Провадження № 2/161/3956/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р
А Ї Н И

(заочне)

26 вересня 2014 року Луцький
міськрайонний суд Волинської області в
складі:

головуючого - судді
Кихтюка Р.М.,

при секретарі -
Козак О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду міста Луцька
справу за позовом публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з
позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.

Позовні вимоги мотивує тим, що
відповідно до укладеного договору б/н
від 22.02.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк
та ОСОБА_1 останній отримав кредит в
розмірі 6000 грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом в розмірі 30,00% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом.

Однак, відповідач свої зобов'язання
щодо погашення заборгованості за
кредитом не виконав і станом на 30.04.2014
року загальна сума його боргу
становить 13604,25 грн.

У зв'язку з цим, просить суд стягнути з
відповідача на користь публічного
акціонерного товариства КБ
«Приватбанк» 13604,25 грн. заборгованості
за кредитним договором та судові
витрати пов'язані з розглядом справи.

В судове засідання представник
позивача не з'явилася, подала суду
заяву, в якій просить справу слухати у
її відсутності, позов підтримує та
просить його задовольнити. У разі
неявки відповідача не заперечує щодо
заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, хоча належним чином був
повідомлений про час та місце розгляду
справи. Заяви про розгляд справи за
його відсутності не подав. А тому суд
ухвалив проводити заочний розгляд
справи, у відповідності до ст. 224 ЦПК
України.

Розгляд справи здійснювався за
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, без фіксування судового
процесу за допомогою
звукозаписувального технічного
засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 197
ЦПК України.

Дослідивши письмові докази в справі,
суд прийшов до висновку, що позов
підставний і підлягає до задоволення з
наступних підстав.

Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним
договором банк або інша фінансова
установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Судом встановлено, що відповідно до
укладеного договору б/н від 22.02.2011 року
між ПАТ КБ «Приватбанк та ОСОБА_1
останній отримав кредит в розмірі 6000
грн. у вигляді встановленого
кредитного ліміту на платіжну картку
зі сплатою відсотків за користування
кредитом в розмірі 30,00% на рік на суму
залишку заборгованості за кредитом
(а.с. 8-33).

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього кодексу.

Згідно п.п. 2.1.1.5.5. умов і правил надання
банківських послуг позичальник
зобов'язується погашати
заборгованість по кредиту, процентам
за його використання по перевищення
платіжного ліміту, а також оплачувати
комісії на умовах, передбаченим цим
договором (а.с. 28-зворот).

Відповідно до п. 2.1.1.5.6. умов і
правил надання банківських послуг
позичальник у випадку невиконання
обов'язків по договору, по вимозі банку
виконати обов'язки по поверненню
кредиту, зобов'язується оплати
винагороду банку (а.с. 28-зворот).

Згідно п.п. 2.1.1.7.6. умов і правил
надання банківських послуг при
порушенні клієнтом строків платежу по
обов'язкових із грошових зобов'язань,
передбаченим дійсним договором більше
чим на 120 днів, клієнт зобов'язаний
сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. +
5% від суми позову (а.с. 29).

Частиною 2 ст. 1050 ЦК України
передбачено, що якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів, належних йому відповідно до
статті 1048 ЦК України.

В судовому засіданні встановлено, що
відповідач ОСОБА_1 належним чином не
виконав взяті на себе зобов'язання і як
вбачається із розрахунку
заборгованості, його борг станом на
30.04.2014 року за кредитним договором
становить 13604,25 грн., з яких:
заборгованість за кредитом - 5847,48 грн.,
по процентах за користування кредитом -
5005,81 грн., пеня та комісія - 1626,95 грн.,
штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.,
штраф (процентна ставка) - 624,01 грн. (а.с.
6-7).

Таким чином, враховуючи викладене, суд
приходить до висновку про стягнення з
ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приватбанк»
встановлену в судовому засіданні суму
заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України,
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати, тому
вимога позивача про відшкодування
відповідачем судових витрат також
підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 58, 60, 209, 213-215, 224-226
ЦПК України, ст. ст. 526, 1050, 1054 ЦК України,
суд ,-

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
публічного акціонерного товариства КБ
«Приватбанк» заборгованість за
кредитним договором б/н від 22.02.2011 року
в розмірі 13604 (тринадцять тисяч шістсот
чотири) грн. 25 коп. та 243 (двісті сорок
три) грн. 60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду Волинської області
через Луцький міськрайонний суд шляхом
подачі апеляційної скарги протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте
Луцьким міськрайонним судом за
письмовою заявою відповідача, яку може
бути подано протягом десяти днів з дня
отримання його копії.

Суддя Луцького міськрайонного суду
Р.М.
Кихтюк