Апеляційний суд Кіровоградської
№ провадження 22-ц/781/1959/14 Головуючий
у суді І-ї інстанції Ябчик Н. М.
Доповідач Карпенко О. Л.
РІШЕННЯ

Іменем України

16.09.2014 року колегія суддів судової
палати в цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області в складі:

головуючого - Карпенка О.Л.,

суддів -
Гайсюка О.В., Фомічова С.Є.,

за
участю секретаря - Дімановій Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кіровограді цивільну
справу за позовом публічного
акціонерного товариства
«Кіровоградобленерго» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості за
електричну енергію за апеляційною
скаргою публічного акціонерного
товариства «Кіровоградобленерго» на
рішення Знам'янського міськрайонного
суду Кіровоградської області від 26
травня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

2 грудня 2013 року ПАТ
«Кіровоградобленерго» звернулося в
суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення
борг за спожиту електроенергію в сумі
2116 грн. 41 коп. Позовні вимоги
обґрунтував тим, що 31 травня 2012 року між
ПАТ "Кіровоградобленерго", від імені
якого діє Знам'янський РЕМ, та ОСОБА_2
укладено договір № 0301200 про
користування електричною енергією.
Відповідно до умов договору сторони
взяли на себе взаємні зобов'язання.
Проте, відповідач свої зобов'язання
сплачувати за електричну енергію
виконує не належним чином. У зв'язку з
чим, станом на 01 листопада 2013 року має
заборгованість в сумі 2116 грн. 41 коп.

Рішенням Знам'янського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 26 травня 2014 року позов
задоволено частково. Суд вирішив
стягнути з ОСОБА_2 на користь ПАТ
«Кіровоградобленерго» 1300 грн. боргу та
229 грн. 40 коп. компенсації сплаченого
судового збору.

Не погоджуючись частково з
рішенням суду, позивач подав
апеляційну скаргу в якій просить
змінити рішення, стягнувши з
відповідача заборгованість у сумі 2116
грн. 41 коп. Апеляційну скаргу
обґрунтовано тим, що суд неправильно
застосував норми матеріального права
та не дав належної оцінки тій
обставині, що на час укладення
письмового договору між сторонами по
справі відповідач визнавала факт
наявності заборгованості, про що
вказано у договорі, але не сплатила її.

Письмові заперечення на
апеляційну скаргу від відповідача не
надійшли.

У судовому засіданні в суді
апеляційної інстанції представник
позивача підтримав апеляційну скаргу
та позовні вимоги і просив їх
задовольнити. Крім того, він пояснив, що
відповідач сплатила заборгованість
відповідно до квитанцій, копії яких ним
подано ним до суду. Однак позивач не
відмовляється від позову та
апеляційної скарги так, як вказані дії
відповідача вчинені після ухвалення
оскаржуваного рішення.

Відповідач та її представник
адвокат ОСОБА_3, повідомлена про час та
місце розгляду справи, про що свідчить
поштове повідомлення про вручення
судових повісток, в судове засідання не
з'явилися.

Заслухавши доповідь
судді-доповідача, пояснення
представника позивача, дослідивши
матеріали справи та перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції, колегія суддів
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Кіровоградської
області дійшла висновку, що апеляційна
скарга підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Суд першої інстанції встановив і
матеріалами справи підтверджується, що
31 травня 2012 року між сторонами по
справі укладено договір № 0301200 про
користування електричною енергією,
відповідно до якого ПАТ
«Кіровоградобленерго» зобов'язався
поставляти споживачу електричну
енергію, а ОСОБА_2, оплачувати
використану електричну енергію за
діючими тарифами (цінами) у терміни,
передбачені умовами договору.

На підставі вказаного договору
ОСОБА_2 відкрито особовий рахунок
НОМЕР_1-200.

Відповідно до зробленого
позивачем розрахунку боргу за
використану електроенергію, за
споживачем ОСОБА_2, адреса: АДРЕСА_1,
обліковується борг в сумі 2116 грн. 41 коп.

Вирішуючи спір суд урахував
майновий стану відповідача та
пославшись на ч. 4 ст. 1193 ЦК України
зменшив суму стягуваної
заборгованості до 1300 грн.

Згідно ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 214 Кодексу під
час ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин; 5) чи
слід позов задовольнити або в позові
відмовити; 6) як розподілити між
сторонами судові витрати; 7) чи є
підстави допустити негайне виконання
судового рішення; 8) чи є підстави для
скасування заходів забезпечення
позову.

Проте оскаржуване рішення не
відповідає цим вимогам закону.

Виходячи з обставин справи, колегія
суддів вважає, що між сторонами по
справі склалися договірні
правовідносини. Натомість, вирішуючи
спір, суд першої інстанції застосував
норму ч. 4 ст. 1193 ЦК України, якою
регулюються деліктні правовідносини.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України порушення або неправильне
застосування норм матеріального або
процесуального права являється
підставою для скасування рішення суду
першої інстанції і ухвалення нового
рішення або зміну рішення.

Оскільки суд застосував закон,
який на спірні правовідносини не
поширюється, ухвалене у справі рішення
підлягає скасуванню з ухваленням
нового рішення.

Згідно реєстраційного
посвідчення, виданого КП «Бюро
технічної інвентаризації» 18 травня 2004
року, право власності на АДРЕСА_1
належить ОСОБА_2, відповідачу по справі,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 ОСОБА_6 на підставі
договору міни житла від 14 травня 2004
року (а.с. 30).

До 31 травня 2012 року абонентський
рахунок за вказаною адресою було
відкрито на ім'я ОСОБА_5 (а.с. 34).

Відповідно до п. 13 укладеного між
ПАТ «Кіровоградобленерго» і ОСОБА_2
договору про користування електричною
енергією від 31 травня 2012 року (а.с. 4)
оплата за електричну енергію має
здійснюватися споживачем самостійно
згідно виставлених рахунків і в
указаний у них строк. Також цим пунктом
договору передбачено, що на час
укладення договору існує
заборгованість за раніше спожиту
електричну енергію у сумі 2047 грн. 20 коп.,
яка підлягала сплаті до 5 червня 2012
року.

Згідно зі ст. 526, 530 ЦК України
зобов'язання має виконуватись належним
чином і у встановлений строк
відповідно до умов договору та вимог
закону.

Порушенням зобов'язання є його
невиконання або виконання з порушенням
умов, визначених змістом зобов'язання
(неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Боржник вважається таким, що
прострочив, якщо він не приступив до
виконання зобов'язання або не виконав
його у строк, встановлений договором
або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

З письмових заперечень
відповідача на позов вбачається, що
вказана в договорі заборгованість
сплачена нею не була (а.с. 20, 21).

Доводи відповідача про те, що нею
вказаний договір не укладався і
заборгованість відсутня судом першої
інстанції відхилено. Суд дійшов
висновку, що заборгованість існує. Ці
висновки суду сторонами по справі не
оспорюються.

За період з травня по вересень 2012
року відповідачем спожито електричної
енергії у розмірі 247 кВт/год., що з
урахуванням діючого на той час тарифу
на електричну енергію 0,2802 грн./кВт/год.,
становить 69 грн. 21 коп. Існування цієї
заборгованості підтверджується
обліковими даними позивача (а.с. 27 - 29) та
наданим відповідачу рахунку на оплату
за період з 18 травня 2012 року по 17
вересня 2012 року на загальну суму 2116 грн.
41 коп., в тому числі існуючий борг у сумі
2047 грн. 20 коп. і новоутворений борг у
сумі 69 грн. 21 коп. (а.с. 38).

Однак відомості про сплату
відповідачем цієї суми заборгованості
відсутні так, як на вказаному рахунку
немає відміток ПАТ
«Кіровоградобленерго» чи банківських
установ про його оплату. Не надано
відповідачем і квитанцій на вказану
суму.

Отже висновок суду про наявність у
відповідача несплаченої
заборгованості у сумі 2116 грн. 41 коп.
підтверджується наявними у справі
доказами.

Оскільки предметом розгляду в
апеляційному суді являється
оскаржуване у справі рішення суду
першої інстанції в межах позовних
вимог, заявлених у суді першої
інстанції, апеляційний суд при
вирішенні справи не враховує здійснену
відповідачем оплату боргу після
ухвалення оскаржуваного рішення. а
тому доведений позов підлягає
задоволенню.

Крім того, вирішуючи питання про
стягнення на користь позивача
компенсації сплаченого судового збору
у сумі 229 грн. 40 коп., суд першої
інстанції не врахував, що при зверненні
до суду позивач сплатив лише половину
необхідної суми, а саме 114 грн. 70 коп., що
підтверджується квитанцією від 14
листопада 2013 року (а.с. 1). Доказів сплати
судового збору у повному обсязі
позивач суду не надав, в тому числі під
час розгляду справи в суді апеляційної
інстанції.

У зв'язку з тим, що рішення ухвалено
на користь позивача, несплачена сума
судового збору підлягає стягненню в
дохід держави з відповідача, а на
користь позивача підлягає стягненню
компенсація фактично понесені ним
судові витрати (а.с. 1, 85).

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 316
ЦПК України, колегія суддів -

ВИРІШИЛА:

Рішення Знам'янського
міськрайонного суду Кіровоградської
області від 26 травня 2014 року скасувати
і ухвалити нове рішення.

Позов публічного акціонерного
товариства «Кіровоградобленерго» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за електричну енергію задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
«Кіровоградобленерго» заборгованість
за спожиту електричну енергію у сумі 2116
(дві тисячі сто шістнадцять) грн. 41 коп.
та судові витрати у сумі 236 (двісті
тридцять шість) грн. 50 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
держави 114 (сто чотирнадцять) грн.. 70 коп.
судового збору.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення і
може бути оскаржене шляхом подачі
касаційної скарги до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання ним законної сили.

Головуючий:

Судді: