Справа №
Провадження №2/541/1032/2014
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 жовтня 2014 року Миргородський
міськрайонний суд Полтавської області
в складі:

головуючого - судді Сидоренка Ю.В.,

при секретарі - Кійченко Т.Г.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Миргороді
справу за позовом ОСОБА_1 до
територіальної громади села Великі
Сорочинці в особі Великосорочинської
сільської ради Миргородського району
Полтавської області про визнання права
власності на земельні ділянки в
порядку спадкування,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним
позовом про визнання права власності
на земельні ділянки розміром 0,2500 га та
0,1300 га в порядку спадкування за
заповітом. В позові посилався на те, що
ІНФОРМАЦІЯ_2 року померла ОСОБА_4 Після
її смерті відкрилась спадщина до
складу якої ввійшли житловий будинок
по АДРЕСА_1, та земельна ділянка площею
0,38 га, передана для будівництва та
обслуговування житлового будинку і
ведення особистого підсобного
господарства, яка належала померлій на
підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом, виданого
державним нотаріусом Першої
Миргородської державної нотаріальної
контори Наконечною Н.П. та
зареєстрованого в реєстрі № 1-64, в якому
зазначено, що спадкове майно
складається із вказаної земельної
ділянки площею 0,38 га з зазначенням двох
кадастрових номерів :01:002:0429-0430.
Вказане майно згідно заповіту від 18
лютого 2013 року померла заповідала йому.
Позивач прийняв спадщину у
встановлений законом строк та отримав
свідоцтво про право на спадщину на
житловий будинок. За запитом
державного нотаріуса від 05 жовтня 2013
року та на підставі виготовленої
технічної документації Управлінням
Держземагентства у Миргородському
районі Полтавської області в травні 2014
року проведена реєстрація земельних
ділянок площею 0,2500 га з кадастровим
номером :01:002:0429 для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1, та
площею 0,1300 га з кадастровим номером
:01:002:0430 для ведення особистого
селянського господарства, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1.
Відомості про ці земельні ділянки були
внесені до Державного земельного
кадастру, але вони зареєстровані за
попереднім власником ОСОБА_6 Здійснити
реєстрацію права власності на померлу
ОСОБА_4 виявилось неможливим, оскільки
це не передбачено чинним
законодавством. В зв'язку з цим
державний нотаріус постановою від 13
серпня 2014 року відмовила позивачу у
видачі свідоцтва про право на спадщину
на земельні ділянки, тому він вимушений
звернутись з даним позовом до суду.

В судовому засіданні позивач свої
позовні вимоги підтримав, просив їх
задовольнити з підстав, викладених у
позовній заяві.

Відповідач Великосорочинська сільська
рада в судове засідання свого
представника не направила, до суду
подала заяву, в якій проти позову не
заперечувала, просила справу
розглянути у відсутність її
представника (а.с. 61).

Суд, заслухавши позивача,дослідивши
письмові докази по справі, приходить до
наступного висновку.

Великосорочинська сільська рада є
належним відповідачем у справі,
оскільки відповідно ст. 335 ЦК України
річ, яка не має власника, є безхазяйною
і за заявою органу, уповноваженого
управляти майном відповідної
територіальної громади, може бути
передана за рішенням суду у комунальну
власність, а спірні земельні ділянки
знаходяться в с.Великі Сорочинці на
території Великосорочинської
сільської ради.

