СУД МІСТА КИЄВА
Справа №22ц/796/9830/14
Головуючий у 1 інстанції -Вернидубов
Доповідач - Панченко М.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2014року
м.Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
м.Києва у складі:

головуючого -
Панченка М.М.

суддів -
Кирилюк Г.М.,Качана В.Я.

при секретарі -
Мікітчак А.Л.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м.Києві справу
за апеляційною скаргою Товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» на рішення
Дніпровського районного суду м.Києва
від 16 червня 2014 року у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2013 року позивач
Товариство з обмеженою
відповідальністю «ОТП Факторинг
Україна» (далі - ТОВ «ОТП Факторинг
Україна») звернувся з позовом до
відповідача ОСОБА_2 і просив винести
рішення, яким стягнути заборгованість
за кредитним договором №008/1051/07/1 від
25.05.2007 року про кредитування поточного
рахунку (овердрафт) у сумі 9.971,53 грн.
/а.с.2-5/.

Рішенням Дніпровського
районного суду м.Києва від 16 червня 2014
року у позові відмовлено за пропуском
строку позовної давності /а.с.134-136/.

В поданій апеляційній скарзі ТОВ
«ОТП Факторинг Україна», пославшись на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення Дніпровського
районного суду м.Києва від 16 червня 2014
року і ухвалити нове рішення, яким
задовольнити позов у повному обсязі
/а.с. 139-142/.

Послався на те, що 13.10.2011 року
позичальником здійснена оплата по
кредитному договору №RМL-008/224/2007 у сумі
717.633 грн., що свідчить про переривання
строку позовної давності, оскільки
кредитний договір №008/1051/07/1 від 25.05.2007
року про кредитування поточного
рахунку (овердрафт) є невід»ємною
частиною кредитного договору
№RМL-008/224/2007 від 25.05.2007 року.

Заслухавши доповідь по справі,
вивчивши матеріали справи та
обговоривши апеляційну скаргу в межах
заявлених доводів, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу належить
відхилити, а рішення залишити без змін
з таких підстав.

Встановлено, що 25.05.2007 року між ЗАТ «ОТП
Банк», правонаступником якого є ТОВ
«ОТП Факторинг Україна», та ОСОБА_2
укладена кредитна угода №RМL-008/224/2007,
згідно якої банк надав позичальнику
ОСОБА_2 кредит на суму 131.929 дол.США на
термін до 25.05.2032 року під плаваючу
відсоткову ставку, згідно п.1.4. частини 2
цього договору /а.с.8-11/.

Встановлено також, що, відповідно до п.2
ч.1 та п.1.5.ч.2 кредитної угоди №RМL-008/224/2007
від 25.05.2007 року сторонами передбачене
відкриття, в межах кредитної угоди,
поточного рахунку НОМЕР_1, з якого
позичальник має здійснювати погашення
поточних платежів по кредитній угоді.

Крім вище зазначеної кредитної угоди,
сторонами укладена інша кредитна угода
№008/1051/07/1 від 25.05.2007 року, предметом якої
є кредитування банком, в межах
кредитного ліміту 7.500 грн., указаного
поточного рахунку з метою своєчасного
погашення позичальником страхових
платежів та платежів по сплаті тіла
кредиту і відсотків по кредитному
договору №RМL-008/224/2007 від 25.07.2007 року /а.с.
6-7/.

Відповідно до умов цієї кредитної
угоди №008/1051/07/1 від 25.05.2007 року, слідує,
що ця угода є самостійним договірним
правовідношенням сторін, і, не є
складовою частиною кредитного
договору №RМL-008/224/2007 від 25.07.2007 року.

Так, згідно кредитної угоди №008/1051/07/1
від 25.05.2007 року (овердрафт) сторонами
передбачені всі істотні умови, які є
властивими для будь-якого самостійного
кредитного договору.

