печерський районний суд міста києва
Справа № 757/9437/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 вересня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Матійчук Г.О.,

при секретарі - Мусаелян Д. С.,

за участі представника позивача
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, треті особи:
Печерський районний відділ Головного
управління державної міграційної
служби України в м. Києві, Комунальне
підприємство по утриманню житлового
господарства Печерського району м.
Києва «Липкижитлосервіс» про
виселення,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_3, треті особи:
Печерський районний відділ Головного
управління державної міграційної
служби України в м. Києві, Комунальне
підприємство по утриманню житлового
господарства Печерського району м.
Києва «Липкижитлосервіс» про
виселення та просить виселити ОСОБА_3 з
квартири АДРЕСА_1 та роз'яснити ОСОБА_3
про недопустимість антигромадської
поведінки в побуті по відношенню до
ОСОБА_2, посилаючись на те, що на
підставі ордера про вселення від 29.02.1968
року він та його сестра ОСОБА_4 вселені
в зазначену квартиру; у жовтні 2010 р.
відповідач ОСОБА_3 безпідставно,
самоправно зайняв та вселився у спірну
квартиру та проживає без реєстрації
місця проживання; зі слів відповідача
його місце проживання зареєстровано в
Солом'янському районі. Також зазначає,
що кремезний відповідач образливо
чіпляється до позивача, користуючись
тим, що позивач є особою, яка
постраждала внаслідок Чорнобильської
катастрофи (категорія 1); користується
речами та майном позивача, який наживав
його з 1968 р.; не сплачує за
житлово-комунальні та інші послуги,
руйнує та псує жиле приміщення. Дані
факти є підтвердженням систематичного
порушення правил співжиття, що робить
неможливим проживання позивача та
відповідача.

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 підтримав позов з
викладених в ньому підстав.

Відповідач ОСОБА_3, його представники
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про розгляд справи
повідомлені судом належним чином, в
судове засідання не з'явились, надали
до суду свої письмові пояснення та
просили розглянути справу у їхню
відсутність.

В своїх письмових поясненнях (а.с.63)
вони посилались на безпідставність та
невмотивованість позову, зокрема,
представник відповідача ОСОБА_5
підтвердила, що її син, відповідач по
справі, досить часто гостить в її
квартирі та інколи залишається
ночувати, в чому не вбачає злочину.
Також зазначили, що позивач ОСОБА_2 в
теперішній час не має ніякого
відношення до зазначеної квартири,
оскільки він рішенням Печерського
районного суду м. Києва від 25.04.2014 р.
визнаний таким, що втратив право на
користування квартирою.

Треті особи про розгляд справи
повідомлені судом належним чином, в
судове засідання не з'явились, надали
до суду свої клопотання про розгляд
справи у відсутність їхніх
представників.

Суд вважає за можливе розглядати
справу у їхню відсутність у звичайному
порядку.

Суд, заслухавши пояснення представника
позивача, свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_1,
дослідивши письмові докази по справі,
прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1
належить на праві власності матері
відповідача - ОСОБА_5

Між сторонами склались неприязні
стосунки, що підтверджується показами
свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_1, ухвалою
Апеляційного суду м. Києва від 29.11.2012 р.
(а.с.43-44).

Разом з тим, відповідно до рішення
Печерського районного суду м. Києва від
25.04.2014 р. позивач ОСОБА_2 позбавлений
права користування квартири АДРЕСА_1
(а.с.64), рішення є чинним на час розгляду
справи.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Відповідач періодично відвідує свою
матір та інколи залишається ночувати у
зазначеній квартирі.

Проживання відповідача в зазначеній
квартирі не суперечить положенням
Закону України «Про свободу
пересування та вільний вибір місця
проживання в Україні» : цей Закон
відповідно до Конституції України
регулює відносини, пов'язані зі
свободою пересування та вільним
вибором місця проживання в Україні, що
гарантуються Конституцією України і
закріплені Загальною декларацією прав
людини, Міжнародним пактом про
громадянські та політичні права,
Конвенцією про захист прав людини та

основоположних свобод і протоколами до
неї, іншими міжнародними договорами
України, а також визначає порядок
реалізації свободи пересування та
вільного вибору місця проживання і
встановлює випадки їх обмеження.

Стосовно відповідача свобода
пересування не обмежена.

Згідно з п. 1 ст. 60 цивільного
процесуального кодексу України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Оцінюючі встановлені обставини справи
та відповідні їм норми закону, суд
вважає, що позовні вимоги позивача не
підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 319 ЦК України, Законом України «Про
свободу пересування та вільний вибір
місця проживання в Україні», ст. ст. 3, 10,
11, 27, 31, 60, 208, 212, 213, 214, 215 ЦПК України, суд,
-

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_3, треті особи:
Печерський районний відділ Головного
управління державної міграційної
служби України в м. Києві, Комунальне
підприємство по утриманню житлового
господарства Печерського району м.
Києва «Липкижитлосервіс» про
виселення - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до Апеляційного суду
м. Києва через Печерський районний суд
м. Києва.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя
Г.О.Матійчук