Справа № 635/997/14-ц
Провадження № 22-ц/790/6332/14
Категорія: «стягнення аліментів»
Доповідач - Бородін М.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - судді: Бородіна М.М.,

суддів - Колтунової А.І., Кружиліної
О.А.,

при секретарі - Ригіні О.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Харкові цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Харківського районного суду
Харківської області від 08 серпня 2014
року у справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 про стягнення неустойки за
прострочення сплати аліментів,-

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014 року ОСОБА_2 звернулася у
суд із позовом до ОСОБА_3 про стягнення
неустойки за прострочення сплати
аліментів.

При цьому вказала, що рішенням
Харківського районного суду
Харківської області від 07 жовтня 2002
року на її користь з ОСОБА_3 стягнуто
аліменти на утримання сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки всіх
видів заробітку щомісячно.

Протягом тривалого часу відповідач не
сплачує аліменти, у зв'язку з чим,
утворилась неустойка по сплаті
заборгованості за аліментами з
листопада 2002 року по 21 січня 2014 року в
розмірі 629 200 грн. 92 коп.

Враховуючи вищевикладене, уточнивши
позовні вимоги позивач просила суд
стягнути з ОСОБА_2 на її користь
неустойку за прострочення сплати
аліментів на утримання сина ОСОБА_4, за
період з лютого 2012 року по грудень 2013
року в розмірі 41315 грн. 78 коп..

В судовому засіданні суду першої
інстанції ОСОБА_2 позовні вимоги
підтримала.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні
позов не визнав, посилаючись на
необґрунтованість розрахунку розміру
неустойки за прострочення сплати
аліментів. При цьому пояснив, що з 2003
року по 2008 рік аліменти щомісячно
утримувалися з його заробітної плати
за виконавчим листом. В подальшому він
змінив місце роботи, проте виконавчий
лист за його новим місцем роботи
передано не було. З 2011 року аліментів не
сплачував.

Рішенням Харківського районного суду
Харківської області від 08 серпня 2014
року позов ОСОБА_2 - задоволено
частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 неустойку за прострочення
сплати аліментів в розмірі 15 000 грн.,
також стягнуто з ОСОБА_3 в дохід держави
судовий збір в сумі 243, 60 грн. У
задоволенні іншої частини позовних
вимог - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати та постановити
нове, яким задовольнити позовні вимоги
у повному обсязі, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи. При цьому апелянт
зазначає, що суд безпідставно зменшив
розмір неустойки, оскільки відповідач
не був позбавлений можливості
сплачувати аліменти.

Колегія суддів, вислухавши суддю -
доповідача, пояснення з'явившихся
учасників процесу, дослідивши
матеріали справи та перевіривши доводи
апеляційної скарги, вважає, що
апеляційна скарга задоволенню не
підлягає.

В судовому засіданні встановлено, що
рішенням Харківського районного суду
Харківської області від 07 жовтня 2002
року на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_3
стягнуто аліменти на утримання сина
ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 1/4 частки
всіх видів заробітку щомісячно.

Відповідач тривалий час не сплачував
аліменти.

За період з лютого 2012 року по грудень 2013
року неустойка зі сплати аліментів
складає 41 315 грн. 78 коп..

Відповідно до ч. 1 ст. 302 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Згідно ст. 196 СК України при виникненні
заборгованості з вини особи, яка
зобов'язана сплачувати аліменти за
рішенням суду, одержувач аліментів має
право на стягнення неустойки (пені) у
розмірі одного відсотка від суми
несплачених аліментів за кожен день
прострочення.

Розмір неустойки може бути зменшений
судом з урахуванням матеріального та
сімейного стану платника аліментів.

Неустойка не сплачується, якщо платник
аліментів є неповнолітнім.

При цьому дохід за 2012-2013 роки ОСОБА_3,
згідно довідки ДП «Виробнича фірма
«БМР-сервіс» від 21 березня 2014 року
складає 40 548, 56 грн., що фактично
дорівнює розміру заявленої неустойки.

За таких обставин колегія суддів
погоджується із висновками суду першої
інстанції, що з урахуванням фактичних
обставин справи, річного доходу та
майнового стану боржника розмір
неустойки підлягає зменшенню до 15 000
грн..

На підставі наведеного та ст. ст. 308, 314,
317 ЦПК колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - відхилити.

Рішення Харківського районного суду
Харківської області від 08 серпня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

З оригіналом вірно, суддя