Справа № 509/3537/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

15 вересня 2014 року Овідіопольський
районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Козирського
Є.С.

при секретарі Мочернюк В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні, в залі суду, в смт.
Овідіополь цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором
безвідсоткової позики,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною
заявою в якій просив стягнути з ОСОБА_2
на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 за
договором безвідсоткової позики від
23.08.2013 року, : 24500,00 грн. сума боргу 1029,32
грн. індекс інфляції 373,52 грн. - 3% річних,
а також витрати по сплаті судового
збору у розмірі 259,03 грн.

Позивач в судове засідання не з'явився,
надав суду заяву, якою позов підтримав
повністю, просив суд справу розглядати
без його участі, не заперечував проти
винесення заочного рішення.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про час та місце розгляду
справи повідомлявся належним чином.

Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст.224 ЦПК
України.

Суд, ознайомившись та дослідивши
матеріали справи та надані докази,
вважає позов підлягаючим задоволенню
на підставі встановлених фактичних
обставин по справі.

По справі встановлені наступні
фактичні обставини.

23.08.2013 року між ОСОБА_1, та ОСОБА_2 був
укладений безвідсотковий договір
позики, який був засвідчений приватним
нотаріусом Київського міського
нотаріального округу та
зареєстрований в реєстрі за № 633.

Предметом даного договору була
безвідсоткова грошова позика в розмірі
24500 грн., а Відповідач, в свою чергу,
зобов'язувався повернути дані кошти
позивачу 12.09.2013 року.

Після спливу вказаної дати ОСОБА_2
кошти позивачу не повернув.

Відповідно до статті 1047 ЦК України
договір позики укладається у письмовій
формі, якщо його сума не менш як у
десять разів перевищує встановлений
законом розмір неоподатковуваного
мінімуму доходів громадян, а у
випадках, коли позикодавцем є юридична
особа, - незалежно від суми. Відповідно
ч. 2 ст. 1047 на підтвердження укладення
договору позики та його умов може бути
представлена розписка позичальника
або інший документ, який посвідчує
передання йому позикодавцем
визначеної грошової суми або
визначеної кількості речей. Статтею 1049
ЦК України встановлено, що позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі або речі, визначені родовими
ознаками, у такій самій кількості,
такого самого роду та такої самої
якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник
зобов'язаний повернути позикодавцеві
позику (грошові кошти у такій самій
сумі) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що
якщо у зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 526 ЦК України передбачено, що
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог Цивільного Кодексу України,
інших актів цивільного законодавства,
а за відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Статтею 527 ЦК України зазначено, що
боржник зобов'язаний виконати свій
обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.

Стаття 612 ЦК України зазначено, що
боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом.

Згідно з п. 7 п. п. 7.1. договору позики «За
порушення умов договору винна Сторона
відшкодовує завдані збитки, у тому
числі втрачену вигоду, у порядку
передбаченому цивільним
законодавством України. Відповідно п.
п. 7.2. Позичальник за несвоєчасне
повернення позики сплачує Позикодавцю
неустойку у розмірі подвійної
облікової ставки НБУ від несплаченої
суми за кожен день прострочення».

Позивачем надано розрахунок індексу
інфляції та 3% річних.

На підставі викладенного суд вважає, що
позов підлягає задоволенню, оскільки
факт отримання відповідачем позики
підтверджуєтья договором позики від
23.08.2013 р.

Через такі дії відповідача позивач був
вимушений звернутись до суду з дійсним
позовом, у зв'язку з чим поніс судові
витрати у вигляді сплати судового
збору у розмірі 259,03 грн., про що
свідчать відповідні квитанції у
матеріалах справи.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 3, 118, 119, 151, 152, 208, 214, 215, 223, 224 ЦПК
України, ст. 23, 526, 527, 530, 612, ЦК України

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за договором
безвідсоткової позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 за договором
безвідсоткової позики від 23.08.2013 року,:
24500,00 грн. - сума боргу; 1029,32 грн. - індекс
інфляції; 373,52 грн. - 3% річних,

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 витрати по сплаті судового
збору в розмірі 259,03 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

У разі залишення заяви про перегляд
заочного рішення без задоволення
заочне рішення може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
шляхом подання до Овідіопольського
районного суду Одеської області
апеляційної скарги протягом десяти
днів з дня оголошення ухвали про
залишення заяви без задоволення.

Суддя:

Є.С.Козирський