Справа № 646/4941/14-ц
№ производства 2/646/1053/2014
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Червонозаводський районний суд
міста Харкова у складі:
головуючого - судді
при секретарі - Міщенко О.О.,
за участю представника
представника третьої особи
розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Харкові цивільну
справу за позовом ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
Приватного нотаріуса Харківського
районного нотаріального округу ОСОБА_5,
треті особи: Бабаївська селищна рада
Харківського району Харківської
області, Державне підприємство
"Інформаційний центр" Міністерства
юстиції України в особі Харківської
філії ДП "Інформаційний центр"
Міністерства юстиції України про
визнання неправомірними дій, визнання
недійсним заповіту та зобов'язання
Позивачі звернулись до суду з позовом
до Приватного нотаріуса Харківського
районного нотаріального округу ОСОБА_5,
треті особи: Бабаївська селищна рада
Харківського району Харківської
області, Державне підприємство
"Інформаційний центр" Міністерства
юстиції України в особі Харківської
філії ДП "Інформаційний центр"
Міністерства юстиції України, у якому
просять суд визнати недійсним заповіт
ОСОБА_6 від 25.04.2013 року, зареєстрований
09.07.2013 року відповідачем у Спадковому
реєстрі за №54708929; визнати
неправомірними нотаріальні дії
відповідача щодо реєстрації ним 09.07.2013
року у Спадковому реєстрі заповіту
ОСОБА_6 за № 54708929; скасувати у
Спадковому реєстрі державну
реєстрацію заповіту ОСОБА_6 за № 54708929.
Починаючи з грудня 2005 року,
позивач разом із своїм малолітнім
сином, ОСОБА_7, почали мешкати разом
однією сім'єю із ОСОБА_6 у квартирі
АДРЕСА_1. ОСОБА_6 зареєструвала їх у
своїй квартирі, вони вели спільне
господарство і мали спільний бюджет.
Матеріально допомагали ОСОБА_6,
купували продукти, ліки, одяг, побутові
речі, сплачували всі комунальні
послуги. ОСОБА_3, ОСОБА_7 та ОСОБА_6, разом
підтримували характерні для сім'ї
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 раптово померла.
Смерть настала в день у відсутність
позивачів. Про те, що сталося позивач
отримала повідомлення за телефоном від
сусідів квартири, що проживали у цьому
ж будинку. Вони також повідомили, що
невідомі чоловік та жінка, зламавши
замок, відкрили двері та винесли з
квартири папку із документами. Після
цього виявилося, що зникли документи на
ОСОБА_3 поховала ОСОБА_6, оплативши
ОСОБА_3 та ОСОБА_7, як спадкоємці,
звернулися до Приватного нотаріуса
Харківського міського нотаріального
округу ОСОБА_9 для відкриття спадкової
справи та оформлення спадщини.
Приватний нотаріус ОСОБА_9, зробивши
витяг із Спадкового реєстру,
повідомила, що 05.08.2013 року Приватний
нотаріус ОСОБА_10 завела спадкову
справу за №54841075, у якій спадкодавцем
Також, за інформацією із Спадкового
реєстру стало відомо, що за №54708929
зареєстровано заповіт ОСОБА_6, який
нібито 25.03.2013 року був посвідчений
Бабаївською селищною радою
Харківського району. Даний Заповіт
було зареєстровано лише 09.07.2013 року
Приватним нотаріусом ОСОБА_5
Єдине майно, яке належить ОСОБА_6 на
праві власності і може бути предметом
заповіту, є її квартира АДРЕСА_1.
Зазначає, що вказані дії були
проведені з грубими порушеннями та
невідповідностями закону.
Для захисту своїх спадкових прав
ОСОБА_3 та ОСОБА_7 звернулися за
правовою допомогою до Адвоката ОСОБА_1
Для з'ясування питання, чи дійсно
ОСОБА_6 могла скласти заповіт на
користь невідомої особи, до
Бабаївської селищної ради
Харківського району було направлено
відповідний адвокатський запит.
У відповідь, листом Бабаївська селищна
рада Харківського району повідомила,
що до Бабаївської селищної ради
Харківського району гр. ОСОБА_6 з
питанням про складання від свого імені
та посвідчення заповіту не зверталася.
