Справа № 2-2063/2011
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 серпня 2014 року Білоцерківський
міськрайонний суд Київської області у
складі:

головуючого судді - Бондаренко О.
В. ,

при секретарі - Слюсаренко С.
А.,

розглянувши в судовому засіданні залі
суду № 4 скаргу Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України», заінтересовані
особи: державний виконавець відділу
державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції в Київській області
Бобрікова О.В., ОСОБА_2, на дії
державного виконавця, -

В С Т А Н О В И В :

15.07.2014 року Публічне акціонерне
товариство «Державний ощадний банк
України» звернувся до суду з даною
скаргою мотивуючи тим, що 22.08.2008 між
Відкритим акціонерним товариством
«Державний ощадний банк України» в
особі філії - Печерське відділення № 3715
та ОСОБА_2 укладено договір про
іпотечний кредит № 2701. Відповідно до
умов Кредитного договору ОСОБА_2 було
надано кредит на споживчі цілі в сумі 500
000,00 грн. строком на 19 років із
розрахунку 20% річних. З метою
забезпечення зобов'язань за вказаним
кредитним договором 22.08.2008 року між
сторонами укладено договір іпотеки.
Предметом іпотеки за цим договором є
квартира АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_2 на
підставі договору купівлі-продажу
квартири, посвідченим 22.08.2008 року
приватним нотаріусом Білоцерківського
міського нотаріального округу
Київської області ОСОБА_3,
зареєстрованим в Державному реєстрі
правочинів 22.08.2008 року. 13.05.2011 в зв'язку з
невиконанням позичальницею своїх
зобов'язань згідно кредитного договору
№ 2701 від 22.08.2008 Білоцерківським
міськрайонним судом Київської області
розглянуто цивільну справу № 2-2063/2011 за
позовом АТ «Ощадбанк» до ОСОБА_2 та
08.09.2011 року видано виконавчий лист про
стягнення з останньої 662 363,51 грн. боргу
на користь стягувача. 04.04.2012 державним
виконавцем міського відділу державної
виконавчої служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції
Бобриковою О. В. відкрито виконавче
провадження з примусового виконання
вищезазначеного виконавчого документа
(№ виконавчого провадження згідно
ЄДРВП: 35249457). В ході примусового
виконання рішення суду постановою
міського відділу державної виконавчої
служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції від
04.04.2012 № 35249457 накладено арешт на все
майно боржника та оголошено заборону
на його відчуження (в тому числі, й на
іпотечне майно - квартиру АДРЕСА_1).
Станом на теперішній час між
Іпотекодавцем та іпотекодержателем
відповідно до п. 6.6. Іпотечного договору
від 22.08.2008 року досягнуто попередньої
домовленості щодо переходу предмета
іпотеки до третьої особи шляхом
укладання договору купівлі-продажу
Предмета іпотеки і погашення
заборгованості за кредитним договором.
Не перевіривши чи перебуває майно в
іпотеці та наклавши арешт на квартиру
АДРЕСА_1, державний виконавець міського
відділу державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції порушив право
Іпотекодержателя на продаж предмета
іпотеки, передбачене ст. 38 Закону
України «Про іпотеку».Про факт
накладення арешту на предмет іпотеки
Публічному акціонерному товариству
«Державний ощадний банк України» стало
відомо лише з витягу з Єдиного реєстру
заборон відчуження об'єктів нерухомого
майна, що надійшов на адресу банку
04.07.2014 року від боржниці - ОСОБА_2.
Заявник просить скасувати постанову
державного виконавця міського відділу
державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції про накладення
арешту на все майно боржника та
оголошення заборони на його відчуження
від 04.04.2012 № 35249457 в частині накладення
арешту на іпотечне майно,та звільнити
з-під арешту нерухоме майно, а саме:
квартиру АДРЕСА_1 та належить на праві
власності ОСОБА_2 і перебуває в іпотеці
в якості забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором.

Представник Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» до суду не
з'явився, про дату, час та місце
судового засідання повідомлений
належним чином, надав заяву про розгляд
скарги без його участі, вимоги
підтримує в повному обсязі.

Державний виконавець Бобрікова
О.В., представник відділу державної
виконавчої служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції в
Київській області та боржник ОСОБА_2 до
суду не з'явились, про дату, час та місце
судового засідання повідомлені
належним чином, причини неявки суд не
повідомили.

Суд, дослідивши матеріали справи,
прийшов до висновку, що скарга підлягає
до задоволення з наступних підстав.

