Справа № 189/851/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28.07.2014 року Покровський районний суд
Дніпропетровської області

в складі головуючого судді
Лукінової К.С.

при секретарі Копиці
С.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт. Покровське цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного
акціонерного товариства "Українська
пожежно-страхова компанія" та ОСОБА_2
про виплату страхового відшкодування,
майнової та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Покровського
районного суду Дніпропетровської
області з позовом до ПАТ "Українська
пожежно-страхова компанія" та ОСОБА_3
про виплату страхового відшкодування,
майнової та моральної шкоди.

28.07.2014 року від позивача надійшло
уточнення позовних вимог, в якому
останній просить стягнути з ПАТ
"Українська пожежно-страхова компанія"
26 832 грн. 28 коп. - витрат на медичне
лікування, 3 239 грн. 55 коп. - компенсації
за розлад здоров'я, 20 646 грн. -
компенсації за шкоду пов'язану зі
стійкою втратою працездатності, 5 000
грн. - моральна шкода та стягнути з
ОСОБА_3 50 000 грн. моральної шкоди та
витрати по справі.

Свої вимоги мотивував тим, що
ОСОБА_3 24.08.2012 року близько 03.00 години
перебуваючи в стані алкогольного
сп'яніння та керуючи автомобілем "ВАЗ
2106", д/н НОМЕР_1, по вул. 40 років Жовтня,
смт. Покровське, Дніпропетровської
області, порушивши правила дорожнього
руху, скоїв наїзд на пішоходів, а саме
ОСОБА_1 та ОСОБА_4

Внаслідок ДТП та дій відповідача
ОСОБА_1 згідно висновку судово-медичної
експертизи спричинені тяжкі тілесні
ушкодження.

ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному
лікуванні в Покровській центральній
районній лікарні та Обласній клінічній
лікарні ім. Мечнікова у період з 24.08.2012
року по 16.10.2012 року, на стаціонарному
лікуванні в відділенні травматології
Обласної клінічної лікарні ім.
Мечнікова у період з 21.03.2013 року по
29.03.2013 року, у період з 03.06.2013 року по
18.06.2013 року, з 19.06.2013 року по 01.07.2013 року,
06.08.2013 року по 21.08.2013 року на
стаціонарному лікуванні в ДУ
"Український державний
науково-дослідний інститут
медіко-соціальних проблем
інвалідності МОЗ України. На лікування
ОСОБА_1 витратив 26 832 грн. 28 коп. та
просить стягнути вказану суму з ПАТ
"Українська пожежно-страхова компанія".

За скоєння вказаної
дорожньо-транспортної пригоди, вироком
Покровського районного суду
Дніпропетровської області від 30 квітня
2013 року ОСОБА_2 визнано винним та
призначено покарання у вигляді 5 років
позбавлення волі з позбавленням права
керувати транспортними засобами
строком на 2 роки 6 місяців та на
підставі ст.75 КК України ОСОБА_2
звільнено від відбуття покарання,
встановивши іспитовий строк в 3 роки.

Під час досудового слідства та до часу
подачі позовної заяви до суду грошові
кошти, витрачені на лікування
потерпілого від злочину не
відшкодовані.

Сторони в судове засідання не
з'явилися, про день, час та місце
судового засідання повідомлені
належним чином.

Від позивача надійшла заява в
якій останній просить розглядати
справу за його відсутності, позовні
вимоги просить задовольнити з
урахуванням уточненої позовної заяви.

Відповідач-2 проти задоволення
позовних вимог не заперечує.

Відповідач-1 надіслав заперечення
на позовну заяву, в яких просить
відмовити в задоволенні позовних вимог
та просить суд розглядати справу за
його відсутності.

Розглянувши подані документи і
матеріали, з'ясувавши фактичні
обставини, на яких ґрунтується позов,
оцінивши докази, які мають юридичне
значення для розгляду справи та
вирішення спору по суті, суд дійшов
висновку, що позовна заява підлягає
частковому задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 24.08.2012 року
близько 03.00 години перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння та керуючи
автомобілем "ВАЗ 2106", д/н НОМЕР_1, по вул.
40 років Жовтня, смт. Покровське,
Дніпропетровської області, порушивши
правила дорожнього руху, скоїв наїзд на
пішоходів, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_4

Внаслідок ДТП ОСОБА_1 отримав тяжкі
тілесні ушкодження, що підтверджується
матеріалами справи (а.с. 5-6, 8) та не
оспорюється самими відповідачами.
Вищевказана ДТП сталася з вини водія
ОСОБА_3, що підтверджується наступними
доказами: вироком Покровського
районного суду Дніпропетровської
області по справі №189/684/13-к від 30.04.2013
року (а.с.8-10).

Як встановлено судом, на період з 23.05.2012
по 22.05.2013, відповідач ОСОБА_3
застрахував свою цивільно - правову
відповідальність у ПАТ "Українська
пожежна-страхова компанія" (а.с. 5).

За таких підстав ПАТ "Українська
пожежна-страхова компанія" є особою,
відповідальною за шкоду, заподіяну
ОСОБА_1 життю, здоров'ю внаслідок ДТП в
межах та на умовах полісу цивільної
відповідальності та Закону України
«Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів».

Відповідно до ч. 4 ст. 28 КПК України
особа, яка не пред'явила цивільний
позов в кримінальній справі, а також
особа, цивільний позов якої залишився
без розгляду, має право пред'явити його
в порядку цивільного провадження.

Згідно з ч.4 ст.61 ЦПК України вирок у
кримінальній справі, що набрав
законної сили, або постанова суду у
справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце дії, чи вчинені
вони цією особою.

Тому, встановлені вказаним вироком
суду обставини з питань, чи мали місце
дії, чи вчинені вони ОСОБА_3 є
обов'язковими при розгляді даної
цивільної справи. Тобто вважається, що
судом встановлено, що відповідач
вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК
України.

Згідно ч.1 ст.1195 ЦК України, фізична
особа, яка завдала шкоди каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров'я фізичній
особі, зобов'язана відшкодувати
потерпілому додаткові витрати,
викликані необхідністю посиленого
харчування, санаторно-курортного
лікування, придбання ліків,
протезування, стороннього догляду
тощо.

Відповідно до ч.1 абз.1 статті 1199 ЦК
України, в разі каліцтва або іншого
ушкодження здоров`я малолітньої особи,
фізична або юридична особа, яка завдала
шкоди, зобов'язана відшкодувати
витрати на її лікування, протезування,
постійний догляд, посилене харчування
тощо.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги про
відшкодування з ПАТ "Українська
пожежно-страхова компанія" грошових
коштів, які були витрачені на ліки, за
2012 - 2014 роки (у тому числі на придбання
комплекту апарату зовнішньої фіксації
та набору для накістного
металоостенинтезу для лікування
переломів гомілки, плеча, передпліччя у
розмірі 14 800 грн. та рахунок - фактура
про його вартість на суму 14 800 грн.)
позивач надав фіскальні чеки на
загальну суму 26 832 грн. 28 коп.

Суд вважає позовні вимоги в цій частині
задовольнити частково у розмірі 4 641
грн. 66 коп. В частині стягнення з ПАТ
"Українська пожежно-страхова компанія"
14 000 грн. суд відмовляє оскільки як
вбачається із вироку Покровського
районного суду Дніпропетровської
області по справі № 189/684/13-к від 30.04.2013
року ОСОБА_3 перерахував ОСОБА_1 на
лікування 14 000 грн. В іншій частині суд
відмовляє оскільки як вбачається із
наданих позивачем фіскальних чеків,
позивачем були придбані лікарські
засоби, які не відповідають доданим до
матеріалів справи довідкам
медикаментів використаних під час
лікування хворого в стаціонарі та
придбаних за готівковий рахунок, а тому
суд має достатньо підстав вважати, що
придбання інших лікарських засобів не
є наслідком отриманих позивачем
травм від скоєного ДТП.

Відповідно до п. 22.3 ст. 22 Закону України
"Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" (надалі - Закон) потерпілому
відшкодовується моральна шкода,
передбачена пунктами 1, 2 частини другої
ст. 23 Цивільного кодексу України. При
цьому страховик відшкодовує не більше
ніж 5 % ліміту, визначеного у п. 9.3 ст. 9
цього Закону. Різницю між сумою
відшкодування, визначеною судом, та
сумою, яка має бути відшкодована
страховиком, сплачує особа, яку визнано
винною у скоєнні ДТП. Крім того, якщо
судом встановлено відшкодувати
потерпілому моральну шкоду,
передбачену пунктами 3, 4 частини 2 ст. 23
ЦК України, таке відшкодування у
розмірі, визначеному судом, здійснює
особа, яку визнано винною у скоєнні ДТП.

За таких обставин та беручи до уваги
встановлений ліміт відповідальності
за шкоду заподіяну життю і здоров'ю для
відшкодування моральної шкоди (100 000
грн.), суд приходить до висновку про
правомірність заявлених вимог про
стягнення моральної шкоди, пов'язаної з
ушкодженням здоров'я позивача в сумі 5
000 грн. 00 коп.

Стосовно вимоги позивача про стягнення
3 239 грн. 55 коп. компенсації за розлад
здоров'я суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи
позивач знаходився на стаціонарному
лікуванні в Покровській центральній
районній лікарні та Обласній клінічній
лікарні ім. Мечнікова у період з 24.08.2012
року по 16.10.2012 року, на стаціонарному
лікуванні в відділенні травматології
Обласної клінічної лікарні ім.
Мечнікова у період з 21.03.2013 року по
29.03.2013 року, у період з 03.06.2013 року по
18.06.2013 року, з 19.06.2013 року по 01.07.2013 року,
06.08.2013 року по 21.08.2013 року на
стаціонарному лікуванні в ДУ
"Український державний
науково-дослідний інститут
медіко-соціальних проблем
інвалідності МОЗ України".

Статтею 24 ч. 2 Закону України " Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" передбачено, що мінімальний
розмір страхового відшкодування за
шкоду, пов'язану з лікуванням
потерпілого, становить 1/30 розміру
мінімальної заробітної плати у
місячному розмірі, встановленої
законом на дату настання страхового
випадку, за кожен день лікування,
підтверджений відповідним закладом
охорони здоров'я, але не більше 120 днів.

Позивачем на підтвердження того, що він
знаходився на стаціонарному лікуванні
надані довідки видані відповідними
закладами охорони здоров'я, а саме
довідка про тимчасову втрату
працездатності потерпілого у ДТП
видана Покровською ЦРБ від 11.10.2013 року
про те, що ОСОБА_1 знаходився на
стаціонарному лікуванні у Покровській
ЦРБ у період з 24.08.2012 року по 16.10.2012 року,
випискою з історії хвороби № Э1898
видана КЗ "Дніпропетровська обласна
клінічна лікарня ім. Мечникова" про те,
що ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному
лікуванні у вказаному закладі у період
з 21.03.2013 року по 29.03.2013 року, випискою із
медичної картки амбулаторного
(стаціонарного) хворого № 1275 видана ДУ
"Український державний
науково-дослідний інститут
медіко-соціальних проблем
інвалідності МОЗ України" про те, що
ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному
лікуванні у період з 24.02.2014 року по
17.03.2014 року.

Таким чином, суд находить достатньо
підстав для задоволення компенсації за
розлад здоров'я частково у сумі 3 229 грн.
31 коп., що підтверджується довідками
закладів здоров'я, виходячи з
наступного розрахунку: за період з
24.08.2012 року по 01.10.2012 року (розмір
мінімальної заробітної плати 1 102 грн.)
1102:30х38 днів = 1 395,74 грн., за період з 01.10.2012
року по 16.10.2012 року (розмір мінімальної
заробітної плати 1 118 грн.) 1 118грн.:30 днів
х 16 днів = 596 грн. 27 коп., за період з 21.03.2013
року по 29.03.2013 року (розмір мінімальної
заробітної плати 1 147 грн.) 1147грн.:30 х 9
днів = 344 грн. 10 коп., у період з 24.02.2014
року по 17.03.2014 року (розмір мінімальної
заробітної плати 1 218 грн.) 1 218 грн.: 30 х 22
дні = 893 грн. 20 коп. В іншій частині суд
відмовляє, оскільки розрахунок
проведений позивачем зроблений без
врахуванням мінімальної заробітної
плати у відповідний період.

Позивач просить стягнути з ПАТ
"Українська пожежно-страхова компанія"
компенсацію за шкоду пов'язану зі
стійкою втратою працездатності у
розмірі 20 646 грн. 00 коп.

Так, відповідно до ст. 26 ч. 2 Закону
України " Про обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів" мінімальний розмір страхового
відшкодування (регламентної виплати)
шкоду, пов'язану зі стійкою втратою
працездатності потерпілим внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди, у разі
встановлення ІІ групи інвалідності - 18
мінімальних заробітних плат у
місячному розмірі встановлених
законом на дату настання страхового
випадку.

Як вбачається з матеріалів справи,
згідно довідки МСЕК серії 10 ААБ № 001303
від 16.10.2012 року ОСОБА_1 встановлено ІІ
групу інвалідності.

У зв'язку з цим суд вважає вимогу
позивача про стягнення з ПАТ
"Українська пожежно-страхова компанія"
20 646 грн. компенсації за шкоду пов'язану
зі стійкою втратою працездатності,
обґрунтованою та такою, що підлягає
частковому стягненню у розмірі 20 124
грн., оскільки позивачем при розрахунку
вказаної компенсації не було враховано
розмір мінімальної заробітної плати,
яка станом на день призначення ІІ групи
інвалідності 16.10.2012 року розмір
мінімальної заробітної плати
становить 1 118 грн.

Позивачем заявлені вимоги про
стягнення з ОСОБА_3 50 000 грн. моральної
шкоди, яка підлягає задоволенню у
повному обсязі з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає в тому
числі у болю та стражданнях, яких
фізична особа зазнала у зв'язку із
каліцтвом або іншим ушкодженням
здоров`я.

Згідно вимог ст. 1167 ЦК України моральна
шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою , яка її
завдала, за наявності її вини.

Статтею 1168 ЦК України передбачено, що
моральна шкода, завдана каліцтвом або
іншим ушкодженням здоров`я, може бути
відшкодована одноразово або шляхом
здійснення щомісячних платежів.

Оскільки вина відповідача у
пошкодженні здоров`я ОСОБА_1 доведена у
встановленому законом порядку, дії
ОСОБА_3 знаходяться у причинному
зв'язку з фізичними та моральними
стражданнями позивача, суд вважає
необхідним стягнути у рахунок
відшкодування моральної шкоди 50 000 грн.

Розмір компенсації моральної шкоди
судом визначено з урахуванням
розумності, справедливості, глибини
фізичних та душевних страждань,
ступеню вини особи яка завдала
моральної шкоди та особливістю і
характером обставин справи.

На підставі ст. 88 ЦПК України з
відповідачів на користь держави
підлягають стягненню, пропорційно до
задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 12, 57-61, 79, 88, 209, 212-215,
218, 292 ЦПК України, ст. ст. 23, 386, 395, 396, 1167 ЦК
України, Законом України «Про
обов'язкове страхування
цивільно-правової відповідальності
власників наземних транспортних
засобів», суд, -

Вирішив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного
акціонерного товариства "Українська
пожежно-страхова компанія" та ОСОБА_3
про виплату страхового відшкодування,
майнової та моральної шкоди
задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Українська
пожежно-страхова компанія" на користь
ОСОБА_1 4 641 (чотири тисячі шістсот сорок
одна) грн. 66 коп. - витрат на медичне
лікування, 3 229 (три тисячі двісті
двадцять дев'ять) грн. 31 коп. -
компенсації за розлад здоров'я, 20 124
(двадцять тисяч сто двадцять чотири) гр.
00 коп. - компенсацію за шкоду пов'язану
зі стійкою втратою працездатності, 5 000
(п'ять тисяч) грн. - моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 50 000
(п'ятдесят тисяч) грн. - моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 500
(п'ятсот) грн. - судового збору.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства "Українська
пожежно-страхова компанія" на користь
держави 329 (триста двадцять дев'ять) грн.
50 коп. - судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду може
бути подана до Апеляційного суду
Дніпропетровської області через
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя
К.С. Лукінова