Справа № 212/8486/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2014 року
м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд р. Кривого Рогу
в складі:

головуючого судді ШУМ Л.І.

при секретарі Борух Ю.К.

представника позивача ОСОБА_2

представника відповідача Копайгора
І.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні позов ОСОБА_4 до Публічного
акціонерного товариства Центральний
гірничо- збагачувальний комбінат»

про відшкодування моральної шкоди,
завданої смертю працівника на
виробництві

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2014 року позивач ОСОБА_4,
звернулась до суду з позовом про
відшкодування моральної шкоди,
посилаючись на те, що вона є матір'ю
померлого ОСОБА_5, що підтверджується
свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1
від 19.08.1979 року. Її син, ОСОБА_5, був
зареєстрований та проживав разом з нею
, що підтверджується довідкою виданою
виконкомом Орджонікідзенської
сільської ради № 377 від 17.04.2014 року. На
день смерті свого сина вона
знаходилась на утриманні сина, так як
являється пенсіонеркою, що
підтверджується пенсійним
посвідченням серія НОМЕР_2. Її син,
ОСОБА_5, у період з 12.09.2004 року по
ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував у трудових
відносинах з відповідачем, працюючи
гірником очисного забою 5-го розряду на
добувній дільниці № 2 шахти ім.
Оржонікідзе Публічного акціонерного
товариства «Центральний
гірничо-збагачувальний комбінат», що
підтверджується копією трудової
книжки, записи № №8-11. ІНФОРМАЦІЯ_1 під
час виконання трудових обов'язків її
син, ОСОБА_5, загинув від нещасного
випадку, пов'язаного з виробництвом,
внаслідок обвалення та обрушення
породи, про що було складено Акт № 2 про
нещасний випадок, пов'язаний з
виробництвом від 14.05.2012 року (форми Н-1)
та Акт проведення спеціального
розслідування нещасного випадку від
14.05.2012 року (форми Н-5). Зважаючи на
втрату сина, смерть якого настала у
зв'язку з грубим порушенням
роботодавцем вимог щодо безпеки праці,
глибину та тривалість її моральних
страждань, суттєвих незворотних
негативних змін, які відбулись у моєму
особистому житті та здоров'ї,
погіршення психічного та фізичного
здоров'я розмір моїх моральних
страждань я оцінюю в 800 000 (вісімсот
тисяч) грн.00 коп., що враховує у себе
моральні страждання, які їй довелося і
доводиться перенести зокрема:
порушення звичайного способу життя,
пов'язаного зі смертю сина у віці 32
років.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_4 і
представник позивача ОСОБА_2 позовні
вимоги підтримали в повному обсязі.

Представник відповідача Копайгора І.В.
позовні вимоги не визнав, пояснив, що
підприємство як роботодавець законні
права працівника ОСОБА_5 не порушувало,
нещасний випадок стався з власної вини
робітника, підстав вважати, що
відповідач спричинив позивачу
моральну шкоду немає.

Заслухав сторони, дослідив матеріали
справи, суд вважає, що позовні вимоги
підлягають задоволенню частково з
таких підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
позивач є матір'ю померлого ОСОБА_5, що
підтверджується свідоцтвом про
народження серія НОМЕР_1 від 19.08.1979 року.
Її син, ОСОБА_5, був зареєстрований та
проживав разом з нею, що
підтверджується довідкою виданою
виконкомом Орджонікідзенської
сільської ради № 377 від 17.04.2014 року. На
день смерті свого сина позивач
знаходилась на його утриманні, так як
являється пенсіонеркою, що
підтверджується пенсійним
посвідченням серія НОМЕР_2.

ОСОБА_5, у період з 12.09.2004 року по
ІНФОРМАЦІЯ_1 перебував у трудових
відносинах з відповідачем, працюючи
гірником очисного забою 5-го розряду на
добувній дільниці № 2 шахти ім.
Оржонікідзе Публічного акціонерного
товариства «Центральний
гірничо-збагачувальний комбінат», що
підтверджується копією трудової
книжки, записи № №8-11.

ІНФОРМАЦІЯ_1 при виконанні трудових
обов'язків ОСОБА_5, загинув під час
нещасного випадку, пов'язаного з
виробництвом, який стався внаслідок
обвалення та обрушення породи, про що
було складено Акт № 2 про нещасний
випадок, пов'язаний з виробництвом від
14.05.2012 року (форми Н-1) та Акт проведення
спеціального розслідування нещасного
випадку від 14.05.2012 року (форми Н-5).

Смерть ОСОБА_5, підтверджується
свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 від
20.04.2012 року.

Згідно розділу 6 Акту проведення
спеціального розслідування нещасного
випадку від 14.05.2012 року та п.10 Акту № 2
про нещасний випадок, пов'язаний з
виробництвом від 14.05.2012 року, нещасний
випадок з ОСОБА_5 стався внаслідок
невиконання посадовими особами
відповідача посадових інструкцій, а
отже вимог законодавства в частині
створення на робочих місцях безпечних
умов праці, здійснення належного
контролю за підлеглими при виконанні
ними правил безпеки вибухових робіт.

Відповідно до вимог частин 1, 3 ст. 13
Закону України «Про охорону праці»,
роботодавець зобов'язаний створити на
робочому місці в кожному структурному
підрозділі умови праці відповідно до
нормативно-правових актів, а також
забезпечити додержання вимог
законодавства щодо прав працівників у
галузі охорони праці. Роботодавець
несе безпосередню відповідальність за
порушення зазначених вимог.

За правилами ст. 153 КЗпП України на всіх
підприємствах, в установах,
організаціях створюються безпечні і
нешкідливі умови праці. Забезпечення
безпечних і нешкідливих умов праці
покладається на власника або
уповноважений ним орган. Умови праці на
робочому місці, безпека технологічних
процесів, машин, механізмів,
устаткування та інших засобів
виробництва, стан засобів колективного
та індивідуального захисту, що
використовуються працівником, а також
санітарно-побутові умови повинні
відповідати вимогам нормативних актів
про охорону праці.

Відповідно до ст. 3 Конституції України
встановлено, що людина, її життя і
здоров'я, честь і гідність,
недоторканість і безпека визнаються в
України найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до ст. 16 ЦК України
відшкодування моральної шкоди є
способом захисту цивільних прав та
інтересів судом.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що
особа має право на відшкодування
моральної шкоди, завданої внаслідок
порушення її прав. Моральна шкода
відшкодовується грішми, іншим майном
або в інший спосіб.

Моральна шкода відшкодовується
одноразово, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає: 1) у
фізичному болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, членів її сім'ї чи близьких
родичів; 3) у душевних стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у
приниженні честі та гідності фізичної
особи, а також ділової репутації
фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.

Частина 1 ст. 1167 ЦК України встановлює
загальне правило, відповідно до якого
відповідальність за заподіяння
моральної шкоди настає за наявності
загальної підстави - наявності
моральної (немайнової) шкоди, а також за
наявності всіх основних умов
відповідальності, а саме:
неправомірної поведінки, причинного
зв'язку та вини заподіювача.

Згідно ч.2 ст. 1168 ЦК України, моральна
шкода, завдана смертю фізичної особи
відшкодовується її чоловікові
(дружині),батькам ( усиновлювачам),
дітям (усиновленим), а також особам які
проживали з нею однією сім'єю.

Відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.268 ЦК
України на вимоги про відшкодування
шкоди, завданої каліцтвом, іншим
ушкодженням здоров'я, позовна давність
на поширюється.

Смертю ОСОБА_5 позивачу завдано
моральної шкоди, яка полягає у тому, що
вона втратила рідного сина в віці 32
роки, який був для неї опорою та
моральною підтримкою у її похилому
віці, піклувався про неї.

Загибель сина призвела до того, що
позивач постійно перебуває у
напруженому психічному стані, втратила
сенс свого життя. У зв'язку з нервовим
стресом, який триває до теперішнього
часу, вона втратила зв'язки з друзями та
знайомими.

Все вищевикладене спричиняє їй
душевні страждання та переживання.

Отже, моральна шкода, завдана смертю
працівника особам, які мають на це
право, відшкодовується роботодавцем, в
даному випадку позивач, як мати,
загиблого сина - ОСОБА_5 внаслідок
нещасного випадку на виробництві, має
право на відшкодування заподіяної їй
моральної шкоди.

Виходячи з наведеного обов'язок щодо
відшкодування моральної шкоди,
завданої позивачу смертю сина на
виробництві, має бути покладено саме на
ПАТ «Центральний
гірничо-збагачувальний комбінат», як
на роботодавця вину якого встановлено
матеріалами розслідування нещасного
випадку на виробництві.

Визначаючи розмір моральної шкоди, суд
вважає, що слід врахувати роз'яснення
п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31.03.1995р., з подальшими
змінами, " Про судову практику в справах
про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди", відповідно до
якого, розмір відшкодування моральної(
немайнової) шкоди суд визначає в межах
заявлених вимог залежно від характеру
та обсягу заподіяних позивачеві
моральних і фізичних страждань, з
урахуванням в кожному конкретному
випадку ступеня вини відповідача та
інших обставин. Зокрема, враховується
характер і тривалість страждань, стан
здоров'я потерпілого, тяжкість,
істотність вимушених змін у його
життєвих і виробничих стосунках,
конкретних обставин по справі,
характер моральних страждань і
наслідків, що наступили.

Отже, враховуючи те, що загибель сина є
для позивача втратою, що не підлягає
оцінки, виходячи із засад розумності,
виваженості та справедливості, суд
вважає, що слід позовні вимоги позивача
задовольнити частково та стягнути з
відповідача на користь позивача у
відшкодування моральної шкоди 80 000гр.

На підставі ст. ст. 153, ст.10, 11, 60, 88, 209 ч.3,
212, 213-214, 218 ЦПК України, 1167,1168 ЦК
Українисуд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до Публічного
акціонерного товариства Центральний
гірничо- збагачувальний комбінат» про
відшкодування моральної шкоди,
завданої смертю працівника на
виробництві задовільнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства Центральний
гірничо-збагачувальний комбінат» на
користь ОСОБА_4 в відшкодування
моральної шкоди 80 000 (вісімдесят
тисяч)грн. без урахування утримання
податку з доходів фізичних осіб.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства Центральний
гірничо-збагачувальний комбінат»
держави судовий збір в сумі 243,60 грн.

Сторони мають право оскаржити рішення
подавши на протязі 10 днів з дня
проголошення рішення апеляційну
скаргу.

Суддя: Л. І. Шум