22.08.2008 між Відкритим акціонерним
товариством «Державний ощадний банк
України» в особі філії - Печерське
відділення № 3715 та ОСОБА_2 укладено
договір про іпотечний кредит № 2701.
Відповідно до умов Кредитного договору
ОСОБА_2 було надано кредит на споживчі
цілі в сумі 500 000,00 грн. строком на 19
років із розрахунку 20% річних. З метою
забезпечення зобов'язань за вказаним
кредитним договором 22.08.2008 року між
сторонами укладено договір іпотеки.(
а.с.9-14). Предметом іпотеки за цим
договором є квартира АДРЕСА_1 та
належить ОСОБА_2 на підставі договору
купівлі-продажу квартири, посвідченим
22.08.2008 року приватним нотаріусом
Білоцерківського міського
нотаріального округу Київської
області ОСОБА_3, зареєстрованим в
Державному реєстрі правочинів 22.08.2008
року, що підтверджується матеріалами
справи ( а.с.9-14, 18-20).

Постановою Кабінету Міністрів України
від 06 квітня 2011 року № 502 внесено зміни
до Статуту відкритого акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України», відповідно до яких слово
«відкрите» у назві банку, замінено на
слово «публічне». У липні 2012 року філію
- Печерське відділення № НОМЕР_1
«Ощадбанк» реорганізовано у
територіально відокремлене
безбалансове відділення (ТВБВ)
№ 10026/0187 філії - Головного
управління по м. Києву та Київській
області Публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України». ( а.с.21-40).

13.05.2011 року, в зв'язку з невиконанням
позичальницею своїх зобов'язань згідно
кредитного договору № 2701 від 22.08.2008
року, Білоцерківським міськрайонним
судом Київської області розглянуто
цивільну справу № 2-2063/2011 за позовом АТ
«Ощадбанк» до ОСОБА_2 та 08.09.2011 року
видано виконавчий лист про стягнення з
останньої 662 363,51 грн. боргу на користь
стягувача.

04.04.2012 державним виконавцем міського
відділу державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції Бобриковою О. В.
відкрито виконавче провадження № 35249457
з примусового виконання
вищезазначеного виконавчого
документа. ( а.с.6)

В ході примусового виконання рішення
суду постановою міського відділу
державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції від 04.04.2012 року №
35249457 накладено арешт на все майно
боржника та оголошено заборону на його
відчуження в тому числі, й на іпотечне
майно - квартиру АДРЕСА_1.( а.с.7).

Відповідно до ст.54 Закону України «Про
виконавче провадження» звернення
стягнення на заставлене майно в
порядку примусового виконання
допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача - заставодержателя.
Примусове звернення стягнення на
предмет іпотеки здійснюється
державним виконавцем з урахуванням
положень Закону України «Про іпотеку»

При виконанні судових рішень про
стягнення грошових коштів державний
виконавець на підставі статті 52 Закону
України «Про виконавче провадження» у
першу чергу звертає стягнення на кошти
боржника в гривнях та іноземній валюті,
інші цінності, у тому числі кошти на
рахунках і вкладах боржника у банках та
інших фінансових установах, на рахунки
в цінних паперах у депозитаріях цінних
паперів, і лише за відсутності у
боржника коштів і цінностей - на
належне йому інше майно, за винятком
того, на яке згідно із законом не може
бути накладено стягнення.

Стягнення на нерухоме майно (будинок,
квартиру, інше приміщення та земельну
ділянку) звертається за відсутності у
боржника достатніх коштів чи рухомого
майна з додержанням вимог статті 63
Закону України «Про виконавче
провадження», крім звернення стягнення
на предмет іпотеки, яке здійснюється на
підставі рішення суду або виконавчого
напису нотаріуса (стаття 33 Закону
України від 5 червня 2003 року № 898-IV «Про
іпотеку»).

За положеннями ст. 1 Закону України «Про
іпотеку» іпотека - вид забезпечення
виконання зобов'язання нерухомим
майном, що залишається у володінні і
користуванні іпотекодавця, згідно з
яким іпотекодержатель має право в разі
невиконання боржником забезпеченого
іпотекою зобов'язання одержати
задоволення своїх вимог за рахунок
предмета іпотеки переважно перед
іншими кредиторами цього боржника у
порядку, встановленому цим Законом, та
відповідно частиною першою статті 33
Закону України «Про іпотеку», за якою у
разі невиконання або неналежного
виконання боржником основного
зобов'язання іпотекодержатель вправі
задовольнити свої вимоги за основним
зобов'язанням шляхом звернення
стягнення на предмет іпотеки.

Аналіз зазначених правових норм дає
підстави для висновку про те, що
іпотека як правовий інститут виконує
забезпечувальну функцію виконання
боржником основного зобов'язання,
тобто спрямований на те, щоб
гарантувати
кредитору-іпотекодержателю право на
задоволення його вимог за рахунок
певного, заздалегідь визначеного
сторонами майна за наявності в
боржника заборгованості перед
кредитором.

Іпотека має похідний характер від
основного зобов'язання і є дійсною до
припинення основного зобов'язання або
до закінчення строку дії іпотечного
договору (частина п'ята статті 3 Закону
України «Про іпотеку»).

