печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

"02" жовтня 2014 р. Печерський районний суд
м. Києва

в складі: головуючого судді Козлова
Р.Ю.,

при секретарі Скирді В.Є.,

розглянувши увідкритому судовому
засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 про забезпечення позову до його
подачі в суд, -

В С Т А Н О В И В:

22 вересня 2014 року заявники звернулися
до суду із заявою, в якій з метою
забезпечення позову просять суд
накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1, а
також накладення арешту на відчуження
всього рухомого та нерухомого майна,
яке належить ОСОБА_3 Мотивуючи свою
заяву зазначають, що мають намір
звернутися до суду з позовом до ОСОБА_3
про стягнення з неї частини грошових
коштів, сплачених за договором
купівлі-продажу квартири. На даний час,
вважають заявники, ОСОБА_3 може
розпорядитися вказаною квартирою або
іншим майном, що на даний час належить
їй, відтак невжиття заходів
забезпечення позову може утруднити чи
робити неможливим виконання рішення
суду у випадку задоволення заявлених
вимог.

Заявники у судове засідання не
з'явилися, про час та місце проведення
судового засідання повідомлялися
належним чином.

Дослідивши матеріали заяви, суд дійшов
наступного висновку.

Відповідно до ч. 3 ст. 151 ЦПК України,
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення може
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Пункт 2 ч. 2 ст. 151 ЦПК України передбачає,
що заява про забезпечення позову має
містити, зокрема, обґрунтування виду
забезпечення, який належить
застосувати.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 ЦПК України в
заяві про забезпечення позову повинно
бути зазначено: причини, у зв'язку з
якими потрібно забезпечити позов; вид
забезпечення позову, який належить
застосувати, з обґрунтуванням його
необхідності; інші відомості, які
потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до роз'яснення Постанови
Пленуму Верховного Суду України №9 від
22 грудня 2006 року «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
суд, розглядаючи заяву про
забезпечення позову, має з урахуванням
доказів, наданих позивачем на
підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення про задоволення позову.

Як вбачається зі змісту заяви, позивачі
просять накласти арешт на майно все
рухоме та нерухоме майно ОСОБА_3, проте
позивачами не надано та не зазначено
доказів того, що невжиття даних заходів
забезпечення позову зможе в подальшому
утруднити або зробити неможливим
виконання рішення суду.

Крім того, заява не містить посилання
на конкретне майно, на яке слід
накласти арешт з метою застосування
заходів забезпечення позову, а відтак
заява у цій частині задоволенню не
підлягає.

Також не підлягає задоволенню заява в
частині накладення арешту на квартиру
АДРЕСА_1, оскільки заявниками в
обґрунтування заяви в цій частині не
надано будь-яких доказів, що вказане
майно зареєстроване за ОСОБА_3

Враховуючи наведене та дослідивши
матеріали справи, суд дійшов висновку
про відмову у задоволенні заяви
позивача про забезпечення його позову.

На підставі викладеного та керуючись
ст. 152, 153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 та ОСОБА_2
про забезпечення позову до його подачі
в суд - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена через
Печерський районний суд м. Києва до
Апеляційного суду м. Києва шляхом
подання апеляційної скарги протягом
п'яти днів з дня отримання її копії.

Суддя