Із зазначеного вбачається, що ОСОБА_6
ніякого заповіту не складала, заповіт є
підробленим, внесення до Спадкового
реєстру та його реєстрація, є
В судовому засіданні представник
позивача позов підтримав, просив його
задовольнити. Пояснив, що позивачі
мешкали з ОСОБА_6 однією сім'єю з 2005
року. Квартира належала ОСОБА_6 на праві
власності, про що свідчить витяг про
право власності. Поховання здійснювала
позивач. За час спільного мешкання,
родичів у ОСОБА_6 не було, був чоловік,
однак, той помер. Комунальні платежі
повністю сплачувала позивач.
Відповідач в судове засідання не
з'явився, про день та час розгляду
справи повідомлявся належним чином.
Представник третьої особи Бабаївської
селищної ради Харківського району
Харківської області у судовому
засіданні проти задоволення позову не
заперечувала. Пояснила, що ОСОБА_6 до
Бабаївської селищної ради
Харківського району Харківської
області з питанням про складання від
свого імені та посвідчення заповіту не
зверталася, отже, вказаний заповіт
третьою особою не посвідчувався.
Представник третьої особи Державного
підприємства "Інформаційний центр"
Міністерства юстиції України в особі
Харківської філії ДП "Інформаційний
центр" Міністерства юстиції України в
судове засідання не з'явився, про день
та час розгляду справи повідомлявся
належним чином. В судовому засідання,
яке відбулось 26.06.2014 року, пояснив, що
відповідно до положень про Спадковий
реєстр, дії відповідача є
неправомірними, а тому проти
задоволення позову не заперечує.
Допитана в судовому засідання в якості
свідка ОСОБА_11 пояснила, що є сестрою по
матері померлої ОСОБА_6 Позивач
доглядала ОСОБА_6, сплачувала
комунальні платежі по квартирі,
купувала їй ліки. Похованням займалась
позивач, сплачувала за ритуальні
послуги. ОСОБА_3 мешкала з ОСОБА_6 разом
з 2005 року по день смерті. До нотаріуса з
заявою на прийняття спадщини не
зверталась, оскільки їй не потрібна
квартира. Інших родичів, окрім неї, у
ОСОБА_6 не було. Вказала, також, що
ОСОБА_6 не могла скласти заповіт на
невідому особу, оскільки з позивачем
вони мешкали як одна родина. ОСОБА_6 до
смерті постійно мешкала в квартирі
АДРЕСА_1. В селищі Бабаї ніколи не
проживала. Зараз ОСОБА_3 мешкає в
АДРЕСА_1 інколи навідується та сплачує
Допитана в судовому засідання в якості
свідка ОСОБА_12 пояснила, що померлу
ОСОБА_6 знала з 1995 року, була їй
сусідкою. В 2005 році до неї переїхала
мешкати ОСОБА_3 зі своїм сином. Позивач
допомогала ОСОБА_6. Померла ОСОБА_6
збиралась залишити квартиру позивачу.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення
при заочному розгляді справи, що
відповідає положенням ст. 224 ЦПК
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2
померла ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, про що
03.04.2013 року зроблено актовий запис №4744,
свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1.
Згідно до інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру № 34858445 від 15.08.2013
року, ПН ХРНО ОСОБА_5 09.07.2013 року під
№54708929 було зареєстровано заповіт
ОСОБА_6, який 25.03.2013 року було посвідчено
Бабаївською селищною радою
Харківського району Харківської
Згідно до інформаційної довідки зі
Спадкового реєстру № 34858397 від 15.08.2013
року, після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2
ОСОБА_6, 05.08.2013 року ПН ОСОБА_10, відкрито
спадкову справу №54841075.
Також, судом досліджений лист про
надання інформації (а.с. 13), згідно до
якого Бабаївська селищна рада
Харківського району Харківської
області повідомляє, що до Бабаївської
селищної ради Харківського району гр.
ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1 з питанням про
складання від свого імені та
посвідчення заповіту не зверталася. І
відповідно, 25.03.2013 року, заповіт від
імені ОСОБА_6 не посвідчувався, про що
свідчить відсутність про це
відповідного запису у Алфавітній книзі
Згідно з нормами ст.ст.10, 60 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог або заперечень,
крім випадків, встановлених цим
Стаття 57 ЦПК України передбачає, що
доказами є будь-які фактичні дані, на
підставі яких суд встановлює наявність
або відсутність обставин, що
обґрунтовують вимоги і заперечення
сторін, та інших обставин, які мають
значення для вирішення справи. Згідно з
ч.4 цієї ж статті доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях, а
відповідно до ч.2 ст.59 цього ж Кодексу
обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені засобами
доказування, не можуть бути
підтверджені іншими засобами
Відповідно до ст.64 ЦПК України
письмовими доказами є будь-які
документи, акти, довідки, листування
службового або особистого характеру
або витяги з них, що містять відомості
про обставини, які мають значення для
справи.
Приписами ч. 1 ст.60 ЦПК України
визначено, що кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.
Як вбачається з копії витягу про
реєстрацію права власності на нерухоме
майно №8320752 від 12.09.2005 року, померлій
ОСОБА_6 на підставі договору дарування
№1726 від 19.08.2006 року належить на праві
власності 36/100 квартири за адресою:
АДРЕСА_1. Вказане, також, зазначено у
копії технічного паспорту, згідно
якого ОСОБА_6 є власником цієї квартири.
Однак, представником позивача не було
надано суду для огляду оригіналів
вказаного витягу про право власності
та технічного паспорту на квартиру
Окрім того, як вбачається з довідки з
місця проживання про склад сім'ї та
прописку, квартира АДРЕСА_1 належить
територіальній громаді м. Харкова.
Відповідно до ст. 1233 ЦК України,
заповітом є особисте розпорядження
фізичної особи на випадок своєї смерті.
Загальні вимоги до форми заповіту
встановлені ст. 1247 ЦК України, згідно до
якої: заповіт складається у письмовій
формі, із зазначенням місця та часу
його складення. Заповіт має бути
особисто підписаний заповідачем. Якщо
особа не може особисто підписати
заповіт, він підписується відповідно
до частини четвертої статті 207 цього
Кодексу. Заповіт має бути посвідчений
нотаріусом або іншими посадовими,
службовими особами, визначеними у
статтях 1251-1252 цього Кодексу.
Статтею 1257 ЦК визначено підстави
нікчемності заповіту та визнання його
недійсним, які не виключають
застосування загальних норм § 2 глави 16
ЦК відповідно до встановлених судом
обставин, якщо вони узгоджуються з
правовими підставами та наслідками
нікчемності або недійсності заповіту,
зазначеними у ст. 1257 ЦК.
Відповідно до ст. 1257 ЦК України,
заповіт, складений особою, яка не мала
на це права, а також заповіт, складений
з порушенням вимог щодо його форми та
посвідчення, є нікчемним. За позовом
заінтересованої особи суд визнає
заповіт недійсним, якщо буде
встановлено, що волевиявлення
заповідача не було вільним і не
відповідало його волі.
Згідно до п. 17 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №7 від 30.05.2008
року "Про судову практику у справах про
спадкування" право на пред'явлення
позову про недійсність заповіту
виникає лише після смерті заповідача.
Заповіт, складений особою, яка не мала
на це права, зокрема, недієздатною,
малолітньою, неповнолітньою особою
установленому порядку набули повну
цивільну дієздатність), особою з
обмеженою цивільною дієздатністю,
представником від імені заповідача,
а також заповіт, складений із
порушенням вимог щодо його форми та
посвідчення, згідно із частиною першою
статті 1257 ЦК ( 435-15 ) є нікчемним, тому на
підставі статті 215 ЦК визнання такого
заповіту недійсним судом не
Пунктом 18 даної Постанови визначено, що
заповіт, складений особою до визнання
її недієздатною, не може бути змінено
чи скасовано її опікуном. За позовом
заінтересованої особи суд визнає
заповіт недійсним, якщо він був
складений особою під впливом фізичного
або психічного насильства, або
особою, яка через стійкий розлад
здоров'я не усвідомлювала значення
своїх дій та (або) не могла керувати
ними. Для встановлення психічного
стану заповідача в момент складання
заповіту, який давав би підставу
припустити, що особа не розуміла
значення своїх дій і (або) не могла
керувати ними на момент складання
заповіту, суд призначає посмертну
судово-психіатричну експертизу (стаття
145 ЦПК) ( 1618-15 ). Недійсність окремого
розпорядження, що міститься в
заповіті, може бути підставою для
визнання недійсним заповіту лише в цій
Під час судового розгляду справи
представником позивача не було надано
суду ані оригіналу, ані копії заповіту
ОСОБА_6 Матеріали справи також не
містять такої копії.
