Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.08.2014 Справа №607/12181/14-ц Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області в складі

головуючого судді Процько Я.В.,

при секретарі Костиник О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду у м. Тернополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулась в суд з
позовом до відповідача ОСОБА_2 про
розірвання шлюбу, покликаючись на те,
що спільне життя з ним у них не
склалось, вони мають різні погляди на
сімейне життя, через що між ними
виникають непорозуміння, вони
припинили шлюбні стосунки та не ведуть
спільного господарства. Примирення
вона не бажає і тому вважає, що подальше
існування шлюбу є неможливим.

В судове засідання позивачка не
з'явилась, надіславши на адресу суду
заяву про розгляд справи за її
відсутності, в якій також зазначає, що
позов підтримує та не заперечує проти
ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідач вдруге у судове засідання
не з'явився, хоча своєчасно був
повідомлений про час і місце судового
розгляду, заперечень проти позову не
подав, про причини неявки суд не
повідомив, а відтак, за згоди позивача,
суд приходить до висновку про
можливість заочного розгляду справи та
ухвалення заочного рішення в порядку ч.
4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, на підставі
наявних у справі доказів.

Суд, заслухавши пояснення позивачки,
дослідивши матеріали справи приходить
до переконання, що позов слід
задовольнити з огляду на таке.

Сторони зареєстрували шлюб 19 травня 1990
року, про що у с. Йосипівна
Тернопільського р/в ЗАГСУ
Тернопільської області зроблено
відповідний запис за № 4. Даний факт
стверджується свідоцтвом про
укладення шлюбу серії НОМЕР_1, виданим 19
травня 1990 року.

Як стверджує позивача у позовній заяві
у неї з відповідачем є двоє дітей, які
на даний час є уже повнолітніми. Таким
своїм твердженням ОСОБА_1 не надає
жодного доказового підтвердження, тому
вони до уваги судом не беруться.

Відповідно до ст. 112 СК України суд
ухвалює рішення про розірвання шлюбу,
якщо буде встановлено, що подальше
спільне життя подружжя і збереження
сім'ї суперечитиме інтересам одного з
них.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони не змогли створити міцної
сім'ї, вони люди різних поглядів на
життя, між ними існують формальні
шлюбні стосунки, вони втратили почуття
поваги та любові один до одного, не
ведуть спільного господарства.
Примирення і збереження сім'ї - не
можливе.

Відтак суд вважає, що оскільки
позивачка наполягає на розірванні
шлюбу, відповідач до суд не з'являється
та не скористався своїм право на захист
з метою збереження шлюбу, то позов слід
задовольнити.

Керуючись ст.ст. 10, 11 ч. 1, 60, 169, 215, 224
Цивільного процесуального кодексу
України, ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу
України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
зареєстрований 19 травня 1990 року у с.
Йосипівна Тернопільського р/в ЗАГСУ
Тернопільської області, актовий запис
№ 4.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив за письмовою
заявою відповідача. Заяву про перегляд
заочного рішення може бути подано
протягом десяти днів з дня отримання
його копії.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана
протягом 10 днів з дня проголошення
рішення до апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд.

Головуючий суддя
Процько Я.В.