Справа № 539/2508/14-ц
Лубенський міськрайонний суд
В складі: головуючого судді - Гудкова
при секретарі - Яценко Л.І.
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Лубни
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3,
Реєстраційна служба Лубенського
міськрайонного управління юстиції,
Друга Лубенська державна нотаріальна
контора про скасування свідоцтва про
право на спадщину, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з
позовом до ОСОБА_2, треті особи ОСОБА_3,
Реєстраційна служба Лубенського
міськрайонного управління юстиції,
Друга Лубенська державна нотаріальна
контора про скасування свідоцтва про
Свій позов мотивував тим, що у АДРЕСА_1
на приватизованій земельній ділянці
площею 0,1012 га розташоване
домоволодіння, яке було побудоване
його дідусем та бабусею: ОСОБА_5 та
04.01.2012 року Лубенським міськрайонним
судом було ухвалено рішення, згідно
якого визначено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6
належало по 1/2 частині вищевказаного
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дідусь ОСОБА_5 і
після його смерті відкрилась спадщина,
що складається з 1/2 частини
домоволодіння, спадкоємцями на яку
були його дружина ОСОБА_6, донька
померлого ОСОБА_2 та внуки померлого -
Усі спадкоємці, крім нього - ОСОБА_1,
звернулись до нотаріальної контори із
заявами про прийняття спадщини, яка
відкрилась після смерті ОСОБА_5 і
кожному із спадкоємців припадало по 1/6
частині спадкового майна.
Згідно заочного рішення Лубенського
міськрайонного суду Полтавської
області від 26.07.2013 року, яке було
отримано ним 16.08.2013 року, по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3,
Територіальної громади в особі
Лубенської міської ради, треті особи
ОСОБА_1, Реєстраційна служба
Лубенського МРУЮ, Друга Лубенська
державна нотаріальна контора про
визнання права власності на частину
земельної ділянки в порядку
спадкування, позовні вимоги ОСОБА_2
задоволено і визнано за нею право
власності на 2/3 частини земельної
ділянки, площею 0,1012 га, що розташована в
АДРЕСА_1 в порядку спадкування за
заповітом після смерті ОСОБА_6 та на 1/6
частину земельної ділянки, площею 0,1012
га, що розташована в АДРЕСА_1 в порядку
спадкування за законом після смерті
Тільки з вказаного заочного рішення
він дізнався, що його бабуся ОСОБА_6
13.03.2009 року склала заповіт на ім.»я
своєї доньки, а його тітки - ОСОБА_2, а
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 померла.
Після смерті його бабусі ОСОБА_6
відкрилась спадщина, що складається з
2/3 частини домоволодіння та 2/3 частини
земельної ділянки, площею 0,1012 га, що
розташовані в АДРЕСА_1.
На час смерті ОСОБА_6 у першу чергу
право на спадкування мали: донька
померлої ОСОБА_2 та онуки померлої
Його брат ОСОБА_3 заяву до нотаріальної
контори про прийняття спадщини не
подавав, тому, відповідно, він - ОСОБА_1
мав право на отримання 1/3 частини
домоволодіння та приватизованої
Оскільки на момент складання заповіту
його бабуся ОСОБА_6 не могла розуміти
значення своїх дій та керувати ними бо
була тяжко хворою людиною, він
звернувся до суду з позовом про
визнання недійсним заповіту і рішенням
суду від 04.06.2014 року заповіт було
визнано недійсним, рішення суду
набрало чинності 01.07.2014 року.
На відповідачку ОСОБА_2 було оформлено
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом на 2/3 частини домоволодіння,
що розташоване в АДРЕСА_1.
Визнання недійсним заповіту суттєво
впливає на юридичну оцінку обставин,
здійсненних нотаріусом Другої
Лубенської державної нотаріальної
контори при видачі свідоцтва про право
на спадщину за заповітом.
Він, як спадкоємець покійної ОСОБА_6 був
позбавлений за заповітом на право на
спадщину і у зв»язку з визнанням
заповіту недійсним має право на майно
Позивач ОСОБА_1 прохає суд визнати
недійсним свідоцтво про право на
спадщину на 2/3 частини житлового
будинку з господарськими будівлями за
адресою: АДРЕСА_1 за заповітом від 13.03.2009
року, видане ОСОБА_2 Другою Лубенською
державною нотаріальною конторою за
адресою: м.Лубни вул..Г.Тютюнника,19 в
м.Лубни Полтавської області.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та
його представник ОСОБА_7 позовні вимоги
підтримали, прохали задовольнити,
обґрунтували позовні вимоги
обставинами, викладеними в позові.
Відповідачка ОСОБА_2, будучи
повідомлена про час та місце розгляду
справи належним чином, про що свідчить
розписка в матеріалах справи, в судове
засідання не з»явилась, про причини
неявки суд не повідомила.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання
не з»явився, надіслав до суду заяву з
проханням розглянути справу без його
участі, позов підтримує.
Представник третьої особи
Реєстраційної служби Лубенського
міськрайонного управління юстиції,
будучи повідомленим про час та місце
розгляду справи належним чином, про що
свідчить розписка в матеріалах справи,
в судове засідання не з»явився, про
причини неявки суд не повідомив.
Представник третьої особи Другої
Лубенської державної нотаріальної
контори в судове засідання не з»явився,
надіслав до суду заяву з проханням
розглянути справу без його участі, щодо
задоволення позову не заперечує.
12.08.2014 року головуючий ухвалив провести
заочний розгляд справи.
Заслухавши позивача та його
представника, перевіривши та
дослідивши матеріали справи, суд
вважає що позовні вимоги підлягають
задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає
цивільні справи не інакше, як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін та інших осіб,
які беруть участь у справі.
Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі.
Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили , не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Статтею 179 ЦПК України визначено, що
входить до предмета доказування - це
факти, які обґрунтовують заявлені
позовні вимоги.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6
на підставі Державного акту на право
приватної власності на землю серії
ІІІ-ПЛ № 058729 від 05.11.1997 року, договору
про надання в безстрокове користування
земельної ділянки для будівництва
жилого будинку на праві особистої
власності №2202 та рішення Лубенського
міськрайонного суду Полтавської
області №2-1679/11 від 04.01.2012 року належало
по 1/2 частині земельної ділянки площею
0,1012 га., що розташована за адресою
АДРЕСА_1 кожному.

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача
ОСОБА_8.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5 - батько
ОСОБА_8.

На майно померлого ОСОБА_5 у 2-й
Лубенській ДНК заведена спадкова
справа №53/2009 на підставі заяви про
прийняття спадщини за законом ОСОБА_2,
заяви про прийняття спадщини за
законом від дружини померлого ОСОБА_6
та онука померлого ОСОБА_3 на долю свого
батька ОСОБА_8, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3.

ОСОБА_6 - бабуся позивача померла
ІНФОРМАЦІЯ_2.

Після смерті ОСОБА_6 відкрилася
спадщина, яка складається із
відповідної частини жилого будинку з
господарськими спорудами та
відповідної частини земельної ділянки
за адресою АДРЕСА_1.

Так, відповідно до ст. 1266 ЦК України
внуки, правнуки спадкодавця спадкують
ту частку спадщини, яка належала б за
законом їхнім матері, батькові, бабі,
дідові, якби вони були живими на час
відкриття спадщини.

Таким чином, ОСОБА_1 є спадкоємцем майна
після смерті ОСОБА_6.

ОСОБА_6 за життя 13.03.2009 року на користь
ОСОБА_2, склала заповіт, який 13.03.2009 року
було посвідчено приватним нотаріусом
Кременчуцького міського нотаріального
округу ОСОБА_9 і який за рішенням
Лубенського міськрайонного суду
Полтавської області від 04.06.2014 року
(а.с.8-10) визнано недійсним. Вказане
рішення набрало законної сили 01.07.2014
року.

Як вбачається з матеріалів справи,
зокрема, з копії спадкової справи на
майно покійної ОСОБА_6 на підставі
вищевказаного заповіту від 13.03.2009 року,
нотаріусом Другої Лубенської
державної нотаріальної контори 09.07.2013
року (номер у спадковому реєстрі 54705498)
було видано свідоцтво про право на
спадщину за заповітом на 2/3 частини
житлового будинку з господарськими
будівлями за адресою: АДРЕСА_1 на ім.»я
спадкоємиці ОСОБА_2.

Спадкоємець, на основі ст. 66 Закону
України «Про нотаріат», має право
отримати свідоцтво про право на
спадщину.

Відповідно до ст.1301 ЦК України,
свідоцтво про право на спадщину
визнається недійсним за рішенням суду,
якщо буде встановлено, що особа, якій
воно видане, не мала права на
спадкування, а також в інших випадках,
встановлених законом.

Шляхом аналізу й тлумачення норм
спадкового права, суд вважає, що
вданому випадку, слід визнати
недійсним та скасувати свідоцтво про
право на спадщину за заповітом, видане
на ім»я ОСОБА_2 як наслідок визнання
недійсним заповіту, на підставі якого
було видано свідоцтво про право на
спадщину.

Керуючись ст.10, 11, 60, 61, 213-215, 218, 224-227 ЦПК
України, ст.ст.1301 ЦК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2, треті особи
ОСОБА_3, Реєстраційна служба
Лубенського міськрайонного управління
юстиції, Друга Лубенська державна
нотаріальна контора про скасування
свідоцтва про право на спадщину -
задовольнити.

Визнати недійсним та скасувати
свідоцтво про право на спадщину на 2/3
частини житлового будинку з
господарськими будівлями за адресою:
АДРЕСА_1 за заповітом від 13.03.2009 року,
видане ОСОБА_2 09.07.2013 року (номер у
спадковому реєстрі 54705498) Другою
Лубенською державною нотаріальною
конторою за адресою: м.Лубни
Полтавської області.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом за письмовою заявою відповідача
протягом 10 днів з дня отримання ним
копії рішення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду
Гудков С. В.