Справа № 1519/2-252/11
Провадження 2/521/96/14
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 вересня 2014 року

Малиновський районний суд м. Одеси в
складі:

головуючого - судді Гуревського
В.К.,

за секретаря - Гресько О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Одесі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Малиновської районної адміністрації
Одеської міської ради про визнання
права власності на гараж, за участю
третіх осіб Одеської міської ради,
Управління архітектури та
містобудування Одеської міської ради, -

в с т а н о в и в :

До Малиновського районного суду м.
Одеси КП ДЕЗ «Бугаївське» звернулось з
позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про
знесення самовільно встановленого
кам'яного гаражу, площею 18,8 кв. м. у
дворі будинку АДРЕСА_9, посилаючись на
те, що будинок АДРЕСА_9 належить
місцевим радам та знаходиться на
балансі КП ДЕЗ «Бугаївське».

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом до
ОСОБА_1 та Малиновської районної
адміністрації м. Одеси про усунення
перешкод в користуванні житловим
приміщенням, та просила зобов'язати
відповідача ОСОБА_1 знести збудований
ним кам'яний гараж, площею 18,8 кв. м. у
дворі будинку АДРЕСА_9 та зобов'язати
Малиновську районну адміністрацію в м.
Одесі в разі відмови відповідача
знести гараж, який належить ОСОБА_1,
примусово, обґрунтовуючи свої вимоги
тим, що гараж збудований ОСОБА_1
прибудований до стіни її квартири
АДРЕСА_1. Прибудова здійснена таким
чином, що вона повністю закриває вікно
її кухні, у зв'язку з чим обмежується
надходження денного світла до її
жилого помешкання, а також
ускладнюється можливість вентиляції
житлового приміщення, а тому в її
квартирі є сирість та грибок. На її
звернення до КП ДЕЗ «Бугаївське» та
Малиновської районної адміністрації
їй повідомили, що у відповідача на цей
гараж документів ніяких немає, в той же
час ніяких дій по знесенню гаражу не
приймається. Тим самим самовільно
збудований гараж ОСОБА_1 порушує її
право користування житловим
приміщенням, так як її вікно кухні
фактично закладене будівничим каменем
стіни гаража відповідача.

Ухвалою Малиновського районного суду
м. Одеси від 14 листопада 2005 року
цивільна справа за позовом КП ДЕЗ
«Бугаївська» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 та цивільна справа ОСОБА_4 до
ОСОБА_1 та Малиновської районної
адміністрації м. Одеси були об'єднані в
одне провадження.

ОСОБА_1 звернувся з позовом до
Малиновської райадміністрації м. Одеси
про визнання за ним права власності на
гараж площею 18,8 кв. м., розташований у
дворі будинку АДРЕСА_9, посилаючись на
те, що він є власником квартири АДРЕСА_9.
В дворі вказаного дому розташоване
підсобне приміщення площею 18,8 кв. м.
Даним приміщенням він з відома
державних органів користується на
протязі декількох років і оплачує за
його користування. Це приміщення є
гаражем, яке належить до його квартири
АДРЕСА_9 та пов'язане з нею одним
господарчим призначенням, тобто
належить до головної речі.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 11 липня 2005 року позовні
вимоги ОСОБА_1 до Малиновської районної
адміністрації Одеської міської ради
про визнання права власності на гараж
були задоволені в повному обсязі.

Ухвалою Малиновського районного суду
м. Одеси від 30 березня 2006 року рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 11 липня 2005 року було скасовано за
нововиявленими обставинами та
вищезазначена цивільна справа була
об'єднана в одне провадження з
цивільної справою за позовом КП ДЕЗ
«Бугаївське» до ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 та з позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 та
Малиновської районної адміністрації м.
Одеси.

02 серпня 2006 року Малиновським районним
судом м. Одеси по цій справі було
ухвалено рішенням, яким позовну заяву
ОСОБА_4 до ОСОБА_1, за участю третіх осіб:
Малиновської районної адміністрації м.
Одеси та КП ДЕЗ «Бугаївське», про
знесення гаражу задоволено частково.
Зобов'язано ОСОБА_1 у місячний термін
після набрання рішенням законної сили
знести самовільно прибудований гараж
до стіни квартири АДРЕСА_1. В
задоволенні інших позовних вимог
ОСОБА_4 відмовлено. В задоволенні
позовних вимог КП «ДЕЗ «Бугаївське» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про знесення
гаражу відмовлено. В задоволення
позовних вимог ОСОБА_1 до Малиновської
райадміністрації про визнання права
власності відмовлено. Стягнуто з
ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 державне мито
в розмірі 8,50 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1
на користь ОСОБА_4 витрати на технічне
забезпечення розгляду справи в розмірі
7,50 гривень.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської
області від 17 жовтня 2006 року рішення
Малиновського районного суду м. Одеси
від 02 серпня 2006 року скасовано з
направленням справи на новий розгляд
до суду першої інстанції для розгляду в
іншому складі суду.

