Справа № 545/2315/14-ц
Провадження № 2/545/1097/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2014 р. Полтавський районний
суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Цибізова С.А.

при секретарі Токар М.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Полтава
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про стягнення коштів за
договором позики та виплату боргу, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з
позовом до відповідача та просив
стягнути із ОСОБА_2 38 955,73 грн., з яких
загальна сума боргу за договором
позики - 38 000 грн., проценти за
користування позикою - 955,73 грн.,
посилаючись на те, що 01 липня 2009 року
між ним та відповідачем було укладено
усний договір позики, у відповідності
до якого позивач передав відповідачу
грошову позику в розмірі 1000 грн. Дата
повернення позики при цьому не
обговорювалася. Згодом 01 серпня 2009 року
між позивачем та відповідачем було
повторно укладено усний договір
позики, у відповідності до якого
позивач передав грошову позику в
розмірі 3000 грн. Дата повернення позики
також не обговорювалася. Грошові кошти
у загальному розмірі 38 000 грн. були
передані ОСОБА_2 з 01.07.2009 р. по 01.08.2013 р.

В судове засідання позивач не
з'явився надавши до суду заяву про
розгляд справи у його відсутність,
позовні вимоги підтримав та прохав суд
їх задовольнити.

Відповідач будучи належним чином
повідомленим про день та час слухання
справи, у судове засідання не з'явився,
не повідомивши про причини неявки та їх
поважність, а тому суд вважає за
можливе розглянути справу за його
відсутності за наявних у справі
матеріалів відповідно до положень
статей 224-233 ЦПК України.

Відповідно до ст.224 ч.1 ЦПК України у
разі неявки в судове засідання
відповідача, який належним чином
повідомлений і від якого не надійшло
заяви про розгляд справи за його
відсутності або якщо повідомлені ним
причини неявки визнані неповажними,
суд може ухвалити заочне рішення на
підставі наявних у справі доказів, якщо
позивач не заперечує проти такого
вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали
справи, знаходить, що позов підлягає
задоволенню з наступних підстав:

Судом встановлено, 01 липня 2009 року
між ним та відповідачем було укладено
усний договір позики, у відповідності
до якого позивач передав відповідачу
грошову позику в розмірі 1000 грн. Дата
повернення позики при цьому не
обговорювалася. Згодом 01 серпня 2009 року
між позивачем та відповідачем було
повторно укладено усний договір
позики, у відповідності до якого
позивач передав грошову позику в
розмірі 3000 грн. Дата повернення позики
також не обговорювалася.

В подальшому ОСОБА_1 передавав
грошові кошти ОСОБА_2:

01.12.2009 р. - 3000 (три тисячі) гривень 00
копійок.

11.04.2010 р. - 3000 (три тисячі) гривень 00
копійок.

07.08.2010 р. - 3000 (три тисячі) гривень 00
копійок.

23.12.2010 р. - 3000 (три тисячі) гривень 00
копійок.

01.04.2011 р. - 3000 (три тисячі) гривень 00
копійок.

09.08.2011 р. - 3000 (три тисячі) гривень 00
копійок.

20.12.2011 р. - 3000 (три тисячі) гривень 00
копійок.

16.04.2012 р. - 3000 (три тисячі) гривень 00
копійок.

03.08.2012 р. - 3000 (три тисячі) гривень 00
копійок.

08.12.2012 р. - 3000 (три тисячі) гривень 00
копійок.

12.04.2013 р. - 3000 (три тисячі) гривень 00
копійок.

01.08.2013 р. - 1000 (одна тисяча) гривень 00
копійок.

Згідно із положеннями ст. 11 ЦК
України цивільні права та обов'язки
виникають із дій осіб, що передбачені
актами цивільного законодавства, а
також із дій осіб, що не передбачені
цими актами, але за аналогією
породжують цивільні права та обов'язки.
Підставами виникнення цивільних прав
та обов'язків, зокрема, є договори та
інші правочини.

Відповідно до ст.1046 та ст. 1049
ЦК України, за договором позики одна
сторона ( позикодавець) передає у
власність іншій стороні (
позичальникові) грошові кошти або інші
речі, визначені родовими ознаками, а
позичальник зобов'язується повернути
позикодавцеві таку ж суму грошових
коштів ( суму позики) або таку ж
кількість речей того ж роду та такої ж
якості.