Отже, суд позбавлений можливості
дослідити вказаний заповіт та зробити
належні висновки щодо форми укладеного
заповіту, а також про неправомірність
його реєстрації відповідачем.
Також, у судовому засіданні і сам
представник позивача пояснив, що
ОСОБА_6 за час життя не була визнана
недієздатною або через стійкий
розлад здоров'я не усвідомлювала
значення своїх дій та (або) не могла
керувати ним, а так само що
оскаржуваний заповіт укладений нею
під впливом фізичного або психічного
Позовні вимоги в цій частині не
підлягають задоволенню, оскільки судом
не встановлена сукупність обставин:
заповіт, складений особою, яка не мала
на це права, а також заповіт, складений
з порушенням вимог щодо його форми та
Лише при настанні наведених обставин і
доведеності зазначених фактів в їх
сукупності заповіт може бути визнаний
Відсутність відповідно запису у книзі
реєстрації Баївськї селищної ради
Харківського району Харківської ради
не є безперечним свідченням того, що
спірний заповіт не укладався.
Окрім того, як визначено у п. 18
вказаної вище Постанови Пленуму ВСУ У
справах про спадкування нотаріуси не
є заінтересованими особами і не
повинні залучатися до участі у справі.
Приватний нотаріус ОСОБА_5 є
відповідачем за даним позовом.
Представнику позивача у судовому
засіданні розяснувалося право про
заміну або залучення належного
відповідача у відповідності до ст.33 ЦПК
України, однак представник таким
правом не скористався.
Ст. 213 ЦПК України, передбачає, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Обґрунтованим є
рішення, ухвалене на основі повно і
всебічно з'ясованих обставин, на які
сторони посилаються як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Згідно з ч.3 ст. 10 ЦПК України кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень, крім
випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі викладеного, враховуючи, що
рішення суду не може ґрунтуватися на
припущеннях, відсутності належних та
допустимих доказів того, що заповіт
ОСОБА_6 був укладений без додержання
вимог та форми, передбаченої чинним
законодавством, суд приходить до
висновку про відмову в задоволенні
позові в частині визнання заповіту
ОСОБА_6 недійсним.

Оскільки, суд відмовляє в задоволенні
позовних вимог щодо визнання заповіту
ОСОБА_6 недійсним, а визнання
неправомірними нотаріальні дії
відповідача щодо реєстрації ним 09.07.2013
року у Спадковому реєстрі заповіту
ОСОБА_6 та скасування у Спадковому
реєстрі державної реєстрації заповіту
є похідними вимогами, то вказані
позовні вимоги задоволенню також не
підлягають.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 10, 11, 57-60, 88, 209, 212, 214-215 ЦПК України, ст.
ст.203, 215, 1217, 1218-1223, 1233, 1248, 1251, 1257 ЦК
України, Постановою Пленуму Верховного
Суду України №7 від 30.05.2008 року,
Постановою КМУ "Про порядок
посвідчення заповітів і доручень,
прирівнюваних до нотаріального
посвідчення" №419 від 15.06.1994 року, суд-

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
Приватного нотаріуса Харківського
районного нотаріального округу ОСОБА_5,
треті особи: Бабаївська селищна рада
Харківського району Харківської
області, Державне підприємсто
"Інформаційний центр" Міністерства
юстиції України в особі Харківської
філії ДП "Інформаційний центр"
Міністерства юстиції України про
визнання неправомірними дій, визнання
недійсним заповіту та зобов'язання
вчинити дії - відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову,
накладені ухвалою Червонозаводського
районного суду м. Харкова від 27.05.2014
року.

Зняти заборону на відчуження квартири
за адресою: АДРЕСА_1.

Заочне рішення може бути переглянуто
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Рішення в повному обсязі виготовлено
02.10.2014 року.

Суддя
О.О.Васильєва