Ухвалою Малиновського районного суду
м. Одеси від 08 листопада 2006 року суддею
Джабурія О.В. прийнято цивільну справу
до свого провадження та встановлена
дата розгляду.

Ухвалою Малиновського районного суду
м. Одеси від 26 червня 2008 року суддею
Гуревським В.К. прийнято цивільну
справу до свого провадження та
продовжено провадження у справі.

Малиновська районна адміністрація
Одеської міської ради звернулась з
позовом до ОСОБА_4 про зобов'язання
знести самовільну споруду, посилаючись
на таке. Відповідач без отримання
відповідних дозволів та проектів була
проведена реконструкція із
збільшенням площі квартири шляхом
спорудження прибудови до квартири
АДРЕСА_1, чим порушила вимоги ст. 376 ЦК
України, ст. ст. 12, 83, 116 ЗК України, ст. ст.
5, 12 Закону України «Про основу
містобудування», ст. 9 Закону України
«Про архітектурну діяльність», ст. 29
Закону України «Про планування і
забудову території», а також
«Положення про порядок надання дозволу
на виконання будівельних робіт»,
«Положення про порядок реконструкції
вбудованих, вбудовано-прибудованих та
прибудованих приміщень у м. Одесі»
затв. рішенням Одеської міської ради №
2153-ХХІІІ від 17.04.2001 року.

ОСОБА_4 звернулась до суду із
зустрічним позовом до Малиновської
районної адміністрації Одеської
міської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Одеської
міської ради про визнання права
власності на квартиру АДРЕСА_1 з
урахуванням прибудови площею 20,0 кв. м.,
пояснивши, що внаслідок відсутності
будь-якої допомоги у проведенні
ремонтних робіт та недбалого
відношення працівників органів, які
повинні забезпечувати схоронність
житлового фонду та безпечність для
проживання в ньому мешканців, ОСОБА_4
вирішила поліпшити свої житлові умови
самостійно шляхом здійснення
прибудови до квартири.

Ухвалою Малиновського районного суду
м. Одеси від 11 червня 2009 року об'єднано в
одне провадження цивільну справу №
2-1707/09 за позовом КП ЖКС «Хмельницький»
до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про знесення
гаражу, за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про
знесення гаражу, за позовом ОСОБА_1 до
Малиновської районної адміністрації
Одеської міської ради про визнання
права власності на гараж, за участю
третіх осіб Одеської міської ради,
Управління архітектури та
містобудування Одеської міської ради, -
з цивільною справою № 2-190/09 за позовом
Малиновської районної адміністрації
Одеської міської ради до ОСОБА_4 про
зобов'язання знести самовільну
споруду, зустрічним позовом ОСОБА_4 до
Малиновської районної адміністрації
Одеської міської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
Одеської міської ради про визнання
права власності на об'єкт самочинного
будівництва, прийнявши об'єднану
справу до свого провадження, та
присвоєно об'єднаній справі єдиний
номер 2-1707/09.

У наступному судовому засіданні ОСОБА_4
змінила свої позовні вимоги, в яких
просила зобов'язати ОСОБА_1 не зносити
гараж, а відступити від стіни її
будинку на 1 метр, як це значиться у
правилах СНіПУ.

Ухвалою Малиновського районного суду
м. Одеси від 07 квітня 2011 року позовну
заяву КП ЖКС «Хмельницький» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про знесення гаражу
залишено без розгляду та продовжено
провадження у справі за позовом ОСОБА_4
до ОСОБА_1 про знесення гаражу, за
позовом ОСОБА_1 до Малиновської
районної адміністрації Одеської
міської ради про визнання права
власності на гараж, за участю третіх
осіб Одеської міської ради, Управління
архітектури та містобудування
Одеської міської ради, за позовом
Малиновської районної адміністрації
Одеської міської ради до ОСОБА_4 про
зобов'язання знести самовільну
споруду, зустрічним позовом ОСОБА_4 до
Малиновської районної адміністрації
Одеської міської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
Одеської міської ради про визнання
права власності на об'єкт самочинного
будівництва, у зв'язку з повторною
неявкою у судове засідання КП ЖКС
«Хмельницький».

