АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Головуючий в суді 1 інстанції
Доповідач - Ящук Т.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ Апеляційного суду м. Києва в
складі:

головуючого судді Ящук
Т.І.

суддів
Немировської О.В., Чобіток А.О.

при секретарі
Телегіній Н.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2, яка
подана його представником ОСОБА_3, на
ухвалу Оболонського районного суду м.
Києва від 29 липня 2014 року по справі за
позовом ОСОБА_2 до Публічного
акціонерного товариства «Універсал
Банк», приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
про визнання недійсними кредитного
договору, іпотечного договору та
зобов'язання зняти заборону відчуження
з квартири,

встановила:

Ухвалою Оболонського районного суду м.
Києва від 29 липня 2014 року справу за
позовом ОСОБА_2 до ПАТ «Універсал Банк»,
приватного нотаріуса Київського
міського нотаріального округу ОСОБА_4
про визнання недійсними кредитного
договору, іпотечного договору та
зобов'язання зняти заборону відчуження
з квартири - передано за підсудністю до
Дніпровського районного суду м. Києва.

Не погоджуючись з ухвалою, представник
ОСОБА_2 - ОСОБА_3 подала апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати ухвалу
суду та направити справу для
продовження розгляду до Оболонського
районного суду м. Києва, посилаючись на
її незаконність, оскільки відповідач
ПАТ «Універсал Банк» знаходиться в
Оболонському районі м. Києва.

В судове засідання сторони не
з'явились, про день та час розгляду
справи повідомлені належним чином,
доказів поважності причин неявки суду
не подано, а тому колегія суддів вважає
можливим розглянути справу у їх
відсутності згідно з вимогами ч. 2 ст. 305
ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, в
квітні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
Оболонського районного суду м. Києва з
позовом до ПАТ «Універсал банк» на
підставі ч. 2 ст. 109 ЦПК України - за
місцезнаходженням юридичної особи.

В позовній заяві ОСОБА_2 просив визнати
недійсним Генеральний договір про
надання кредитних послуг № ВL,
укладений 16 квітня 2008 року між ВАТ
«Універсал Банк» та ОСОБА_2

Ухвалою Оболонського районного суду м.
Києва від 04 квітня 2014 року відкрито
провадження по справі.

В липні 2014 року позивач подав заяву про
зміну підстави позову та збільшення
позовних вимог, відповідно до якої
просив:

- визнати недійсним Генеральний
договір про надання кредитних послуг №
ВL, укладений 16 квітня 2008 року між ВАТ
«Універсал Банк» та ОСОБА_2;

- визнати недійсним іпотечний договір,
укладений 16.04.2008 року між ОСОБА_2 та ВАТ
«Універсал Банк»;

- зобов'язати приватного нотаріуса
Київського міського нотаріального
округу ОСОБА_4 зняти заборону
відчуження з квартири за адресою:
АДРЕСА_1.

Постановляючи 29 липня 2014 року ухвалу
про направлення справи за підсудністю,
суд першої інстанції посилався на те,
що даний спір підлягає розгляду за
правилами виключної підсудності,
оскільки, як вбачається з заяви про
зміну підстави позову, позивач просить
визнати недійсним договір іпотеки від
16.08.2008 року, укладений між ОСОБА_2 та ПАТ
«Універсал Банк», предметом якого є
квартира АДРЕСА_1, яка знаходиться на
території Дніпровського району м.
Києва, а тому справа підлягає передачі
на розгляд Дніпровському районному
суду м. Києва на підставі ч. 1 п. 2 ст. 116
ЦПК України.

Однак з даним висновком суду
першої інстанції колегія суддів не
погоджується, оскільки він не
ґрунтується на вимогах процесуального
закону.

Частиною 1 ст. 116 ЦПК України
встановлено перелік випадків, коли суд
передає справу на розгляд іншому суду:

1) якщо до початку розгляду
справи по суті задоволено клопотання
відповідача, зареєстроване місце
проживання або перебування якого
раніше не було відоме, про передачу
справи за місцем його проживання (
перебування);

2) після відкриття провадження у
справі і до початку судового розгляду
виявилося, що заяву було прийнято з
порушенням правил підсудності;

3) після задоволення відводів
(самовідводів) неможливо утворити
новий склад суду для розгляду справи;
4) ліквідовано суд, який розглядав
справу.

Таким чином, правила ст. 116 ЦПК України
мають вичерпний перелік підстав
передачі справи з одного суду до іншого
та містять заборону передавати до
іншого суду справу, яка розглядається
судом, за винятком випадків,
встановлених цим Кодексом.

Як роз'яснив Пленум Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ у п. 45 Постанови № 3 від 01.03.2013 року
«Про деякі питання юрисдикції
загальних судів та визначення
підсудності цивільних справ»,
відповідно до ч. 4 ст. 116 ЦПК
забороняється передавати до іншого
суду справу, яка розглядається судом,
незалежно від зміни обставин, що
впливають на визначення підсудності
справи, крім випадків, установлених ч.1
цієї статті. При цьому вирішення
питання про передачу справи на розгляд
іншому суду на підставі п. 1 ч. 1 ст. 116 ЦПК
залежить від обґрунтованості
клопотання відповідача.

Якщо після відкриття провадження у
справі та до початку судового розгляду
(розгляду справи по суті - ст. 173 ЦПК)
виявиться, що заяву було прийнято з
порушенням правил підсудності, суд
передає справу на розгляд належному
суду незалежно від волевиявлення
сторін (п. 2 ч. 1 ст. 116 ЦПК).

Враховуючи вищенаведене, колегія
суддів вважає, що суд першої інстанції,
направляючи справу за підсудністю на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 116 ЦПК України, не
звернув уваги на зазначені вимоги
закону та не врахував, що на момент
відкриття провадження були дотримані
правила підсудності встановлені ч. 2 ст.
109 ЦПК України, а подальша зміна
обставин (заява про збільшення
позовних вимог), що впливають на
визначення підсудності справи, не
передбачена правилами ч. 1 ст. 116 ЦПК
України.

За таких обставин колегія суддів
дійшла висновку, що ухвалу судді від
29.07.2014 року неможливо визнати законною
і обґрунтованою,тому ухвала підлягає
скасуванню, а матеріали справи -
направленню до Оболонського районного
суду м. Києва для продовження розгляду
справи.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 311-315, 317, 218 ЦПК
України, колегія суддів

ухвалила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Ухвалу Оболонського районного суду м.
Києва від 29 липня 2014 року - скасувати,
справу направити до Оболонського
районного суду м. Києва для продовження
розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та оскарженню не
підлягає.

Головуючий : Судді: