Справа № 661/1992/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 липня 2014 року

Новокаховський міський суд
Херсонської області у складі:

головуючого судді: Чирського Г.М.,

при секретарі: Білоус Л.П.,

за участю: позивача - ОСОБА_1,

представників позивача -
ОСОБА_2, ОСОБА_3,

відповідача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Нова Каховка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної
шкоди, -

в с т а н о в
и в :

Позивач звернулася до суду із
зазначеним позовом, посилаючись на те,
що 24.04.2014 р. у денний час їй
зателефонувала сусідка, яка
повідомила, що її свійську тварину
(козу) розриває собака, яка належить
відповідачу. Вона, побігши на поле,
побачила, як собака відповідача дійсно
кусає і розриває її тварину. На
прохання її чоловіка до відповідача
надіти на собаку ошийник той не
реагував. В результаті зазначених
подій тварина отримала значні
ушкодження від укусів собаки, що
спричинило позивачеві матеріальну
шкоду у розмірі 5000 грн. внаслідок
припинення надання молока козою, а
також смерті ще 3 шт. свійських тварин
позивача, які померли від укусів собаки
відповідача протягом 2013-2014 років, яку
просила стягнути з останнього.

У судовому засіданні позивач та її
представники позов підтримали із
зазначених вище підстав.

Відповідач позов не визнав, оскільки,
не заперечуючи факту укусу його псом на
ім»я «Рей» кози позивача, заперечив, що
умисно нацькував собаку на це,
стверджуючи, що чоловік позивачки
вчинив бійку, а свідки бачили, як він
відтягував собаку. Позов не містить
належних чи допустимих доказів на
підтвердження позовних вимог.

Заслухавши сторони та їх
представників, свідків ОСОБА_5 та
ОСОБА_6, дослідивши письмові докази, суд
вважає, що позов не підлягає
задоволенню із наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_4
(відповідач) 24.02.2014 р. близько 14-30 год.
вигулював свою собаку породи німецька
вівчарка без повідка та намордника. В
результаті його собака кинулася на
свійську тварину (козу), яка належить
відповідачеві ОСОБА_1 та спричинила
укуси. В даному випадку відсутні
будь-які докази які б вказували, що
ОСОБА_4 умисно нацькував свою собаку на
тварину. Також не вбачаються ознаки
кримінального правопорушення,
передбачені ст. 299 ч.1 КК України, але в
діях ОСОБА_4 присутні ознаки
адміністративного правопорушення,
передбачені ч.1 ст. 154 КУпАП.

Зазначені висновки зроблені слідчим СВ
Новокаховського МВ УМВС України в
Херсонській області в ході досудового
розслідування по кримінальному
провадженню № 0000515, яке
постановою від 05.03.2014 р. закрито на
підставі п. 2 ч.1 ст. 284 КПК України у
зв»язку з відсутністю складу
кримінального правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що
внаслідок порушення ОСОБА_4 Правил
тримання собак, котів і хижих тварин у
населених пунктах Української РСР,
затверджених наказом Міністерства
житлово - комунального господарства
УРСР, Міністерства сільського
господарства УРСР, Міністерства
охорони здоров'я УРСР від 17.06.1980 року,
собака службової породи «німецька
вівчарка», яку він утримує, 24.02.2014 року
спричинила укуси свійській тварині
(козі), яка належить позивачеві ОСОБА_1

Відповідно ч.1.ч.2 ст.1187 ЦК України
джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів, механізмів та
обладнання, використанням, зберіганням
хімічних, радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб. Шкода, завдана джерелом
підвищеної небезпеки, відшкодовується
особою, яка на відповідній правовій
підставі володіє джерелом підвищеної
небезпеки.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов»язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Оскільки, під час судового розгляду
позивачем не доведені обставини, які
підтверджують розмір та характер
заподіяної шкоди, зокрема, причинний
зв»язок між укусом собаки відповідача
та припиненням надання молока козою,
яка належить позивачеві, кількість та
вартість молока, яке надавалося козою
позивача до і після зазначених подій,
інших доказів на підтвердження своїх
вимог позивачем не надано, клопотань
про витребування цих доказів не
надходило, тому суд вважає позовні
вимоги необґрунтованими та не
підлягаючими задоволенню.

Твердження позивача про смерть ще
трьох свійських тварин позивача в
період 2013-2014 років внаслідок укусів
собаки позивача суд також знаходить
необґрунтованими, оскільки на
підтвердження зазначених вимог
позивачем не представлено належних та
допустимих доказів.

Покази свідків ОСОБА_5 на підтвердження
вимог позивача, а також ОСОБА_6, яка є
дружиною відповідача щодо обставин
конфлікту, виниклого 24.02.2014 р.,
висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 60, 88, 209, 212, 213, 214,
215, 223 ЦПК України, суд -

в и р і ш и
в:

У задоволенні позову відмовити за
необґрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Херсонської області через
Новокаховський міський суд
Херсонської області шляхом подання
апеляційної скарги протягом 10 днів з
дня проголошення рішення, а особами,
які не були присутніми у судовому
засіданні - у той же строк з моменту
отримання копії рішення. Рішення
набуває чинності після закінчення
строку на апеляційне оскарження.

Повний текст рішення виготовлений
23.07.2014 року.

Суддя Г. М. Чирський