Дата документу 26.08.2014
справа № 320/3453/14-ц
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
26 серпня 2014 року.
Мелітопольський міськрайонний
суд Запорізької області у складі:
головуючого судді:
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області цивільну справу за
ОСОБА_1 до Комунального підприємства
«Чистота-2» Мелітопольської міської
ради Запорізької області про стягнення
заборгованості по заробітній платі,
середнього заробітку за час затримки
заробітної плати та моральної шкоди,
Позивача звернувся до суду з позовом, в
якому просить стягнути з Комунального
підприємства «Чистота-2»
Мелітопольської міської ради
Запорізької області на його користь
заборгованість по заробітній платі в
розмірі 5802,07 грн., середній заробіток за
час затримки заробітної плати в сумі
Свій позов мотивував тим, що 25 червня 2012
року він влаштувався на роботу до КП
«Чистота-2» на посаду охоронця, звідки
був звільнений 01 жовтня 2013 року згідно
ст. 38 КЗпП України, за власним бажанням.
Як в день звільнення, так і по цей час,
відповідачем розрахунку по заробітній
платі йому здійснено не було, і
заборгованість становить 5802,07 грн. В
зв'язку з несвоєчасною виплатою йому
заробітної плати, в даному випадку при
звільнені, законодавством передбачено
також стягнення середнього заробітку
за весь час затримки по день фактичного
розрахунку. Розмір компенсації
середнього заробітку за час затримки
заробітної плати, що становить на день
подачі позову повних 10 місяців та 3
днів, разом 101 зміну (з 01.10.2013 року по
04.08.2014 року) має становити за наведеним
розрахунком: 1707,36 грн.: 2 : 7,5 змін = 113,82
результаті несвоєчасного розрахунку
при звільнені, йому спричинено
моральну шкоду, яку він оцінює в 5000 грн.
Спричинена йому моральна шкода
виражається в несвоєчасній виплаті
йому заробітної плати при звільненні, в
результаті чого відповідач фактично
залишив його та його сім'ю без джерела
для існування, в зв'язку з чим порушився
нормальний спосіб мого життя,
внаслідок чого він змушений
відвідувати різні установи
добиваючись відновлення свого
порушеного права, що значно принижує
його гідність та моральний настрій.
Таким чином, в результаті
неправомірних дій відповідача
змінився його життєвий уклад, і тому
вважаю, що зазначений ним розмір
моральної шкоди є цілком
У судове засідання позивач не з'явився,
від його представника надійшла заява
про розгляд справи за його відсутності,
позовні вимоги підтримує в повному
об'ємі, проти винесення заочного
рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не
з'явився, про дату, час та місце
розгляду справи повідомлений належним
чином, про причини неявки суд не
повідомив.

У зв'язку з неявкою сторін у судове
засідання, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України,
фіксування судового процесу за
допомогою звукозаписувального
технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин суд вважає можливим
розглянути справу в заочному порядку.

Згідно ст.169 ЦПК України суд розглядає
справу на підставі наданих суду
доказів з постановленням заочного
рішення.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає,
що позов підлягає частковому
задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.60 ЦПК України кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень; докази
надаються сторонами та іншими особами,
які беруть участь у справі; доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір; доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено, що 25
червня 2012 року позивач влаштувався на
роботу до КП «Чистота-2» на посаду
охоронця, звідки був звільнений 01
жовтня 2013 року згідно ст. 38 КЗпП
України, за власним бажанням, що
підтверджується відповідними записами
в трудовій книжці.

Відповідно до довідки КП «Чистота-2»
станом на 01 листопада 2013року
враховується заборгованість по
заробітній платі в розмірі 5802,07грн., що
свідчить проте, що як в день звільнення,
так і по теперішній час, відповідачем
розрахунку по заробітній платі
позивачу здійснено не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 115 КЗпП України,
заробітна плата виплачується
працівникам регулярно в робочі дні у
строки, встановлені колективним
договором або і нормативним актом
роботодавця, погодженим з виборним
органом первинної профспілкової
організації чи іншим уповноваженим на
представництво трудовим колективом
органом (а в разі відсутності таких
органів - представниками, обраними і
уповноваженими трудовим колективом),
але не рідше двох разів на місяць через
проміжок часу, що не перевищує
шістнадцяти календарних днів, та не
пізніше семи днів після закінчення
періоду, за який здійснюється виплата.

Згідно ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від підприємства,
установи, організації, провадиться в
день звільнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України, в
разі невиплати з вини власника або
уповноваженого ним органу належних
звільненому працівникові сум у строки,
зазначені в ст. 116 КЗпП України, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинно виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про
оплату праці» в структуру заробітної
плати входять компенсаційні виплати.
Компенсація працівникам втрати
частини заробітної плати у зв'язку з
затримкою термінів її виплати
передбачена ст. 34 Закону України «Про
оплату праці» та проводиться в порядку,
визначеному Кабінетом Міністрів
України.

