Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 1616/4834/2012
Провадження № 8/553/12/2014
У Х В А Л А

Іменем України

05.08.2014 рокум. Полтава

Ленінський районний суд
м. Полтави в складі

головуючого судді - Парахіної
Є.В.

при секретарі - Бутенко
Т.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Полтаві заяву
ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими
обставинами рішення, яке набрало
чинності, -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2014 року до суду надійшла
заява ОСОБА_1 про перегляд у зв'язку з
нововиявленими обставинами судового
рішення по справі № 1616/4834/2012
(провадження № 2/553/359/2013) за його позовом
до ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" про
захист прав споживача, припинення
договору. В обґрунтування заяви ОСОБА_1
посилається на те, що 11.06.2014 року під час
судового розгляду Октябрським
районним судом м. Полтави справи
представник ПОКВПТГ
"Полтаватепллоенерго" надав ліцензію
НКРРКП від 2012 року, що є нововиявленою
обставиною, оскільки докорінно змінює
суть справи. Просить суд відкрити
провадження про перегляд за
нововиявленими обставинами судового
рішення, визнати, що у договорі № 1707 від
2010 року між сторонами порушено та не
виконані істотні умови, дія договору
припинена на законних підставах від
14.02.2012 року і цей правочин договір № 1707
від 2010 року з додатком № 1, 2 - визнати
недійсним.

Заявник ОСОБА_1 в судовому
засіданні заяву підтримав, просив
задовольнити.

Представник ПОКВПТГ
"Полтаватеплоенерго" в судовому
засіданні зазначила, що ті обставини,
на які посилається заявник ОСОБА_1, не
можуть бути визнані нововиявленими,
просила в задоволенні заяви відмовити.

Заслухавши пояснення учасників
процесу, вивчивши матеріали справи та
перевіривши доводи заяви, суд
приходить до висновку, що заява ОСОБА_1
задоволенню не підлягає з наступних
підстав.

В провадженні Ленінського
районного суду м. Полтави перебувала
цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до
ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго" про
захист прав споживачів, припинення
договору, в якій позивач просив суд
визнати, що дія договору № 1707 від 30.12.2010
року, укладеного між ним та ПОКВПТГ
"Полтаватеполенерго", припинилась з
14.04.2012 року на підставі поданої ним
скарги від 12.03.2012 року. В обґрунтування
позовних вимог посилався, зокрема, на
допущення теплопостачальною
організацією порушення істотних умов
договору, оскільки при його укладенні
не складалась схема опалення та акт
розмежування опалення, порушені умови
тарифів для населення, плата за послуги
нараховується в значно завищеному
розмірі та безпідставно при її
нарахуванні враховуються норми
постанови НКРРКП № 81 від 30 вересня 2011
року, яка є незаконною, оскільки не
зареєстрована в Міністерстві юстиції
України.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Полтави від 11.03.2013 року в задоволенні
позову ОСОБА_1 відмовлено. Усі доводи
позивача, якими він обґрунтовував
позовні вимоги, в тому числі його
твердження щодо невірного нарахування
плати за послуги з теплопостачання,
були перевірені судом, їм надано
відповідну правову оцінку й з
урахуванням встановлених фактичних
обставин та досліджених доказів суд
дійшов висновку про безпідставність
позовних вимог ОСОБА_1

В обґрунтування своїх висновків
місцевий суд також послався на те, що
рішенням Октябрського районного суду
м. Полтави від 03 жовтня 2012 року по
цивільній справі за позовом ПОКВПТГ
"Полтаватеплоенерго" до ОСОБА_1 про
внесення змін у договір, яке залишено
без змін ухвалою Апеляційного суду
Полтавської області від 28 листопада 2012
року, встановлено, що одиницею
калькулювання собівартості
виробництва, транспортування,
постачання теплової енергії є 1 Гкал
теплової енергії, а тому розрахунок
оплати за 1 кв.м. суперечить вимогам
Порядку формування тарифів на теплову
енергію, її виробництво,
транспортування та постачання, послуги
з централізованого опалення і
постачання гарячої води, затвердженого
постановою Кабінету Міністрів України
№ 869 від 01 червня 2011 року, а тарифи
встановлюються постановою
Національної комісії регулювання
ринку комунальних послуг № 81 від 30
вересня 2011 року.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської
області від 10.04.2013 року вищевказане
судове рішення залишено без змін, а
апеляція ОСОБА_1 - відхилена.

Вказане рішення Ленінського районного
суду м. Полтави від 11.03.2013 року набрало
законної сили.