За змістом частини шостої статті 3
Закону України «Про іпотеку» у разі
порушення боржником основного
зобов'язання відповідно до іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити забезпечені нею вимоги за
рахунок предмета іпотеки переважно
перед іншими особами, права чи вимоги
яких на передане в іпотеку нерухоме
майно не зареєстровані у встановленому
законом порядку або зареєстровані
після державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до ч.7 ст. 3 Закону України
«Про іпотеку» пріоритет права
іпотекодержателя на задоволення
забезпечених іпотекою вимог за рахунок
предмета іпотеки відносно
зареєстрованих у встановленому
законом порядку прав чи вимог інших
осіб на передане в іпотеку нерухоме
майно виникає з моменту державної
реєстрації іпотеки. Зареєстровані
права та вимоги на нерухоме майно
підлягають задоволенню згідно з їх
пріоритетом - у черговості їх державної
реєстрації.

Отже, звернення стягнення на предмет
іпотеки в порядку примусового
виконання допускається за виконавчими
документами для задоволення вимог
стягувача-іпотекодержателя, який має
переважне право перед іншими особами
на задоволення забезпечених іпотекою
вимог за рахунок предмета іпотеки.

Згідно ст. 7 Закону України «Про
іпотеку», п. 2 ст. 589 Цивільного кодексу
України за рахунок предмета іпотеки
іпотекодержатель має право
задовольнити свою вимогу за основним
зобов'язанням у повному обсязі або в
частині, встановленій іпотечним
договором, що визначена на час
виконання цієї вимоги, включаючи
сплату процентів, неустойки, основної
суми боргу та будь-якого збільшення
цієї суми, яке було прямо передбачене
умовами договору, що обумовлює основне
зобов'язання.

Умовами пункту 6.2. договору іпотеки
від 22.08.2008 року передбачено, що
звернення стягнення на предмет іпотеки
здійснюється на розсуд
іпотекодержателя: або за рішенням суду,
або за виконавчим написом нотаріуса,
або заставодержателем самостійно на
умовах цього договору, в тому числі у
відповідності до Застереження про
задоволення вимог Іпотекодержателя, що
міститься в п. 6.6. цього Договору, згідно
якого між Іпотекодавцем та
іпотекодержателем досягнуто
попередньої домовленості щодо
переходу предмета іпотеки до третьої
особи шляхом укладання договору
купівлі-продажу Предмета іпотеки і
погашення заборгованості за кредитним
договором.

Отже, суд приходить до висновку, що
звернення стягнення на предмет іпотеки
в порядку примусового виконання
проведено державним виконавцем за
виконавчими документами для
задоволення вимог стягувача -
іпотекодержателя з порушенням ч.8 ст. 54
Закону України «Про виконавче
провадження» і ч.6 ст. 3 Закону України
«Про іпотеку», пріоритету права
іпотекодержателя на задоволення
забезпечених іпотекою вимог за рахунок
предмета іпотеки.

Відповідно до ст. 387 ЦПК України, за
результатами розгляду скарги суд
постановляє ухвалу. У разі
встановлення обґрунтованості скарги
суд визнає оскаржувальні рішення, дії
чи бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи. Якщо оскаржувальні
рішення, дії чи бездіяльність були
прийняті або вчинені відповідно до
закону, в межах повноважень державного
виконавця або іншої посадової особи
державної виконавчої служби і права чи
свободи заявника не було порушено, суд
постановляє ухвалу про відмову в
задоволенні скарги.

Даючи оцінку встановленим обставинам
та доданим доказам, суд приходить
висновку, що скарга Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» обґрунтована та
підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 387 ЦПК України, Законом
України «Про виконавче провадження»,
Інструкцією з організації примусового
виконання рішень № 512/5 від 02.04.2012 року,
Законом України «Про іпотеку», суд -

У Х В А Л И В :

Скаргу Публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України», на дії державного виконавця
задовольнити .

Визнати дії державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Білоцерківського міськрайонного
управління юстиції в Київській області
Бобрікової О.В неправомірними в
частині накладення арешту на іпотечне
майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 та
належить на праві власності ОСОБА_2 і
перебуває в іпотеці в якості
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором.

Скасувати постанову державного
виконавця міського відділу державної
виконавчої служби Білоцерківського
міськрайонного управління юстиції про
накладення арешту на все майно
боржника та оголошення заборони на
його відчуження від 04.04.2012 № 35249457 в
частині накладення арешту на іпотечне
майно,та звільнити з-під арешту
нерухоме майно, а саме: квартиру
АДРЕСА_1 та належить на праві власності
ОСОБА_2 і перебуває в іпотеці в якості
забезпечення виконання зобов'язань за
кредитним договором № 2701 від 22.08.2008
року укладеного між Публічним
акціонерним товариством «Державний
ощадний банк України» та ОСОБА_2.

Ухвала суду може бути оскаржене до
Апеляційного суду Київської області
через Білоцерківський міськрайонний
суд шляхом подання апеляційної скарги
протягом п'яти днів з дня отримання
копії ухвали.

Суддя О. В. Бондаренко