Справа № 145/1178/14-ц
Провадження №2/145/489/2014
РІШЕННЯ

іменем України

07.08.2014 р. Тиврівський районний суд
Вінницької області в складі:

головуючого Ратушняка І. О.

при секретарі Мазур О.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт Тиврів цивільну справу
за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод в користуванні
власністю шляхом вселення, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою в
якій вказує, що він з відповідачкою по
справі перебували в зареєстрованому
шлюбі. Однак подружнє життя в них не
склалось, внаслідок чого 24 червня 2010
року шлюб між ними було розірвано
(актовий запис № 67).

Під час перебування в шлюбі ними було
придбано у власність квартиру АДРЕСА_1.

Після розірвання шлюбу у 2010 році
відповідачка залишилась проживати у
належній їм квартирі, а він переїхав на
постійне місце проживання в будинок
батьків по АДРЕСА_1.

Він з відповідачкою є співвласниками
зазначеного нерухомого майна.

Разом з тим, відповідачка безпідставно
перешкоджає йому в користуванні
квартирою, помешкання в нього немає, на
його вимоги щодо надання можливості
користуватись належною йому частиною
спільного майна відповідачка не
реагує.

Він вважає, що такі дії відповідачки по
справі порушують його право на
власність. Той факт, що
відповідачка по справі перешкоджає
йому в доступі до належного їм на праві
спільної власності житла,
підтверджується актом обстеження
матеріально-побутових умов.

Оскільки відповідачка відмовляється
добровільно надати йому змогу
користуватись належним йому майном,
він змушений звернутись до суду з даним
позовом.

Просить вселити його, ОСОБА_1, в
квартиру АДРЕСА_1.

Стягнути з відповідачки на його
користь витрати за сплату судового
збору.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_3 позовні вимоги змінив,
відмовився від стягнення судових
витрат, в іншій частині позовні вимоги
підтримав, просить їх задоволити з
підстав, наведених в позовній заяві.

Відповідачка ОСОБА_2 позов
визнала.

Суд, дослідивши матеріали справи,
вислухавши представника позивача,
відповідача, вважає, що заява підлягає
до задоволення з слідуючих підстав.

Згідно ст. 41 Конституції України, ст. ст.
317, 319, 321 ЦК України право власності є
непорушним. Кожен має право володіти,
користуватися і розпоряджатися своєю
власністю на власний розсуд .

Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України
обставини, визнані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі, не
підлягають доказуванню.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
за наявності для того законних підстав
ухвалює рішення про задоволення
позову.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів. Право власності вважається
набутим правомірно - якщо інше прямо не
випливає із закону або незаконність
набуття права власності не встановлена
судом.

Частиною 1 статті 383 ЦК України,
передбачено, що власник житлового
будинку, квартири має право
використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
його сім'ї.

Згідно з вимогами ст. 150 ЖК УРСР,
громадяни, які мають у приватній
власності будинок (частину будинку),
квартиру, користуються ним (нею) для
особистого проживання і проживання
членів їх сімей і мають право
розпоряджатися цією власністю на свій
розсуд: продавати, дарувати,
заповідати, здавати в оренду,
обмінювати, закладати, укладати інші не
заборонені законом угоди.

Відповідно до ст. ст. 15, 16, 391 Цивільного
кодексу України кожна особа має право
на захист свого цивільного права у разі
його порушення, невизнання, оскарження.
Власник майна має право вимагати
усунення перешкод у здійсненні ним
права користування та розпорядження
своїм майном.

Судом встановлено, що під час
перебування в шлюбі, ОСОБА_1 було
придбано у власність квартиру АДРЕСА_1,
що підтверджується договором
купівлі-продажу серії ВМХ № 274343 від 05
грудня 2006 року, а отже дана квартира є
спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та
ОСОБА_1

24 червня 2010 року шлюб між ними було
розірвано (актовий запис № 67), після
чого ОСОБА_2 залишилась проживати в
даній квартирі, а ОСОБА_1 переїхав
проживати в АДРЕСА_2, що стверджується
актом обстеження
матеріально-побутових умов від 27.07.2014 р.

Керуючись ст. 41 Конституції
України, ст. ст. 11, 60, 61, 174, 212 - 215, 223 ЦПК
України, ст. ст. 15, 16, 317, 319, 321, 328, 383, 386, 391
ЦК України, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Вселити ОСОБА_1 в квартиру АДРЕСА_1.

Апеляційна скарга на рішення може бути
подана до апеляційного суду Вінницької
області через Тиврівський районний суд
протягом десяти діб з дня його
проголошення.

Суддя
Ратушняк І. О.