Ухвалою Малиновського районного суду
м. Одеси від 21 червня 2012 року позовну
заяву Малиновської районної
адміністрації Одеської міської ради до
ОСОБА_4 про зобов'язання знести
самовільну споруду залишено без
розгляду та продовжено провадження у
справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про
знесення гаражу, за позовом ОСОБА_1 до
Малиновської районної адміністрації
Одеської міської ради про визнання
права власності на гараж, за участю
третіх осіб Одеської міської ради,
Управління архітектури та
містобудування Одеської міської ради,
за позовом ОСОБА_4 до Малиновської
районної адміністрації Одеської
міської ради, ОСОБА_5, ОСОБА_6, Одеської
міської ради про визнання права
власності на об'єкт самочинного
будівництва, у зв'язку з повторною
неявкою у судове засідання
Малиновської районної адміністрації
Одеської міської ради.

Ухвалою Малиновського районного суду
м. Одеси від 23 вересня 2014 року позовну
заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про знесення
гаражу залишено без розгляду, позовну
заяву ОСОБА_4 до Малиновської районної
адміністрації Одеської міської ради,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, Одеської міської ради
про визнання права власності на об'єкт
самочинного будівництва залишено без
розгляду за заявою ОСОБА_4, продовжено
провадження у справі позовом ОСОБА_1 до
Малиновської районної адміністрації
Одеської міської ради про визнання
права власності на гараж, за участю
третіх осіб Одеської міської ради,
Управління архітектури та
містобудування Одеської міської ради.

ОСОБА_1 в судове засідання не з'явився,
повідомлявся належним чином.

Враховуючи, що цивільна справа
перебуває в провадженні суду тривалий
час (провадження відкрито 18 жовтня 2004
року), по справі сторони надавали
пояснення, досліджувалися докази,
призначалася судова експертиза справа
перебувала в провадженні трьох суддів,
суд вирішив розглянути справу за
наявними в матеріалах справи доказами
з метою вирішення спору по суті.

Дослідивши матеріали справи, суд
вважає позов таким, що не підлягає
задоволенню з наступних причин.

Як вбачається з матеріалів справи,
ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_9.

На території двору будинку АДРЕСА_9
розташоване підсобне приміщення
(сарай-гараж) площею 18,8 кв. м.

Відповідно до договору № 31 на
користування гаражем, сараєм та іншими
допоміжними приміщеннями від 25 жовтня
2003 року, вбачається, що ОСОБА_1 був
наданий гараж у користування за
договором оренди, власником якого є
Одеська міська рада.

За технічним паспортом від 01.06.1999 року
за Одеською міською радою рахується
сарай площею 18,8 кв. м., користувач
ОСОБА_1

Вказаний сарай (гараж) розташований на
земельній ділянці, яка є комунальною
власністю та належить територіальній
громаді м. Одеси в особі Одеської
міської ради.

Відповідно до ст. 12 ЗК України, п. 34 ст. 26
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні» вирішення
питань у сфері регулювання земельних
відносин є винятковою компетенцією
міської ради, а саме, в даному випадку:
розпорядження землями територіальної
громади міста Одеси; здійснення
контролю за використанням і охороною
земель комунальної власності; передача
земельних ділянок комунальної
власності в користування і власність
громадянам і юридичним особам.

Згідно з п. 1 ст. 10, п. 5 ст. 16 Закону
України «Про місцеве самоврядування в
Україні» ради представляють інтереси
територіальної громади.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про
місцеве самоврядування в Україні»
земля в межах м. Одеси є комунальною
власністю, належить територіальній
громаді м. Одеси, представником якої є
Одеська міська рада.

Відповідно до ст. 83 ЗК України землі, що
належать на праві власності
територіальним громадам міст, є
комунальною власністю, в комунальній
власності знаходяться всі землі в
межах населених пунктів, крім земель
приватної і державної власності, а
також земельні ділянки за їх межами, на
яких розташовані об'єкти комунальної
власності.

Відповідно до вимог ст. 116 Земельного
кодексу України рішення про передачу
земельної ділянки, що входить до складу
державної (комунальної) власності в
користування, є виключним правом
органів виконавчої влади або органів
місцевого самоврядування. Одеська
міська рада не приймала ніяких рішень
щодо передачі ОСОБА_1 земельної ділянки
за адресою: АДРЕСА_9 у приватну
власність.

Ухвалою Малиновського районного суду
м. Одеси від 30 січня 2013 року по цій
справі була призначена судова
будівельно-технічна експертиза,
виконання якої доручено судовому
експерту Науково-виробничого центру
«Екострой», на вирішення якої
поставлені такі питання: 1. Чи
відповідає будівельним нормам та
правилам, діючим на території України,
гараж, який належить ОСОБА_1, за адресою:
АДРЕСА_9, що межує з помешканням за
адресою: АДРЕСА_1, яке належить ОСОБА_4? 2.
Чи є жилою, закінченою, та чи відповідає
будівельно-технічним нормам, діючим на
території України, квартира АДРЕСА_1,
яка належить ОСОБА_4 з урахуванням
прибудованої площі - 20,0 кв. м. на
теперішній час? 3. Якою, з технічної
точки зору, є будівля, з якою межує
гараж, що належить ОСОБА_1 за адресою:
АДРЕСА_9: паркан чи стіна квартири
АДРЕСА_1.

