22-ц/775/1343/2014(м)

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2014 року

Апеляційний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Баркова В.М.,

суддів Ткаченко Т.Б.,

ОСОБА_1,

при секретарі Брежнєві Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Донецьку апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» на рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 серпня 2014 року в справі за позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» про стягнення заборгованості з індексації заробітної плати з компенсацією,

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом, посилаючись на те, що з 16 жовтня 1995 року по 31 липня 2006 року працювала у відповідача публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» і під час роботи при виплаті заробітної плати їй не виплачувались суми індексації заробітної плати. Просила стягнути з відповідача на її користь суми індексації заробітної плати за період з 01 березня 2003 року по 31 липня 2006 року з компенсацією втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати.

Рішенням Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 30 травня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» на користь ОСОБА_3 індексацію заробітної плати з компенсацією заборгованості за період з березня 2003 року по липень 2006 року в сумі 1 070 грн. 60 коп. з утриманням ПАТ «ММК ім. Ілліча» з цієї суми передбачених законом податків та обовязкових платежів при її виплаті.

Стягнуто з публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» на користь держави судовий збір у розмірі 229 грн. 40 коп.

В апеляційній скарзі публічне акціонерне товариство «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про відмову у задоволенні позовних вимог, посилаючись на порушення і неправильне застосування судом норм матеріального права.

Позивачка ОСОБА_3 в судове засідання апеляційного суду не зявилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, тому суд відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України розглянув справу без її участі.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» ОСОБА_4, яка просила апеляційну скаргу задовольнити, вивчивши письмові матеріали справи в межах апеляційного оскарження та обговоривши доводи скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції повно, всебічно і обєктивно встановив обставини справи, дав оцінку наданим доказам і дійшов до обґрунтованого висновку про те, що позивачці протягом березня 2003 року липня 2006 року відповідач не нараховував індексацію заробітної плати яка підлягає стягненню разом з компенсацією втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати.

Цей висновок суду є правильним і підтвердженим дослідженими в судовому засіданні доказами, які надані сторонами.

В рішенні суду ці докази наведені і відповідно до вимог ст. 212 ЦПК України їм дана належна правова оцінка.

Згідно ч. 6 ст. 95 КЗпП України заробітна плата підлягає індексації.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про оплату праці» (далі за текстом Закон № 108/95- ВР) в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством.

Компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у звязку із порушенням строків її виплати, відповідно до ст. 34 Закону № 108/95- ВР провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_3 з 16 жовтня 1995 року по 31 липня 2006 року перебувала у трудових відносинах з публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча», що підтверджується відповідними записами в трудовій книжці (а.с.6-12). За цей період їй нараховувалась та виплачувалась заробітна плата, але не нараховувалась індексація заробітної плати. Сума індексації заробітної плати з компенсацією втрати її частини у звязку з несвоєчасною виплатою за період з березня 2003 року по липень 2006 року становить в загальній сумі 1 070 грн. 60 коп. (а.с. 23).

Згідно із ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів громадян», індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Індексація заробітної плати здійснюється на підставі Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів та послуг. Обєктом індексації грошових доходів населення є оплата праці як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру.

Структуру заробітної плати визначено ст. 2 Закону України «Про оплату праці», якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат.

Додаткова заробітна плата винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість та за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством, премії, повязані з виконанням виробничих завдань і функцій.

Суми виплат, повязаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції із статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 року № 5 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 року за № 114/8713.

Згідно ст. 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати», підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Статтею 2 цього Закону передбачено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати (далі компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно ст. 3 Закону компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обовязкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться.

Відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України, у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду із позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Згідно рішенню Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року № 1-18/2013, положення частини другої статті 233 КЗпП України Кодексу законів про працю України слід розуміти так, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення сум індексації заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у звязку з порушенням строків її виплати як складових належної працівнику заробітної плати без обмеження буд-яким строком незалежно від того, чи були такі суми нараховані роботодавцем.

Таким чином, індексація є складовою частиною заробітної плати і у разі порушення законодавства про її виплату, працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому індексації заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Наявність факту порушення трудового законодавства в частині невиплати позивачці індексації заробітної плати відповідачем визнана і підтверджується матеріалами справи, у тому числі, розрахунком сум індексації заробітної плати та компенсації у звязку з порушенням строків їх виплати з березня 2003 по липень 2006 року в сумі 1 070 грн. 60 коп. складається із суми індексації 527 грн.04 коп. і компенсації за несвоєчасну сплату 543 грн. 56 коп. (а.с. 23).

Доказів проведення індексації заробітної плати позивачки в зазначений судом період шляхом підвищення заробітної плати, відповідачем, як суду першої інстанції, так і апеляційному суду не надано.

Оскільки позивачка повністю погодилася з розміром визначеної відповідачем суми заборгованості, просила стягнути саме цю суму, рішення суду не оскаржила, колегія суддів переглядаючи справу в межах заявленого позову та доводів апеляційної скарги, погоджується з рішенням суду щодо розміру заборгованості суми індексації заробітної плати та компенсації за несвоєчасну сплату, яку відповідач винен сплатити позивачці.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності заборгованості з індексації заробітної плати та компенсації у звязку з порушенням строків їх виплати є безпідставними, оскільки доповнення до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078, якими передбачено застосування випереджаючого методу розрахунку сум індексації, внесені постановою Кабінету Міністрів України від 17 травня 2006 року № 690 «Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення», яка набрала чинності з 25 травня 2006 року, і на правовідносини, які виникли до набрання чинності цих доповнень, не розповсюджуються.

Крім того, відповідач не надав доказів щодо проведення індексації заробітної плати позивача, у тому числі і із застосуванням випереджаючого методу розрахунку сум індексації.

Тому посилання апелянта на те, що підприємство періодично підвищувало заробітну плату своїм працівникам, тим самим з 2003 року застосовував випереджаючий метод розрахунку сум індексації, є також безпідставними.

З урахуванням зазначеного, рішення суду відповідає вимогам ст. ст. 10, 60, 213-215 ЦПК України, ст. 233 КЗпП України, ст. 2 Закону України «Про оплату праці» ст. ст. 1, 10 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у звязку з порушенням строків їх виплати», підстав для його скасування не встановлено.

Доводи апеляційної скарги спростовуються матеріалами справи і суперечать закону.

Переглядаючи рішення суду в межах заявленого позову та доводів апеляційної скарги колегія суддів не вбачає підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313-315 ЦПК України, апеляційний суд

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча» відхилити.

Рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 04 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили.

Головуючий

Судді