Дата документу 17.09.2014
Справа №320/8919/14ц
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2014 року

м.
Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд
Запорізької області у складі:

головуючого судді - Притуло Л. В.

при секретарі - Луценко П. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Мелітополі подання
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Мелітопольського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_2, зацікавлена особа
– ОСОБА_3,

В С Т А Н О В И В:

Державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Мелітопольського міськрайонного
управління юстиції Запорізької
області ОСОБА_1 звернулася до суду з
поданням, в якому просить тимчасово
обмежити ОСОБА_2 у праві виїзду за межі
України до виконання боржником своїх
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, зазначивши, що на
виконанні у відділі державної
виконавчої служби Мелітопольського
міськрайонного управління юстиції
Запорізької області знаходиться
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа №2-4841/2007,
виданого 22.10.2013 року Мелітопольським
міськрайонним судом Запорізької
області про стягнення з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_3 аліментів на утримання
дитини – ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі
1/4 частини з усіх видів заробітку
щомісячно, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 14.09.2007 року до досягнення
повноліття дитини. Однак всупереч
вимогам законодавства рішення суду
боржником не виконано, виконавчий
документ до теперішнього часу
перебуває на виконанні у ВДВС
Мелітопольського МРУЮ Запорізької
області. 28.04.2014 року боржник з’явився
до відділу, надав пояснення щодо
несплати аліментів та під особистий
підпис був попереджений про
кримінальну відповідальність за ст.164
КК України. Згідно наданого боржником
пояснення, ОСОБА_2 працевлаштований до
ПАТ «Мелітопольський моторний завод».
Вказану інформацію було виявлено лише
на прийомі у державного виконавця, т.я.
боржник, ухиляючись від сплати
аліментів не повідомляв про місце
роботи. 28.04.2014 року державним
виконавцем розрахована заборгованість
боржника по аліментам, яка станом на
01.04.2014 року становила 10020,00 гривень та
направлена відповідна постанова за
місцем роботи боржника. 20.06.2014 року
повернувся виконавчий лист у зв’язку
зі звільненням боржника. Згідно
супровідного листа аліменти утримані
по 11.06.2014 року. Заборгованість станом на
12.06.2014 року становила 9544,30 гривні.
Станом на 01.08.2014 року заборгованість
боржника складає 10337,30 гривень. До
відділу звернулась стягувач із заявою
про притягнення боржника до
кримінальної відповідальності за ст.164
КК України. Боржником дії щодо
погашення заборгованості по аліментам
не вчинялись, поточні аліменти не
сплачуються. У зв'язку з цим, державний
виконавець відділу державної
виконавчої служби Мелітопольського
міськрайонного управління юстиції
Запорізької області просить суд
тимчасово обмежити ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, який документований
паспортом громадянина України, у праві
виїзду за межі України, без вилучення
паспортного документу, шляхом заборони
перетину кордону України до виконання
своїх зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням.

В судове засідання державний
виконавець Половінченко В.О. не
з'явилася, від неї надійшла заява про
слухання подання без її участі. Подання
підтримує у повному обсязі.

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не
з'явився, однак, у відповідності до ч.2
ст. 377-1 ЦПК України, його неявка не
перешкоджає розгляду зазначеного
подання.

Зацікавлена особа – ОСОБА_3 – у судове
засідання не з'явилася, однак її неявка,
у відповідності до ч.2 ст. 377-1 ЦПК
України, не перешкоджає розгляду
зазначеного подання.

Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, з
урахуванням заяви державного
виконавця про слухання справи за його
відсутності та в зв'язку з неявкою
заінтересованих осіб, фіксування
судового процесу за допомогою
звукозаписувального технічного засобу
не здійснюється.

Вивчивши доводи, вказані в поданні,
матеріали справи, оцінивши наявні у
справі докази, суд вважає, що подання
державного виконавця не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

На виконанні у відділі державної
виконавчої служби Мелітопольського
міськрайонного управління юстиції
Запорізької області знаходиться
виконавче провадження з примусового
виконання виконавчого листа №2-4841/2007,
дублікат якого виданий 22.10.2013 року
Мелітопольським міськрайонним судом
Запорізької області про стягнення з
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, на користь ОСОБА_3
аліментів на утримання дитини –
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, у розмірі 1/4
частини з усіх видів заробітку
щомісячно, але не менше 30% прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
починаючи з 14.09.2007 року до досягнення
повноліття дитини, тобто до 03.01.2025 року
(а.с.4).