Відповідно до висновку про
відповідність будівельним нормам і
правилам квартири АДРЕСА_1 та гаражу за
адресою: АДРЕСА_9, складеного експертом
Науково-виробничого центру «Екострой»
(державна ліцензія АВ №517739):

По першому питанню: - будова сараю -
гаража (власник ОСОБА_1) розташованого
за адресою: АДРЕСА_9 в даний час
експлуатується як гараж, що
протирічить Висновку № 93 від 22.04.1999
року Державній
санітарно-епідеміологічній станції
Іллічівського району м. Одеси і листу
самостійної воєнізованої пожежної
частини №5 СГПЧ-5 ГПО МВС) №193 від 05.04.1999
року; - будова гаража (власник ОСОБА_1)
відповідає вимогам
об'ємно-планувальних вирішень ДБН
В.2.3-15:2007 «Автостоянки і гаражу для
легкових автомобілів», зокрема: п.6.3:
Мінімальні розміри місць зберігання
автомобілів в гаражах слід приймати:
довжина місця стоянки - 5,0 м, ширина - 2,5
м. (для інвалідів, що користуються
кріслами-колясками, - 3,5 м.), але
протирічать п. 6.7: Гаражі, які
пристроюють до будівель іншого
призначення, мають бути відокремлені
від цих будівель протипожежними
стінами 1-го типа. У зв'язку з
вищевикладеним обстежувана будова не
може експлуатуватися як гараж без
пристрою протипожежної стіни 1-го типу.

По другому питанню: - квартира АДРЕСА_1
(власниця ОСОБА_4) з врахуванням
прибудованої площі на момент
проведення обстеження є житловий, а
проведена реконструкція була виконана
без порушень відповідних положень і
вимог будівельних норм, що діяли,
зокрема ДБН В.2.2-15-2005, ДБН 360-92**, що
визначають і регламентують параметри і
характеристики основних будівельних
конструкцій і елементів об'єктів
(будівель), аналогічних основному
об'єкту обстеження.

По третьому питанню: В результаті
проведеного обстеження було
встановлено, що спорудження, до якого
примикає будова гаража (власник ОСОБА_1)
розташоване за адресою: АДРЕСА_9 - це
зовнішня несуща стіна будівлі
житлового будинку АДРЕСА_1, в якому
розташована квартира АДРЕСА_1.

Згідно п. 27 Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ №6 від 30 березня 2012 року «Про
практику застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва) розташовані на земельній
ділянці поряд із житловим будинком
господарсько-побутові будівлі й
споруди: сараї, гаражі, літні кухні тощо
відповідно до положень статей 186, 381 ЦК є
приналежністю головної речі (будинку).
У зв'язку із цим положення частини
п'ятої статті 376 ЦК не є підставою для
визнання за власником такого житлового
будинку самостійного права власності
на самочинно побудовані
господарсько-побутові будівлі й
споруди, що були зведені після набуття
ним права власності на будинок чи
садибу. Прийняття в експлуатацію таких
об'єктів нерухомості має здійснюватися
відповідною інспекцією державного
архітектурно-будівельного контролю у
спосіб, визначений Порядком прийняття
в експлуатацію індивідуальних
(садибних) житлових будинків, садових,
дачних будинків, господарських
(присадибних) будівель і споруд,
прибудов до них, громадських будинків I
та II категорії складності, які
збудовані без дозволу на виконання
будівельних робіт і проведення
технічного обстеження їх будівельних
конструкцій та інженерних мереж,
затвердженим наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 24 червня 2011 року № 91.

За викладених обставин суд не вправі
змінити статус об'єкта: сарай - гараж, та
вирішити питання про зміну власника
об'єкта з підстав, викладених у
позовній заяві.

Відповідно до п. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Керуючись ст. ст. 16, 376, 383 ЦК України, ст.
ст. 12, 83, 116 ЗК України, ст. ст. 10, 16, 26, 60
Закону України «Про місцеве
самоврядування в Україні», ст. ст. 10, 11,
60, 212-215, ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до
Малиновської районної адміністрації
Одеської міської ради про визнання
права власності на гараж, за участю
третіх осіб Одеської міської ради,
Управління архітектури та
містобудування Одеської міської ради -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подання апеляційному суду через суд
першої інстанції апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутніми
у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

СУДДЯ:
Гуревський В.К.