі вищевказаного та
керуючись ст. ст. 10, 45, 60, 213, 215, 224-226 ЦПК
України, ст. ст. 182, 220, 334 ЦК України, п. 4
Постанови Пленуму ВСУ № 3 від 28 квітня
1978 року «Про судову практику в справах
про визнання угод недійсними», суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 -
задовольнити.

Визнати Договір купівлі-продажу
№ 26784 квартири АДРЕСА_1, укладений 07
грудня 2000 року на Одеській товарній
біржі між ОСОБА_1, як покупцем та
ОСОБА_2, ОСОБА_3, які діяли від власного
імені і в інтересах ОСОБА_4, як
продавцями - дійсним.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданною
протягом десяти днів з дня отримання
копії заочного рішення, позивачем - в
загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі в 10-денний
строк з дня проголошення рішення
апеляційної скарги, з подачею її копії
до апеляційної інстанції.

Суддя:
О.М. Буран