ЄУН № 389/3838/14-ц
провадження № 2/389/816/14
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року Знам'янський
міськрайонний суд Кіровоградської
області у складі:

головуючого судді: Ябчик
Н.М.

при секретарі:
Красіловській О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Знам'янка
Кіровоградської області цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до
Дмитрівської сільської ради
Знам'янського району Кіровоградської
області про визнання права власності в
порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась до суду з позовом до
Дмитрівської сільської ради
Знам'янського району Кіровоградської
області про визнання права власності в
порядку спадкування. Свої вимоги
мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер
ОСОБА_2, який до смерті мешкав у будинку
АДРЕСА_1 За життя ОСОБА_2 заповів їй все
своє майно. Після смерті ОСОБА_2 вона
продовжує проживати у вказаному
спадковому будинку, користується
присадибною земельною ділянкою. У
встановлений законом строк подала
заяву про прийняття спадщини, однак
Знам'янською районної нотаріальною
конторою їй відмовлено у видачі
свідоцтва про право власності на
будинок, в зв'язку з не проведенням
первинної реєстрації та відсутністю
правовстановлюючих документів на
спадковий будинок. Просить суд визнати
за нею право власності на житловий
будинок з господарсько-побутовими
будівлями, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1, в порядку спадкування після
смерті ОСОБА_2, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Позивач в судове засідання не
з'явилась, подала заву, в якій
підтримала позовні вимоги, просить
позов задовольнити, справу розглядати
за своєї відсутності.

Представник відповідача, голова
Дмитрівської сільської ради
Знам'янського району Кіровоградської
області, в судове засідання не з'явився,
подав заяву, в якій позовні вимоги
визнав в повному обсязі, просить справу
розглядати за своєї відсутності, не
заперечує щодо задоволення позову.

Суд, дослідивши письмові докази,
встановив наступні факти та відповідні
ним правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5). Все своє майно
померлий ОСОБА_2 заповів позивачці
ОСОБА_1.(а.с.6). Будинок по АДРЕСА_1, який
побудований в 1970 році, належить ОСОБА_2,
однак не прийнятий в експлуатацію і на
нього відсутні правовстановлюючі
документи (а.с.7,12). ОСОБА_1 з 2007 року і по
теперішній час проживає в спадковому
будинку (а.с.11). Постановою про відмову у
вчиненні нотаріальних дій від 06.08.2014
року (а.с.13) ОСОБА_1 відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
заповітом на будинок, оскільки
відсутній правовстановлюючий документ
на ім'я спадкодавця. З спадкової справи
вбачається, що після смерті ОСОБА_2,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2, з заявою про
прийняття спадщини звернулась ОСОБА_1,
заяв від інших спадкоємців не
надходило. Спеціалістами Знам'янського
міжміського КП БТІ проведено технічну
інвентаризацію житлового будинку з
господарсько-побутовими будівлями і
спорудами, розташованого за адресою:
АДРЕСА_1, за наслідками якої 19.02.2014 року
виготовлено технічний паспорт.

Згідно роз'яснень Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ, від 27.09.2012, № 10-1387/0/4-12 «Про
практику застосування судами при
розгляді справ окремих норм
законодавства про власність та
спадкування», вбачається, що у
відповідності до ст. 2 Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1
липня 2004 року № 1952-ІУ, державна
реєстрація речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень - це офіційне
визнання і підтвердження державою
фактів виникнення, переходу або
припинення речових прав на нерухоме
майно та їх обмежень, що
супроводжується внесенням даних до
Державного реєстру речових прав на
нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі ст. 3 зазначеного Закону право
власності та інші речові права на
нерухоме майно, набуті згідно з діючими
нормативно-правовими актами до
набрання чинності цим Законом,
визнаються державою.

Отже, право власності на збудоване до
набрання чинності Законом України «Про
державну реєстрацію речових прав на
нерухоме майно та їх обтяжень»
нерухоме майно набувається в порядку,
який існував на час його спорудження, а
не виникає у зв'язку із здійсненням
державної реєстрації права власності
на нього в порядку, передбаченому цим
законом, яка є лише офіційним визнанням
державою такого прав, а не підставою
його виникнення (Постанова від 13.06.2012
року № 6-54цс12).

Відповідно до ч.1 ст. 58 Конституції
України закони та інші
нормативно-правові акти не мають
зворотної дії в часі, крім випадків,
коли вони пом'якшують або скасовують
відповідальність особи.

Крім того, згідно з ч.1 та ч.2 ст. 5
Цивільного кодексу України акти
цивільного законодавства регулюють
відносини, які виникли з дня набрання
ними чинності.

Порядок та умови прийняття в
експлуатацію об'єктів будівництва
встановлено постановою Кабінету
Міністрів України від 5 серпня 1992 року
№ 449 «Про порядок прийняття в
експлуатацію закінчених будівництвом
об'єктів державного замовлення»
(втратила чинність). Тобто до 05.08.1992 року
не передбачалась процедура введення
приватних житлових будинків в
експлуатацію при оформленні права
власності.

З аналізу положень Конституції України
та Цивільного кодексу України
вбачається, що не потребує введення в
експлуатацію приватних житлових
будинків, збудованих до 05.08.1992 року, при
набутті права власності на такі
об'єкти. (Лист, Державної
архітектурно-будівельної інспекції
України, від 01.09.2011, № 40-12-2409 «Щодо
прийняття в експлуатацію об'єктів,
закінчених будівництвом до 5 серпня 1992
року»).

Документом, який засвідчує
відповідність закінчених будівництвом
до 05.081992 року індивідуальних (садибних)
житлових будинків, садових, дачних
будинків, господарських (присадибних)
будівель і споруд, прибудов до них, які
не підлягають прийняттю в
експлуатацію, вимогам законодавства,
будівельних норм, державних стандартів
і правил, зокрема для потреб державної
реєстрації прав власності на нерухоме
майно, є технічний паспорт, складений
за результатами технічної
інвентаризації. (Лист, Державної
архітектурно-будівельної інспекція
України, від 30.07.2012, № 40-19-5376 «Щодо
порядку прийняття в експлуатацію
самовільно побудованого садового
будинку і розмірів штрафів»).

Згідно до п.3.4, 3.5, 3.6 Тимчасового
положення про порядок державної
реєстрації прав власності на нерухоме
майно, затвердженим наказом
Міністерства юстиції України віл 07.02.2002
року за № 7/5 (у редакції наказу
Міністерства юстиції України від 28.07.2010
року № 1692/5), листом Міністерства
юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року,
у разі смерті власника нерухомого
майна, первинна реєстрація права
власності на яке не проводилася і
правовстановлюючий документ
відсутній, питання про визначення
належності цього майна попередньому
власнику та наступного власника
(спадкоємця) повинно вирішуватися в
судовому порядку.

У зв'язку з тим, що за життя ОСОБА_2 не
звертався до реєстраційних органів з
метою оформлення права власності на
належне нерухоме майно, суд вважає за
позивачем визнати право власності на
зазначене спадкове майно в судовому
порядку.

Відповідно до «Тимчасового положення
про порядок реєстрації права власності
на нерухоме майно», рішення суду є
правовстановлюючим документом, на
основі якого може бути проведена
реєстрація права власності на нерухоме
майно.

Стаття 1216 ЦК України передбачає, що
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 328 ЦК України право
власності набувається на підставах, що
не заборонені законом, зокрема із
правочинів.

Позивач, як спадкоємець за заповітом
звернулась до нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини. Проте
отримала відмову в задоволенні заяви.
Свою відмову нотаріус обґрунтував тим,
що відсутні правовстановлюючі
документи на будинок.

Таким чином позов підлягає
задоволенню.

У відповідності зі ст. 88 ЦПК України
судові витрати сплачені при подачі
позову віднести на рахунок позивача.

На підставі викладеного, ч.1 ст. 58
Конституції України, Закону України
«Про державну реєстрацію речових прав
на нерухоме майно та їх обтяжень»,
Постанови Пленуму Верховного Суду
України «Про судову практику у справах
про спадкування» від 30.05.2008 року, ч.1, ч.2
ст. 5, ч.1 ст. 328, ст. 331, ст. 1216, ст. 1218 ЦК
України та керуючись ст. ст. 10, 14, 60, 88, 209,
212-215, 218 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Дмитрівської
сільської ради Знам'янського району
Кіровоградської області про визнання
права власності в порядку спадкування -
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, право
власності на житловий будинок з
господарсько-побутовими будівлями і
спорудами, розташований за адресою:
АДРЕСА_1, в порядку спадкування за
заповітом після смерті ОСОБА_2,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_2.

Судові витрати віднести на
рахунок позивача.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга до апеляційного суду
Кіровоградської області в
десятиденний строк з дня проголошення
рішення через Знам'янський
міськрайонний суд Кіровоградської
області. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.

Суддя Знам'янського

міськрайонного суду

Кіровоградської області

Н.М. Ябчик