Договір позики є укладеним з моменту
передання грошей або інших речей
визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦК
України усно можуть вчинятися
правочини, які повністю виконуються
сторонами у момент їх вчинення, за
винятком правочинів, які підлягають
нотаріальному посвідченню та (або)
державній реєстрації, а також
правочинів, для яких недодержання
письмової форми має наслідком їх
недійсність.

Недодержання сторонами письмової
форми правочину (договору позики), яка
встановлена законом, не має насідком
його недійсність ( ч. 1 ст. 218 ЦК України).

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися
належним чином відповідно до умов
договору та вимог ЦК України, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо строк
(термін) виконання боржником обов'язку
не встановлений або визначений
моментом пред'явлення вимоги, кредитор
має право вимагати його виконання у
будь-який час. Боржник повинен
виконати такий обов'язок у семиденний
строк від дня пред'явлення вимоги.

Так, 25.03.2014 року позивач поштою
відправив вимогу про сплату боргу у
сумі 38 000 грн. за адресою відповідача.
Однак, відповідач відмовляється
виконати належним чином свої грошові
зобов'язання передбачені договором
позики, щодо повернення позики, ігнорує
заяви позивача щодо повернення суми
позики, при особистих зустрічах
відмовляється виконувати умови позики
та взяті на себе зобов'язання та всіма
можливими способами ухиляється від
виконання зобов'язання щодо повернення
позики і до теперішнього часу не
виконав свій обов'язок, порушивши
строки повернення суми коштів,
передбачених ч. 1 ст. 1049 ЦК України, не
надавши жодної відповіді на заявлену
письмову вимогу.

Окрім того, відповідач визнав суму
позову у поясненнях на ім'я слідчого
Октябрського РВ Полтавського міського
управління УМВС України. Постановою
про закриття кримінального
провадження від 21.08.2013 року слідчий СВ
Октябрського РВ ПМУ УМВС України в
Полтавській області також підтверджує
факт наявності заборгованості.

Згідно вимог ст. 1050 ЦК України ,
якщо позичальник своєчасно не
повернув суму позики, він зобов'язаний
сплатити грошову суму відповідно до
ст. 625 цього Кодексу. Якщо позичальник
своєчасно не повернув речі, визначені
родовими ознаками, він зобов'язаний
сплатити неустойку відповідно до ст.
ст. 549-552 цього Кодексу, яка
нараховується від дня, коли речі мали
бути повернуті, до дня їх фактичного
повернення позикодавцеві, незалежно
від сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у
разі порушення зобов'язання настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом. Зокрема:
відшкодування збитків та сплата
неустойки (пені).

Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України
боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Розрахунок 3% річних розраховується за
формулою:

Сума санкції = Сх3хД:365:100, де

С - сума заборгованості,

Д - кількість днів прострочення

В нашому випадку сума
заборгованості складає 38 000,00 грн.

Кількість днів прострочення
складає: з 01.08.2013 р. по 03.06.2014 р. - 306 днів.

Сума санкції = 38 000х3х306:365:100

Сума санкції =955,73 грн.

Таким чином, загальна ціна позову
складає 38 955,73 грн.

ОСОБА_2 не виконав своїх
договірних зобов'язань перед ОСОБА_1 з
повернення за договором позики
основного боргу - 38 000 грн., процентів за
користування позикою - 955,73 грн., тому
позовні вимоги є обґрунтованими та
такими, що підлягають до задоволення.

Позивачем по справі були понесені
судові витрати по сплаті судового
збору у розмірі - 389 грн. 56 коп., які
підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212,
214-215, 217, 218, 224-226 ЦПК України, ст.ст. 16,
1046, 1047, 1049 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити;

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 загальну суму боргу за
договором позики - 38 000( тридцять вісім
тисяч) грн., проценти за користування
позикою - 955,73 (дев'ятсот п'ятдесят п'ять
гривень 73 коп.), а всього 38 955,73 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 389 грн. 56
коп.

Заочне рішення може бути
переглянуте судом, що його ухвалив, за
письмовою заявою відповідача, поданою
протягом десяти днів з дня отримання
його копії;

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Полтавської області
через Полтавський районний суд на
протязі десяти днів з моменту
проголошення, а учасниками, що не були
присутні при його оголошенні у той же
строк з моменту отримання копії
рішення.

Суддя: С. А. Цибізова