На підставі доказів, наданих особами,
які беруть участь у справі, судом
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 року
померла ОСОБА_4, що підтверджується
копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). За
заповітом, посвідченим 18 лютого 2013 року
секретарем Солонцівської сільської
ради Миргородського району, ОСОБА_4
заповіла позивачу житловий будинок по
АДРЕСА_1, та земельну ділянку площею 0,38
га, передану для будівництва та
обслуговування житлового будинку і
ведення особистого підсобного
господарства (а.с.8, 59-60). Позивач прийняв
спадщину, в т.ч. на земельну ділянку, яка
належала померлій згідно свідоцтва про
право на спадщину від 19 січня 2010 року
(а.с.9), відповідно до якого її розмір 0,38
га, землю передано для обслуговування
жилого будинку, господарських будівель
і ведення особистого підсобного
господарства, кадастровий номер
:01:002:0429-0430. Так як відповідно до
ст.121 Земельного кодексу України для
будівництва і обслуговування
житлового будинку, господарських
будівель і споруд у власність більше 0,25
га не передається, враховуючи
розташування земельних ділянок,
технічною документацією із
землеустрою щодо встановлення меж
земельної ділянки в натурі (на
місцевості) (а.с.22-42) сформовано у
відповідності до Земельного кодексу
України дві земельні ділянки: площею
0,2500 га з кадастровим номером
:01:002:0429 для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд, та
площею 0,1300 га з кадастровим номером
:01:002:0430 для ведення особистого
селянського господарства, які
розташовані за адресою: АДРЕСА_1.
Відомості про ці земельні ділянки були
внесені до Державного земельного
кадастру та видані відповідні витяги
(а.с.12-21), але державний нотаріус
відмовила позивачу у видачі свідоцтва
про право на спадщину на вказані
земельні ділянки в зв'язку з тим, що
вони зареєстровані за попереднім
власником - ОСОБА_6, а право власності на
них ОСОБА_4 після смерті ОСОБА_6 не
зареєстроване (а.с.44).

Згідно ст.ст.1216, 1217 ЦК України
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків(спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
іншої особи (спадкоємця). Спадкування
здійснюється за заповітом або законом.
Позивач відповідно до ст.1269 ЦК України
прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4
Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України
незалежно від часу прийняття спадщини
вона належить спадкоємцеві з часу
відкриття спадщини. Відповідно до ч.1
ст. 1225 ЦК України право власності на
земельну ділянку переходить до
спадкоємців на загальних підставах, із
збереженням її цільового призначення.

Згідно ст.ст. 125, 126 ЗК України право
власності на земельну ділянку, а також
право постійного користування та право
оренди земельної ділянки виникають з
моменту державної реєстрації цих прав.
Право власності, користування
земельною ділянкою оформлюється
відповідно до Закону України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник
майна може пред'явити позов про
визнання його права власності, якщо це
право оспорюється або не визнається
іншою особою, а також у разі втрати ним
документа, який засвідчує його право
власності. Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України
одним із способів захисту цивільних
прав та інтересів може бути визнання
права.

Оскільки вищевказані обставини
перешкоджають позивачу оформити право
власності на них в позасудовому
порядку, а визнання позову
відповідачем не суперечить закону і не
порушує права, свободи чи інтереси
інших осіб, суд вважає за необхідне
визнати за позивачем право власності
на них.

В зв'язку з тим, що позивач не заявляє
вимог про стягнення з відповідачів на
його користь судових витрат, суд,
керуючись принципом диспозитивності
цивільного судочинства, закріпленим у
ст.11 ЦПК України, не вирішує питання про
розподіл судових витрат згідно ст. 88
ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 16, 335, 392, 1216, 1217, 1225, 1268 ЦК
України, ст.ст. 121, 125, 126 ЗК України, ст.ст.
10, 11, 60, 174, 208, 209, 214, 215, 223 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, в
порядку спадкування за заповітом після
смерті ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2
року, право власності на земельні
ділянки:

- площею 0,2500 га з кадастровим номером
:01:002:0429 для будівництва і
обслуговування житлового будинку,
господарських будівель і споруд, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1;

- площею 0,1300 га з кадастровим номером
:01:002:0430 для ведення особистого
селянського господарства, яка
розташована за адресою: АДРЕСА_1,

які належали ОСОБА_4 на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 19 січня 2010 року, виданого
державним нотаріусом Першої
Миргородської державної нотаріальної
контори Наконечною Н.П. та
зареєстрованого в реєстрі № 1-64.

Рішення може бути оскаржене шляхом
подання апеляційної скарги протягом 10
днів з дня проголошення через
Миргородський міськрайонний суд
Полтавської області до Апеляційного
суду Полтавської області. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо її не було
подано.

Суддя: Ю. В. Сидоренко