Відповідно до ч. 2 ст. 361 ЦПК України
підставами для перегляду рішення у
зв'язку з нововиявленими обставинами є:
1) істотні для справи обставини, що не
були і не могли бути відомі заявнику; 2)
встановлені вироком суду, що набрав
законної сили, завідомо неправдиві
показання свідка, завідомо
неправильний висновок експерта,
завідомо неправильний переклад,
фальшивість документів або речових
доказів, що потягли за собою ухвалення
незаконного або необґрунтованого
рішення; 2-1) встановлення вироком суду,
що набрав законної сили, вини судді у
вчиненні злочину, внаслідок якого було
ухвалено незаконне або необґрунтоване
рішення; 3) скасування судового рішення,
яке стало підставою для ухвалення
рішення чи постановлення ухвали, що
підлягають перегляду; 4) встановлена
Конституційним Судом України
неконституційність закону, іншого
правового акта чи їх окремого
положення, застосованого судом при
вирішенні справи, якщо рішення суду ще
не виконане.

Обґрунтовуючи вимоги про необхідність
скасування у зв'язку з нововиявленими
обставинами рішення Ленінського
районного суду м. Полтави від 11.03.2013
року, ОСОБА_1 послався на те, що у 2011 році
ПОКВПТГ "Полтаватеплоенерго"
безпідставно нараховувало плату за
свої послуги відповідно до тарифів,
встановлених постановою Національної
комісії регулювання ринку комунальних
послуг № 81 від 30 вересня 2011 року,
оскільки в цей період часу діяло на
підставі ліцензії, виданої іншим
державним органом, а НКРРКП видано
відповідачу ліцензію лише 12.06.2012 року й
до цього часу у підприємства не було
законних підстав для нарахування плати
за свої послуги з урахуванням
постанови НКРРКП.

Разом з тим, не викликає сумніву той
факт, що твердження заявника ОСОБА_1 не
ґрунтуються на нормах чинного
законодавства.

В статті 20 Закону України "Про
теплопостачання" встановлено, що
тарифи на виробництво, транспортування
та постачання теплової енергії
затверджуються національною комісією,
що здійснює державне регулювання у
сфері комунальних послуг, та органами
місцевого самоврядування в межах
повноважень, визначених
законодавством.

Відповідно до ст. 23 вищевказаного
Закону господарська діяльність з
виробництва, транспортування,
постачання теплової енергії підлягає
ліцензуванню в порядку, встановленому
законом.

Ліцензія відповідно до норми ст. 1
Закону України "Про ліцензування
певних видів господарської діяльності"
є документом державного зразка, який
засвідчує право ліцензіата на
провадження зазначеного в ньому виду
господарської діяльності протягом
визначеного строку у разі його
встановлення Кабінетом Міністрів
України за умови виконання ліцензійних
умов.

Таким чином, процедура ліцензування та
порядок встановлення тарифів на
послуги не є взаємопов'язаними, кожна з
цих процедур відбувається у окремому
порядку, встановленому чинним
законодавством, при цьому, законодавчо
не закріплено право на видачу ліцензії
саме тим органом, який наділений
повноваженнями встановлювати тарифи
на відповідні послуги.

Згідно розяснень, які містяться в п. 3
Постанови Пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ "Про застосування цивільного
процесуального законодавства при
перегляді судових рішень у зв'язку з
нововиявленими обставинами" № 4 від
30.03.2012 року, нововиявлені обставини - це
юридичні факти, які мають істотне
значення для розгляду справи та
існували на час розгляду справи, але не
були і не могли бути відомі заявнику, а
також обставини, які виникли після
набрання судовим рішенням законної
сили та віднесені законом до
нововиявлених обставин (частина друга
статті 361 ЦПК). Необхідними умовами
нововиявлених обставин, визначених
пунктами 1, 2 частини другої статті 361
ЦПК, є те, що вони існували на час
розгляду справи; ці обставини не могли
бути відомі заявникові на час розгляду
справи; вони входять до предмета
доказування у справі та можуть
вплинути на висновки суду про права та
обов'язки осіб, які беруть участь у
справі.

А тому суд приходить до висновку, що
обставини, на які заявник ОСОБА_1
посилається в обґрунтування заяви, за
своєю суттю не є нововиявленими,
свідчать про його незгоду з рішенням
Ленінського районного суду м. Полтави
від 11.03.2013 року та є підставами для його
оскарження в апеляційному чи
касаційному порядку, жодним чином не
спростовують висновків суду, й не
можуть бути визнані достатніми
підставами для перегляду рішення суду
за нововиявленими обставинами.

Враховуючи викладене, а також те, що
будь-яких інших обставин, передбачених
в статті 361 ЦПК України, ОСОБА_1 не
наведено, суд не знаходить підстав для
задоволення його заяви та скасування
рішення суду від 11.03.2013 року за
нововиявленими обставинами.

На підставі наведеного, керуючись ст.
ст. 361 - 366 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1
про перегляд рішення суду за
нововиявленими обставинами.

Ухвалу може бути оскаржено в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Полтавської області через
Ленінський районний суд м. Полтави
шляхом подачі апеляційної скарги в
5-денний строк з дня проголошення
ухвали.

Суддя Ленінського районного суду м.
Полтави Є. В. Парахіна