Згідно з порядком, визначеним
постановою № 100 від 8 лютого 1995 року
«Про затвердження Порядку обчислення
середньої заробітної плати»,
середньоденна заробітна плата
визначається діленням заробітної
плати за фактично відпрацьовані
протягом двох місяців робочі дні, а
середньомісячне число робочих днів
розраховується діленням на 2 сумарного
числа робочих днів за останні два
календарні місяці згідно з графіком
роботи підприємства, установи,
організації.

Враховуючи положення вищевказаної
постанови № 100, для визначення
середньоденного заробітку необхідно
визначити кількість робочих днів (змін)
за останні два місяці роботи, а у
позивача за останні два місяці, що
передують місяцю звільнення було: у
серпні 2013 року - 5 змін, а в вересні - 10
змін, що в свою чергу підтверджується
розмірами заробітної плати за
відповідний місяць.

Для визначення середньоденного
заробітку з розрахунку на один робочий
день (зміну), необхідно визначити
сумарну кількість змін, які фактично
позивачем відпрацьовані на КП
«Чистота-2», а саме: 10 + 5 = 15 діб. Оскільки,
для визначення середньоденного
заробітку бралися робочі зміни, тому
для розміру компенсації середнього
заробітку необхідно також враховувати
робочі зміни згідно його графіку, а
саме з розрахунку 10 змін на місяць, що
на день подачі позову становить: 101
зміну.

Згідно постанови КМУ від 26 вересня 2001 р.
№ 1266 «Про обчислення середньої
заробітної плати (доходу, грошового
забезпечення) для розрахунку виплат за
загальнообов'язковим державним
соціальним страхуванням»,
середньоденна заробітна плата (дохід,
грошове забезпечення) обчислюється
шляхом ділення нарахованої за
розрахунковий період заробітної плати,
з якої сплачувалися страхові внески на
кількість відпрацьованих робочих днів
у розрахунковому періоді.

Відповідно до довідки КП «Чистота-2»,
розмір заробітної плати позивача за
серпень складає 567,61 грн., а за вересень -
1139,75 грн., що разом складає 1707,36 грн.

Таким чином, розмір компенсації
середнього заробітку за час затримки
заробітної плати, що становить на день
подачі позову 10 місяців та 3 дні, разом
101 робочу зміну (з 01.10.2013 року по 04.08.2014
року) має становити за наведеним
розрахунком: 1707,36 грн.: 2 : 7,5 змін = 113,82
грн. х 101 зміну = 11495,82 грн.

На підставі вищевикладеного, суд
вважає, що вимоги позивача в частині
стягнення з відповідача на його
користь заборгованості по заробітній
платі в розмірі 5802,07 грн., середнього
заробітку за час затримки заробітної
плати в сумі 11495,82 грн. знайшли своє
підтвердження у судовому засіданні, а
тому підлягають задоволенню в повному
об'ємі.

На підставі ст.237-1 КЗпП України
позивач має право на стягнення з
відповідача моральної шкоди, оскільки
через несвоєчасне отримання
заробітної плати, він несе моральні
переживання. При визначені розміру
такої шкоди, суд враховує характер та
обсяг моральних страждань їх
тривалість, розмір заборгованості,
інші конкретні обставини справи, а тому
встановлює його в сумі 2000 грн.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд
стягує з відповідача в дохід держави
судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 10, 11, 60, 209, 212-215, 224-226 ЦПК України
суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Комунального
підприємства «Чистота-2»
Мелітопольської міської ради
Запорізької області про стягнення
заборгованості по заробітній платі,
середнього заробітку за час затримки
заробітної плати та моральної шкоди -
задовольнити частково.

Стягнути з Комунального підприємства
«Чистота-2» Мелітопольської міської
ради Запорізької області, код 32784058,
вулиця Жуковського, 4, м. Мелітополь,
Запорізька область, на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, ідентифікаційний код
НОМЕР_1, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1,
заборгованість по заробітній платі в
розмірі 5802(п'ять тисяч вісімсот дві)
гривні 07(сім) копійок, середній
заробіток за час затримки заробітної
плати в сумі 11495(одинадцять тисяч
чотириста дев'яносто п'ять) гривень
82(вісімдесят дві) копійки та моральну
шкоду в розмірі 2000(дві тисячі) гривень,
а всього 19297(дев'ятнадцять тисяч двісті
дев'яносто сім)гривень 89(вісімдесят
дев'ять)копійок.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Стягнути з Комунального
підприємства «Чистота-2»
Мелітопольської міської ради
Запорізької області, код 32784058, вулиця
Жуковського, 4, м. Мелітополь,
Запорізька область судовий збір у сумі
243 грн. 60 коп. на користь держави.

Заочне рішення може бути переглянуте
Мелітопольським міськрайонним судом
за письмовою заявою відповідача, яка
може бути подана протягом десяти днів з
дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржене в
загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене до
апеляційного суду Запорізької області
шляхом подання апеляційної скарги
через Мелітопольський міськрайонний
суд протягом десяти днів з дня його
проголошення, а для осіб, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні - протягом десяти
днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя
Л.Е.Пономаренко