Відповідно до п.1.1. договору визначений
його предмет, яким є надання банком
позичальнику овердрафту шляхом
кредитування поточного рахунку НОМЕР_1
в розмірі ліміту овердрафту, що
становить 7.500 грн., а позичальник
приймає кредит, зобов»язується
належним чином його використовувати та
повернути банку за відповідні
відсотки.

Оскільки указаний кредит (овердрафт)
видається з метою усунення можливих
фінансових проблем з погашення
позичальником своїх зобов»язань по
іншому кредитному договору між цими ж
сторонами, умовами договору
передбачено, що видача кредиту в межах
зазначеного ліміту буде здійснюватись
окремими траншами.

За користування кредитними коштами
сторонами передбачена плата у розмірі
26% річних, а за простроченим кредитом
позичальник зобов»язаний сплачувати
відсотки у підвищеному розмірі 36%
річних.

Згідно п.6.1. кредитної угоди, будь-який
кредит, виданий в рамках овердрафту має
бути погашений не пізніше останнього
робочого дня місяця наступного за
місяцем надання такого кредиту, а
припинення надання коштів по
овердрафту, згідно п.6.2. припиняється в
останній день строку дії кредитного
договору №RМL-008/224/2007 від 25.07.2007 року, що
є логічним, оскільки кредитний договір
(овердрафт) №008/1051/07/1 від 25.05.2007 року
укладений з метою забезпечення
обслуговування кредитного договору
№RМL-008/224/2007 від 25.07.2007 року.

Таким чином, між ПАТ»ОТП Банк»,
правонаступником яку кого є ТОВ «ОТП
Факторинг Україна» та ОСОБА_2 виникли
відносини договору кредиту, які,
відповідно до ст.1054 ЦК України,
полягають у тому, що банк
(кредитодавець) зобов"язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов"язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Відповідно до ст.627 ЦК України
відповідно до ст.6 цього Кодексу
сторони є вільними в укладенні
договору, виборі контрагента та
визначенні умов договору з урахуванням
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, звичаїв,
ділового обороту, вимог розумності та
справедливості.

Судом встановлено, що 27.01.2012 року
між ПАТ»ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг
Україна» на підставі п.1 ч.1 ст.512 ЦК
України, укладено договір про
відступлення прав вимог за кредитами,
відповідно до якого в порядку, обсязі
та на умовах визначених цим договором
ПАТ»ОТП Банк» передає (відступає) ТОВ
«ОТП Факторинг Україна» права вимоги
за кредитними договорами, внаслідок
чого ТОВ «ОТП Факторинг
Україна»замінив ПАТ»ОТП Банк», як
кредитора, у вище зазначених кредитних
правовідносинах, про що позичальник
був належним чином повідомлений
рекомендованою поштою.

Відповідно до ст.514 ЦК України до
нового кредитора переходять права
первісного кредитора у зобов»язанні в
обсязі і на умовах, що існували на
момент переходу цих прав, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Встановлено, що 3.06.2008року банком
наданий позичальнику транш кредиту
овердрафту у розмірі 4.504,59 грн. шляхом
перерахування цих коштів на поточний
рахунок позивача, який жодного разу
позичальником (у порядку п.6.1. договору)
не погашався і по якому були сплачені
лише один раз відсотки 2.02.2008 року у сумі
500 грн.

При цьому, з наданого позивачем
розрахунку, з яким погоджується
відповідач, слідує, що заборгованість
по відсоткам станом на 7.10.2013 року
становить 5.377,1 грн.

Відповідно до п.6.1. договору про
кредитування поточного рахунку
(овердрафт) будь-який кредит, виданий в
рамках овердрафту, має бути погашений
не пізніше останнього робочого дня
місяця наступного за місяцем надання
такого кредиту /а.с.6 звор./.

Оскільки позичальник не
виконував належним чином свої
зобов»язання з виконання кредитного
договору №008/1051/07/1 від 25.05.2007 року, за
ним, станом на 7.10.2013 року утворилась
заборгованість, яка складається з
залишку заборгованості по тілу
кредиту у сумі 4.594,43 грн. та
заборгованість за простроченими
відсотками у розмірі 5.377,1 грн., що в сумі
складає 9.971,53 грн. /а.с.12/.

Відповідно до ст.610 ЦК України
порушенням зобов»язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов»язання
(неналежне виконання)

Відповідач не заперечує щодо
правильності розрахунку указаної суми,
однак заперечує обгрунтованість
пред»явленої до нього вимоги про
стягнення цієї суми у зв»язку з
пропуском банком строку позовної
давності.

Маючи намір достроково стягнути
заборгованість по кредиту, 21.06.2013 року
банк, керуючись п.8.1. кредитної угоди,
надіслав відповідачу досудову вимогу,
в якій вимагав погасити борг та залишок
кредиту протягом тридцяти днів з дня
отримання цього повідомлення /а.с.13/.

Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилась, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 цього Кодексу.

Відповідно до указаної норми та
п.8.1.кредитної угоди. Позивач звернувся
з цим позовом до суду.

Дійшовши висновку про відмову у позові
у зв»язку зі збігом строків позовної
давності, колегія суддів вважає, що суд
першої інстанції обґрунтовано виходив
з того, що перебіг строку позовної
давності, у відповідності з
положеннями п.6.1. кредитного договору
(овердрафту), з урахуванням надіслання
відповідачу досудової вимоги 21.06.2013
року та необхідності виконання цієї
вимоги до кінця липня 2007 року,
розпочався 1.08.2008 року.

Отже, звернувшись до суду з позовом
27.12.2013 року, тобто, з перевищенням
трирічного строку позовної давності,
передбаченого ст. 257 ЦК України, суд
першої інстанції дійшов
обґрунтованого висновку про відмову у
позові.

Відповідно до ч.4 ст.267 ЦК України сплив
позовної давності про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови у позові.

Встановлено, що в ході розгляду справи
у судів першої інстанції відповідач
звертався до суду з письмовою заявою
про застосування позовної давності до
спірних правовідносин /а.с.43-44/.

Відповідно до ст.256 ЦК України позовна
давність - це строк, у межах якого особа
може звернутися до суду з вимогою про
захист свого цивільного права або
інтересу.

Таким чином, дійшовши висновку, що
право позивач було порушене в
результаті неналежного виконання
відповідачем своїх зобов»язань з
погашення кредиту, між тим, позивачем
пропущено трирічний строк позовної
давності для звернення до суду з
позовом про захист свого порушеного
права, а тому судом першої інстанції в
позові відмовлено обгртунтовано.

Доводи скаржника в тій частині,
що строк позовної давності був
перерваний, оскільки 13.10.2011 року
позичальником здійснена часткове
погашення боргу за кредитним
договором №RМL-008/224/2007 у сумі 717.633 грн.,
колегія суддів не бере до уваги з тих
підстав, що кредитний договір №008/1051/07/1
від 25.05.2007 року про кредитування
поточного рахунку (овердрафт) є
самостійним кредитним договором і
ніяким чином не є частиною кредитного
договору №RМL-008/224/2007 від 25.05.2007 року, що
слідує із аналізу умов зазначених
договорів /а.с.6-7, 8-11/.

У зв»язку з цим рішення суду першої
інстанції належить залишити без змін,
як ухвалене на повно з»ясованих
обставинах з дотриманням вимог
матеріального та процесуального права,
а доводи, викладені в апеляційній
скарзі не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст.307,308 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю «ОТП
Факторинг Україна» відхилити, а
рішення Дніпровського районного суду
м.Києва від 16 червня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає чинності негайно, але
може бути оскаржена в касаційному
порядку протягом двадцяти днів з
моменту проголошення шляхом подання
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ.

Головуючий

Судді