За змістом п. 18 ч. 3 ст. 11 Закону України
"Про виконавче провадження" державний
виконавець під час здійснення
виконавчого провадження має право у
разі ухилення боржника від виконання
зобов'язань, покладених на нього
рішенням, звертатися до суду за
встановленням тимчасового обмеження у
праві виїзду боржника-фізичної особи
або керівника боржника-юридичної особи
за межі України - до виконання
зобов'язань за рішенням.

Згідно Судової практики Верховного
суду України щодо вирішення питання
про тимчасове обмеження у праві виїзду
за межі України від 01.02.2013 року, законом
передбачено юридичні санкції у вигляді
тимчасового обмеження у праві виїзду
не за наявність факту невиконання
зобов'язань, а за ухилення від їх
виконання. У зв'язку з цим з метою
всебічного і повного з'ясування всіх
обставин справи, встановлення дійсних
прав та обов'язків учасників спірних
правовідносин, належить з'ясувати, чи
дійсно особа свідомо не виконувала
належні до виконання зобов'язання в
повному обсязі або частково.

Саме невиконання боржником зобов'язань
протягом строку, про що вказує
державний виконавець в постанові про
відкриття виконавчого провадження, не
може свідчити про ухилення боржника
від виконання покладених на нього
рішенням обов'язків.

Згідно розрахунку заборгованості
боржника по аліментам (а.с.10) станом на
01.08.2014 року сума боргу ОСОБА_2 по
аліментам складає 10337,30 гривень.

Вищезазначений виконавчий документ
пред’явлено з метою примусового
виконання до відділу державної
виконавчої служби Мелітопольського
міськрайонного управління юстиції
Запорізької області за заявою
стягувача – ОСОБА_3 лише 09.01.2014 року.

13.01.2014 року виконавче провадження було
відкрито (а.с.5).

Державним виконавцем не надано
доказів, які свідчили б про те, що
боржник ОСОБА_2 ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
нього судом, а також доказів про
обізнаність боржника з наявністю
відкритого виконавчого провадження та
строками його добровільного виконання.

Крім того, жодний акт виходу державного
виконавця за адресою проживання
боржника у матеріалах справи
відсутній.

28.04.2014 року боржник з’явився до
відділу, надав пояснення щодо несплати
аліментів та під особистий підпис був
попереджений про кримінальну
відповідальність за ст.164 КК України.

Згідно супровідного листа №121 від
12.06.2014 року (а.с.9), у зв’язку зі
звільненням ОСОБА_2 з 11.06.2014 року
повернуто виконавчий лист №2-4841 від
09.10.2007 року про стягнення аліментів на
користь ОСОБА_3 на утримання дитини.

Аліменти утримані по 11.06.2014 року.
Заборгованість станом на 12.06.2014 року
складає 9544,30 гривень.

Таким чином, боржником вчинялися дії
щодо погашення заборгованості по
сплаті аліментів, із його заробітної
плати відраховувалися кошти включно до
11.06.2014 року, боржник з’являвся до
відділу державної виконавчої служби,
що не може свідчити про його умисне
ухилення від виконання обов’язку зі
сплати аліментів.

Таким чином, ніяких доказів, окрім
наявної заборгованості, про будь-які
свідомі діяння (дії або бездіяльність)
боржника, спрямовані на невиконання
відповідного обов'язку у виконавчому
провадженні, коли виконати цей
обов'язок у нього є всі реальні
можливості (наприклад, наявність майна,
грошових коштів тощо) і цьому не
заважають будь-які незалежні від нього
об'єктивні обставини (непереборної
сили, події тощо) відсутні. А, отже, факт
ухилення ОСОБА_2 від виконання рішення
суду не знайшов своє підтвердження під
час розгляду подання.

Тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України є винятковим
заходом обмеження особистої свободи
фізичної особи, який застосовується
лише при наявності достатніх підстав
вважати, що така особа ухиляється від
виконання зобов'язань, покладених на
неї відповідним судовим рішенням та
його намір вибути за межі України з
метою невиконання цього рішення.

Таким чином, враховуючи викладене, суд
приходить до висновку, що у задоволенні
подання державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Мелітопольського міськрайонного
управління юстиції ОСОБА_1 про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України ОСОБА_2, зацікавлена особа
– ОСОБА_3, слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 217, 377-1 ЦПК України, ст. ст. 11 Закону
України „Про виконавче провадження",
суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні подання державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Мелітопольського
міськрайонного управління юстиції
ОСОБА_1 про тимчасове обмеження у праві
виїзду за межі України ОСОБА_2,
зацікавлена особа – ОСОБА_3, відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна
скарга до апеляційного суду
Запорізької області через
Мелітопольський міськрайонний суд
протягом 5 днів з дня її проголошення.

У разі, якщо ухвалу було постановлено
без участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

СУДДЯ: