Справа №482/123/14-ц 16.09.2014
Провадження № 22-ц/784/1944/14
інстанції: Гажа О.П.
Суддя-доповідач
апеляційного суду: Базовкіна Т.М.
У Х В А Л А

Іменем України

16 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Миколаївської
області у складі:

головуючого:
Базовкіної Т.М..,

суддів:
Лівінського І.В.,

Яворської Ж.М.,

при секретарі судового засідання:
Яценко Л.В.

за участі представника позивача Пугача
В.Г., відповідача ОСОБА_4, його
представника - ОСОБА_5, представників
третіх осіб - Щербакова О.В., Ревенка
О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Миколаєві клопотання
представника публічного акціонерного
товариства «Укртелеком» по цивільній
справі за позовом публічного
акціонерного товариства «Укртелеком»
до ОСОБА_4, треті особи, які не заявляють
самостійних вимог щодо предмету спору -
Адміністрація Державної служби
спеціального зв'язку та захисту
інформації України та Фонд державного
майна України, про відшкодування шкоди,

в с т а н о в и л а :

20 січня 2014 р. публічне акціонерне
товариство «Укртелеком» (далі - ПАТ
«Укртелеком») звернулося з позовом до
ОСОБА_4 про відшкодування шкоди.

В обґрунтування своїх вимог,
позивач вказував, що ОСОБА_4 з 01 жовтня
2004 р. обіймав посаду начальника Центру
технічної експлуатації № 7 (далі - ЦТЕ №
7)філії з управління спецоб'єктами
електрозв'язку відкритого
акціонерного товариства «Укртелеком»,
правонаступником якого є ПАТ
«Укртелеком».

На балансі ЦТЕ №7 знаходиться
будівля Н-214 з інвентаризаційним
номером М60046, до складу якої входять дві
холодильні машини ХМ-ФУ 40 І/ІІ.

21 жовтня 2010 р. відповідач,
зловживаючи своїм службовим
становищем, діючи всупереч інтересів
служби та в інтересах невстановлених
осіб, навмисно надав усну вказівку
працівникам ЦТЕ №7 провести
розукомплектування вказаних
холодильних машин шляхом вирізання з
них теплообмінних мідних трубок.

Постановою Новоодеського
районного суду Миколаївської області
від 25 квітня 2013 р. закрито кримінальну
справу за звинуваченням ОСОБА_4 за ч. 2
ст. 191 КК України у зв'язку із
застосуванням акту амністії. Внаслідок
закриття провадження у кримінальній
справі поданий цивільний позов було
залишено без розгляду.

Посилаючись на вказані обставини
справи, позивач просив суд стягнути з
відповідача 429726 грн. матеріальної
шкоди, завданої пошкодженням майна.

Судом до участі у справі в якості
третіх осіб на стороні позивача, які не
заявляють самостійних вимог щодо
предмету спору, залучено Адміністрацію
Державної служби спеціального зв'язку
та захисту інформації України та Фонд
державного майна України.

Рішенням Новоодесього районного
суду Миколаївської області від 19
травня 2014 р. в позові відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням,
представник ПАТ «Укртелеком» подав
апеляційну скаргу, в якій просить
рішення суду скасувати, ухвалити нове
по суті позовних вимог.

В суді апеляційної інстанції
представником позивача заявлено
клопотання про призначення судової
товарознавчої експертизи для
визначення розміру шкоди, спричиненої
діями відповідача.

В силу ч. 1 ст. 130 КЗпП України
працівники несуть матеріальну
відповідальність за шкоду, заподіяну
підприємству, установі, організації
внаслідок порушення покладених на них
трудових обов'язків.

У випадках, коли шкоди завдано
діями працівника, які мають ознаки
злочину, працівник несе матеріальну
відповідальність у повному розмірі
шкоди, заподіяної з його вини
підприємству, установі, організації ( п.
3 ст. 134 КзпП України).

Розмір заподіяної підприємству,
установі, організації шкоди
визначається за фактичними втратами,
на підставі даних бухгалтерського
обліку, виходячи з балансової вартості
(собівартості) матеріальних цінностей
за вирахуванням зносу згідно з
установленими нормами.

У разі розкрадання, недостачі,
умисного знищення або умисного
зіпсуття матеріальних цінностей
розмір шкоди визначається за цінами, що
діють у даній місцевості на день
відшкодування шкоди (ст. 135-3 КЗпП
України).

Як роз'яснено в пункті 4 постанови
Пленуму Верховного Суду України № 14
від 29 грудня 1992 р. з наступними змінами
«Про судову практику в справах про
відшкодування шкоди, заподіяної
підприємствам, установам, організаціям
їх працівниками», за правилами ст. 132
КЗпП України шкоду, заподіяну
підприємствам, установам, організаціям
при виконання трудових обов'язків,
працівники, з вини яких її заподіяно,
несуть матеріальну відповідальність у
розмірі прямої дійсної шкоди, але не
більше свого середнього місячного
заробітку, крім випадків, коли
законодавством вона передбачена у
більшому, ніж цей заробіток розмірі.

Під прямою дійсною шкодою,
зокрема, слід розуміти погіршення або
зниження цінності майна, необхідність
для підприємства, установи,
організації провести затрати на
відновлення, придбання майна чи інших
цінностей або провести зайві, тобто
викликані внаслідок порушення
працівником трудових обов'язків,
грошові виплати.

Порядком визначення розміру збитків
від розкрадання, нестачі, знищення
(псування) матеріальних цінностей,
затвердженим постановою Кабінету
Міністрів України від 22 січня 1996 р.,
передбачено, що цій порядок встановлює
механізм визначення розміру збитків
від розкрадання, нестачі, знищення
(псування) матеріальних цінностей, крім
дорогоцінних металів, дорогоцінного
каміння та валютних цінностей (пункт 1).

Згідно пункту 2 в редакції
постанови кабінету Міністрів України
№ 1253 від 07 грудня 2011 р., яка є чинною на
час вирішення спору, розмір збитків від
розкрадання, нестачі, знищення
(псування) матеріальних цінностей
визначається шляхом проведення
незалежної оцінки відповідно до
національних стандартів оцінки. У разі
визначення розміру збитків, що
призвели до завданої майнової шкоди
державі, територіальній громаді або
суб'єкту господарюванню з державною
(комунальною) часткою в статутному
(складеному) капіталі, розмір збитків
визначається відповідно до методики
оцінки майна, затвердженої Кабінетом
Міністрів України.

Відповідно до Методики оцінки
майна, визначення розміру збитків, що
призвели до завдання майнової шкоди,
затвердженої постановою Кабінету
Міністрів України № 1891 від 10
грудня 2003 р. (далі - Методика) ця
методика застосовується також для
визначення розміру збитків, що
призвели до завдання майнової шкоди
державі в особі державних органів,
державних підприємств; територіальній
громаді в особі органів місцевого
самоврядування, комунальних
підприємств або суб'єкту
господарювання з державною
(комунальною) часткою в статутному
(складеному) капіталі (далі - особа, якій
завдано збитків), у разі необхідності
обґрунтування наявності або
установлення факту розкрадання,
нестачі, знищення (псування) майна.

Таким, чином встановлення
дійсного розміру шкоди на підставі
наведених правил та вимог закону має
суттєве значення доля правильного
вирішення спору. Між тим, надана
позивачем на підтвердження розміру
позовних вимог оцінка втратила
чинність у зв'язку зі спливом шести
місяців та не відповідає в повному
обсязі вимогам методики.

Однак, суд в порушення вимог ч. 4 ст. 10
ЦПК України не роз'яснив представникам
позивача їх право на звернення з
клопотанням про призначення судової
експертизи.

З урахуванням викладених
обставин справи та вимог закону, а
також, виходячи з того що для
встановлення дійсного розміру
заподіяної позивачу шкоди необхідні
спеціальні знання, а в суді першої
інстанції не було вирішено питання
щодо призначення експертизи, хоча ці
обставини мають суттєве значення для
правильного вирішення спору, виходячи
з вимог ст. 143 ЦПК України, ухвалою
апеляційного суду Миколаївської
області від 03 липня 2014 р. клопотання
представника позивача було задоволено,
по справі призначено судову
товарознавчу експертизу, проведення
якої доручено експертам Миколаївської
філії Одеського науково-дослідного
інституту судових експертиз.

Однак, листом завідувача
Миколаївським відділенням Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз від 17 липня 2014 р. за вих. № 747
цивільну справу було повернуто без
виконання ухвали про призначення
експертизи з посиланням на
відсутність у Миколаївському
відділенні атестованого фахівця за
спеціальністю 12.1 «Визначення вартості
обладнання, сировини та товарів
народного споживання».

За такого колегія суддів вважає
за потрібне призначити проведення
експертизи по даній справі іншій
найближче розташованій експертній
установі - Херсонському відділенню
Одеського науково-дослідного
інституту судових експертиз

Керуючись ст. ст. 143, 202, 304 ЦПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Призначити по справі судову
товарознавчу експертизу, проведення
якої доручити експертам Херсонського
відділення Одеського
науково-дослідного інституту судових
експертиз із залученням у разі
необхідності спеціаліста відповідної
кваліфікації.

Попередити експерта про кримінальну
відповідальність за ст.ст.384, 385 КК
України.

Перед експертом поставити наступні
запитання:

В якому технічному стані знаходяться
дві холодильні машини ХМ-ФУ 40 І/ІІ, що
розміщені у будівлі Н-214 з
інвентаризаційним номером М60046 Центру
технічної експлуатації № 7 філії з
управління спецоб'єктами
електрозв'язку публічного
акціонерного товариства «Укртелеком»
(Миколаївська область м. Нова Одеса вул.
Чапаєва, 77) після їх розукомплектування
працівниками за вказівкою ОСОБА_4 21
жовтня 2010 р. ?

Чи можливе фізичне відновлення двох
холодильних машин ХМ-ФУ 40 І/ІІ ?

Яка дійсна (ринкова) вартість двох
холодильних машин ХМ-ФУ 40 І/ІІ з
урахуванням фізичного зносу станом до
їх пошкодження та після?

Визначити розмір реальних
збитків, завданих пошкодженням двох
холодильних машин ХМ-ФУ 40 І/ІІ з
урахуванням положень пунктів 103, 108
Методики оцінки майна, визначення
розміру збитків, що призвели до
завдання майнової шкоди, затвердженої
постановою Кабінету Міністрів України
№ 1891 від 10 грудня 2003 року.

У розпорядження експерта направити
цивільну справу №22ц/784/1944/14.

Витрати по проведенню експертизи
покласти на позивача ПАТ «Укртелеком».

Зобов'язати ПАТ «Укртелеком» допустити
експерта для огляду холодильних машин
ХМ-ФУ 40 І/ІІ, а експерта - повідомити
осіб, які беруть участь у справі, про
час проведення досліження.

Провадження у справі на час проведення
експертизи зупинити.

Ухвала в частині зупинення провадження
у справі може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: Судді: