Номер провадження: 22-ц/785/9139/14
Головуючий у першій інстанції Шенцева
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 листопада 2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Ісаєвої Н.В., Комлевої О.С.,

при секретарі Сілукової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства
з обмеженою відповідальністю
«УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП» Одеська філія,
ОСОБА_3, третіх осіб: Другий Приморський
відділ державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції,
ПАТ «УкрСиббанк» про визнання
проведення прилюдних торгів, акта про
виконання послуг та свідоцтва про
право власності недійсними, за
апеляційними скаргами представника
ОСОБА_3 - ОСОБА_4, к якої приєдналось
Товариство з обмеженою
відповідальністю «УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП»
Одеська філія, Другого Приморського
відділу державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції,
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» на рішення Приморського
районного суду м. Одеси від 10 вересня 2014
року,

встановила:

У вересні 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з вказаним позовом, та посилаючись
на порушення державним виконавцем та
спеціалізованою торгівельною
організацією встановлених законом
правила їх підготовки в частині
належного повідомлення про їх
проведення та правил проведення
прилюдних торгів, відповідно до вимог
Закону України «Про виконавче
провадження», Інструкції про
проведення виконавчих дій, Тимчасовим
положенням про порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 27 жовтня 1999 року №
68/5, просив визнати проведені 08.07.2013 року
ТОВ «УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП» Одеська філія
на виконання договору №16-0436/13 від 19.06.2013
року, укладеного з Другим Приморським
відділом державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції,
з реалізації арештованого нерухомого
майна, а саме квартири АДРЕСА_1, такими,
що проведені з порушенням вимог закону;
визнати недійсним акт про виконання
послуг з реалізації арештованого майна
№ 16-0436/13 від 09 липня 2013 року; визнати
недійсним свідоцтво про право
власності, видане на ім'я ОСОБА_3

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 10 вересня 2014 року позов
ОСОБА_2 було задоволено.

Визнано недійсними прилюдні торги,
проведені 08.07.2013 року ТОВ «УКРСПЕЦТОРГ
ГРУПП» Одеська філія на виконання
договору №16-0436/13 від 19.06.2013 року,
укладеного з Другим Приморським
відділом державної виконавчої служби
Одеського міського управління юстиції,
з реалізації арештованого нерухомого
майна, яке належить ОСОБА_2 -
трикімнатної квартири загальною
площею 73,3 кв.м., яка знаходиться за
адресою: АДРЕСА_1.

Визнано недійсним акт про виконання
послуг з реалізації арештованого майна
№ 16-0436/13 від 09 липня 2013 року.

Визнано недійсним свідоцтво про право
власності на квартиру загальною площею
73,3 кв.м., яка знаходиться за адресою :
АДРЕСА_1, видане ОСОБА_3

Зазначене рішення суду оскаржують в
апеляційному порядку представник
ОСОБА_3- ОСОБА_4, к якої приєдналось
Товариство з обмеженою
відповідальністю «УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП»
Одеська філія, Другий Приморський ВДВС
Одеського МУЮ, та ПАТ «УкрСиббанк».

В скаргах з посиланням на неправильне
застосування судом норм матеріального
права та порушення норм процесуального
права ставиться питання про скасування
судового рішення та ухвалення нового
рішення про відмову позивачу у
задоволенні позову.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
суддю - доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення в
межах позовних вимог, доводів
апеляційних скарг та заперечень на них,
судова колегія вважає, що апеляційні
скарги не підлягають задоволенню, з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без
зміни, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що 01 грудня 2010 року
рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси було задоволено позов ПАТ
«УкрСиббанк» до ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_2
про стягнення заборгованості за
кредитним договором.

Стягнуто солідарно ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_2 на користь ПАТ «УкрСиббанк» по
кредитному договору № 0 від 25.04.2007
року заборгованість у розмірі 744544,40
грн.

На підставі рішення суду ПАТ
«УкрСиббанк» отримало виконавчий лист
та звернулось до підрозділу
примусового виконання рішень Другого
ВДВС Одеського МУЮ.

23 січня 2012 року державним виконавцем
примусового Другого ВДВС Одеського МУЮ
відкрито виконавче провадження та
накладено арешт на майно боржника.

08.07.2013 року ТОВ «УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП»
Одеська філія на виконання договору
№16-0436/13 від 19.06.2013 року про надання
послуг по організації і проведенню
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна,
укладеного з Другим Приморським ВДВС
Одеського МУЮ, провело прилюдні торги з
реалізації арештованого нерухомого
майна - трикімнатної квартири
загальною площею 73,3 кв. м., яка
знаходиться за адресою : АДРЕСА_1.
Стартова (початкова) ціна квартири була
встановлена в розмірі 240 214,00 грн.

Порядок реалізації арештованого майна
передбачено Законом України «Про
виконавче провадження», Інструкцією
про проведення виконавчих дій,
Тимчасовим положенням про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, затвердженого наказом
Міністерства юстиції України від 27
жовтня 1999 року № 68/5.

Прилюдні торги - це продаж майна, на яке
звернено стягнення і яке підлягає
реалізації. Під час проведення
прилюдних торгів укладається угода про
передачу майна у власність, сторонами
якої, з одного боку, є покупець - учасник
прилюдних торгів, котрим може бути
фізична чи юридична особа, а з другого -
продавець - відділ ДВС в особі
спеціалізованої організації, яка
організовує та провадить ці прилюдні
торги за договором з ДВС. Власником
цього майна стає покупець, котрий
запропонував за нього у ході торгів
найвищу ціну.

Таким чином, під час проведення
прилюдних торгів укладається угода про
передачу майна у власність, сторонами
якої є покупець - учасник прилюдних
торгів, і продавець, відділ державної
виконавчої служби в особі
спеціалізованої організації, що
організує та проводить ці прилюдні
торги.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про
виконавче провадження» реалізація
арештованого майна, крім майна,
вилученого з обігу згідно із законом,
та майна, зазначеного в ч. 8 ст. 57 цього
Закону, здійснюється шляхом його
продажу на прилюдних торгах, аукціонах
або на комісійних умовах. Рухоме майно,
вартість якого не перевищує сто
п'ятдесят неоподатковуваних мінімумів
доходів громадян, товари побутового
вжитку, а також інше рухоме майно (у
разі якщо стягувач не заперечує проти
цього) реалізуються на комісійних
умовах. Нерухоме майно, транспортні
засоби, повітряні, морські та річкові
судна реалізуються виключно на
прилюдних торгах (аукціонах).

Прилюдні торги є спеціальною
процедурою, за результатами якої
укладається договір купівлі-продажу.

Виходячи з аналізу правової природи
процедури реалізації майна на
прилюдних торгах, яка полягає в продажу
майна, тобто в забезпеченні переходу
права власності на майно боржника, на
яке звернуто стягнення, до покупця -
учасника прилюдних торгів, та
ураховуючи особливості, передбачені
законодавством щодо проведення
прилюдних торгів, складання за
результатами їх проведення акта про
проведення прилюдних торгів є
оформлення договірних відносин
купівлі-продажу майна на публічних
тогах, а відтак є правочином.

Згідно із ч. 2 ст. 16, ст. 215 ЦК України
одним із способів захисту порушеного
права є визнання недійсним правочину,
укладеного з недодержанням вимог,
установлених ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 цього
Кодексу.

Зі змісту ч. 1 ст. 215 ЦК України
підставами недійсності укладеного за
результатами прилюдних торгів
правочину є недодержання вимог закону
в момент його укладання, тобто
безпосередньо за результатами
прилюдних торгів, підставою для
визнання прилюдних торгів недійсними є
порушення встановлених законодавством
правил проведення торгів, визначених
Тимчасовим положенням про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації нерухомого майна,
затвердженого наказом Міністерства
юстиції України від 27 жовтня 1999 року №
68/5 та зареєстрованого в зазначеному
Міністерстві 02 листопада 1999 року за №
745/4838.

Відповідно до п. 3.11 Тимчасового
положення про порядок проведення
прилюдних торгів з реалізації
арештованого нерухомого майна
спеціалізована організація письмово
повідомляє державного виконавця,
стягувача та боржника про дату, час,
місце проведення прилюдних торгів, а
також стартову ціну реалізації майна.

Згідно з п. 3.5. Тимчасового положення
про порядок проведення прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна спеціалізована
організація, яка проводить публічні
торги, не пізніше як за 15 днів до дня
проведення публічних торгів публікує
на відповідному веб-сайті та не менше
ніж на трьох загальнодоступних
веб-сайтах на вибір спеціалізованої
організації інформацію про нерухоме
майно, що реалізується, в порядку,
визначеному Положенням про Єдиний
державний реєстр виконавчих
проваджень, затвердженим наказом
Міністерства юстиції України від 20.05.2003
року №43/5, зареєстрованим у Мінюсті 21
травня 2003 року за № 388/7709 (зі змінами).

Відповідно п. 4.2. Тимчасового положення
про порядок проведення прилюдних
торгів з реалізації арештованого
нерухомого майна лот виставляється на
торги за наявності не менше двох
покупців. Згідно з п.7.1. вказаного
Положення прилюдні торги вважаються
такими, що не відбулися, зокрема, у разі
відсутності покупців або за наявності
одного покупця.

Задовольняючи позов, всупереч доводів
апелянтів, районний суд з'ясувавши
обставини справи та давши оцінку всім
зібраним у справі належним доказам,
обґрунтовано виходив з того, що
прилюдні торги з реалізації
арештованого нерухомого майна були
проведені з порушенням правил та
процедур, визначених у п.п. 3.11, 3.5, 4.2
Тимчасового положення про порядок
проведення прилюдних торгів з
реалізації арештованого нерухомого
майна, а саме щодо розміщення
оголошення про проведення прилюдних
торгів з реалізації спірної квартири
та письмового повідомлення позивача
про дату, час, місце проведення
прилюдних торгів, проведення прилюдних
торгів за наявності одного покупця, що
підтверджується матеріалами справи,
висновки суду за якими обґрунтовано
викладені в мотивувальної частині
оскаржуваного рішення суду. Докази та
обставини, на які посилаються апелянти
в скаргах, були предметом дослідження
судом першої інстанції та додаткового
правового аналізу не потребують,
оскільки при їх дослідженні та
встановленні судом були дотримані
норми матеріального і процесуального
права.

Посилання апеляційних скарг, що
наявність одного покупця узгоджується
з вимогами Закону України «Про
іпотеку», оскільки предметом
реалізації на прилюдних торгах було
нерухоме майно, що є предметом іпотеки,
є необґрунтованими та не відповідають
фактичним обставинам справи. Прилюдні
торги відбулись на виконання рішення
суду про стягнення заборгованості за
кредитним договором, і саме на
виконання цього рішення реалізувалось
майно, що належало позивачеві. Такий
спосіб захисту порушених прав щодо
звернення стягнення на предмет іпотеки
в порядку, передбаченому договором
іпотеки, банком не обирався, а тому
застосування вимог Закону України «Про
іпотеку» при реалізації спірного майна
є помилковим.

Також безпідставними є посилання
апелянтів на норми ч. 3 ст. 45 Закону
України «Про іпотеку», оскільки з
прилюдних торгів реалізовувалось не
іпотечне, а арештоване майно. У разі,
якщо проведені на виконання судового
рішення прилюдні торги з реалізації
майна визнано судом такими, що
проведені з порушенням чинного
законодавства щодо порядку виконання
судових рішень, то особа, яка придбала
це майно, не є добросовісним набувачем,
у якого майно не може бути витребувано
відповідно до ч. 2 ст. 388 ЦК України.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права, а наведені в скаргах доводи не
дають підстав для скасування або зміни
оскаржуваного судового рішення.

За таких обставин, суд першої
інстанції, з'ясувавши обставини справи
та давши належну оцінку зібраним
доказам, дійшов до обґрунтованого
висновку про наявність правових
підстав для задоволення позову ОСОБА_7
Вказані висновки суду відповідають
зібраним у справі доказам, яким судом
дана належна оцінка, правильно
визначена юридична природа
правовідносин що виникли і закон, який
їх регулює.

Суди розглядають цивільні справи
відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України,
тобто в межах заявлених вимог та на
підставі наданих сторонами доказів.

Відповідно до ст. 58 ЦПК України
належними є докази, які містять
інформацію щодо предмета доказування.
Сторони мають право обґрунтовувати
належність конкретного доказу для
підтвердження їхніх вимог або
заперечень. Суд не бере до розгляду
докази, які не стосуються предмета
доказування.

Згідно ст. 59 ЦПК України суд не бере до
уваги докази, які одержані з порушенням
порядку, встановленого законом.
Обставини справи, які за законом мають
бути підтверджені певними засобами
доказування, не можуть
підтверджуватись іншими засобами
доказування.

Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України
цивільне судочинство здійснюється на
засадах змагальності сторін. Сторони
та інші особи, які беруть участь у
справі, мають рівні права щодо подання
доказів, їх дослідження та доведення
перед судом їх переконливості. Кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається як на підставу
своїх вимог або заперечень.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції розглянув справу
відповідно до ст. 11 ЦПК України: за
зверненням фізичних осіб, в межах
заявлених ними вимог та на підставі
наданих ними доказів, доводи
апеляційних скарг не дають підстав для
висновку про неправильне застосування
судом норм матеріального чи
процесуального права, які призвели або
могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 307 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає рішення без змін, якщо судом
першої інстанції постановлено рішення
з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314, 315,
319 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційні скарги представника ОСОБА_3
- ОСОБА_4, к якої приєдналось Товариство
з обмеженою відповідальністю
«УКРСПЕЦТОРГ ГРУПП» Одеська філія,
Другого Приморського відділу
державної виконавчої служби Одеського
міського управління юстиції,
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» відхилити.

Рішення Приморського районного суду
Одеської області від 10 вересня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена протягом
двадцяти днів безпосередньо до суду
касаційної інстанції з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий
О.Г.Журавльов

Судді

Н.В.Ісаєва

О.С.Комлева