Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" серпня 2014 р. Дніпровський районний
суд міста Києва в складі:

головуючого - судді Чех Н.А.

при секретарі - Кузьменко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства комерційний банк "Надра" до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду з вказаною
позовною заявою, посилаючись на те, що
між ними та відповідачем ОСОБА_1 був
укладений кредитний договір
№17/П/20/2008-840 від 18.01.2008 року, згідно якого
ОСОБА_1 ними було надано кредит в сумі 49
184 доларів США строком до 18.01.2038 року на
умовах сплати 10,7% річних за
користування кредитними коштами.
Повернення коштів, сплата процентів
мали здійснюватися щомісяця до 12 числа
поточного місяця у сумі не менше 465
доларів США. Взяті на себе зобов'язання
по поверненню коштів відповідач ОСОБА_1
не виконала, виникла заборгованість. В
день укладення кредитного договору з
ОСОБА_1 були укладені і договори поруки
з співвідповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3,
згідно умов яких останні
зобов'язуються відповідати перед ними
(позивачем кредитором) за належне
виконання відповідача ОСОБА_1 взятих на
себе зобов'язань, що витікають з
кредитного договору. Враховуючи те, що
відповідачі - позичальник і поручителі
відповідають перед ними як солідарні
боржники, звернулися до суду з позовом
про стягнення з відповідачів солідарно
заборгованості по кредитному договору,
яка становить суму станом на 22.04.2013 року
76 633, 60 доларів США, еквівалент - 612 532,37
грн., з якої: - заборгованість по тілу
кредиту 48 715 доларів США, еквівалент 389
279,39 грн.; - заборгованість по відсоткам -
20 144 доларів США, еквівалент 161 015,61 грн.: -
пеня 2 855,57 доларів США, еквівалент 22 824,59
грн., - штраф за порушення вимог
кредитного договору - 4 918,40 доларів США,
еквівалент 39 312,77 грн. В судовому
засіданні представник позивача
підтримав викладені в позовній заяві
обгрунтування, підтримав надану
уточнену позовну заяву та просив
уточнені позовні вимоги задовольнити
та стягнути з відповідачів солідарно
на користь позивача заборгованість по
тілу кредиту - 25 476,42 доларів США,
еквівалент 286 395 грн. 72 коп.;
заборгованість за відсотками - 482,40
доларів США, еквівалент 5 422 грн. 96 коп.;
пеню - 2 678,88 доларів США, еквівалент 30 144
грн. 84 коп.; штраф за порушення вимог
кредитного договору - 4 918,40 доларів США,
еквівалент 55 290 грн. 69 коп. та витрати по
сплаті судового збору 3 441 грн. Зазначив,
що вказана заборгованість нарахована
станом на 03.04.2014 року. Не заперечував
того, що в період розгляду справи в суді
відповідач ОСОБА_1 внесла на погашення
боргу кошти в сумі 47 000 доларів США.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні
позов не визнала, просила відмовити в
його задоволенні, оскільки в період
розгляду справи в суді вона мала бесіди
з позивачем, від якого була пропозиція
вирішення питання по боргу, а саме -
закриття кредитного договору при
умові, якщо вона сплатить одноразовим
платежем 47 000 доларів США. Вона
погодилася на ці умови, була продана
квартира і кошти в сумі 47 000 доларів США
були внесені позивачу на виконання їх
домовленості. Однак, після цього, банк
кредитний договір не закрив, а навпаки,
здійснивши зарахування внесених нею
коштів, здійснив перерахунок, по новому
курсу, дорахував відсотки ще за рік.

Співвідповідачі ОСОБА_2, ОСОБА_3 в
судове засіданні не з'явилися, надали
суду заяви, в яких зазначили, що позовні
вимоги вони не визнають, просять
розглядати справу у їх відсутності.

Вислухавши пояснення представника
позивача, відповідача ОСОБА_1,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позовні
вимоги не знайшли свого підтвердження
в суді та не підлягають задоволенню.

В суді встановлено, що між позивачем та
відповідачем ОСОБА_1 був укладений
кредитний договір №17/П/20/2008-840 від 18.01.2008
року, згідно якого ОСОБА_1 було надано
кредит в сумі 49 184 доларів США строком
до 18.01.2038 року на умовах сплати 10,7%
річних за користування кредитними
коштами. Повернення коштів, сплата
процентів мали здійснюватися щомісяця
до 12 числа поточного місяця у сумі не
менше 465 доларів США.

В цей же день, 18.01.2008 року між позивачем
та співвідповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3
були укладені договори поруки.

Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватися
належним чином, відповідно до умов
договору та у установлені договором
строки. Одностороння відмова від
зобов'язань або одностороння зміна
умов договору не допускається.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами, то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилась, та сплати
процентів.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що
за кредитним договором банк або інша
фінансова установа зобов'язується
надати грошові кошти (кредит)
позичальникові у розмірах та на
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

Статтями 553, 554 ЦК України встановлено,
що за договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконання ним свого обов'язку.
Поручитель, відповідає перед
кредитором за порушення зобов'язання
боржником. У разі порушення боржником
зобов'язання, забезпеченого порукою,
боржник і поручитель відповідають
перед кредитором як солідарні
боржники. Поручитель відповідає перед
кредитором у тому ж обсязі, що і
боржник, включаючи сплату основного
боргу, процентів, неустойки,
відшкодування збитків.

У зв'язку з тим, що відповідач ОСОБА_1 не
виконувала взяті на себе зобов'язання
по кредитному договору щодо повернення
кредиту та сплати процентів, станом на
22.04.2013 року виникла заборгованість, яка
становить суму 76 633, 60 доларів США,
еквівалент - 612 532,37 грн., з якої: -
заборгованість по тілу кредиту 48 715
доларів США, еквівалент 389 279,39 грн.; -
заборгованість по відсоткам - 20 144
доларів США, еквівалент 161 015,61 грн.: -
пеня 2 855,57 доларів США, еквівалент 22 824,59
грн., - штраф за порушення вимог
кредитного договору - 4 918,40 доларів США,
еквівалент 39 312,77 грн. З наданих до
позову розрахунків заборгованості
слідує, що заборгованість виникла з
початку 2009 року.

Відповідно до п.4.2.4. договору Банк має
право вимагати від позичальника
дострокового виконання зобов'язань
щодо повернення кредиту, сплати
нарахованих процентів, інших платежів
передбачених цим договором та можливих
штрафних санкцій, якщо позичальник не
вніс черговий мінімальний необхідний
платіж у термін, визначений п.3.3.3. цього
договору. Пунктами 5.2 та 5.3 договору
передбачено, що у разі порушення
позичальником зобов'язань по
поверненню кредиту, сплаті відсотків,
останній має сплатити банку пеню у
розмірі подвійної облікової ставки
НБУ, що діяла на час виникнення
заборгованості, він несвоєчасно
сплаченої суми за кожен день
прострочення. Також у разі порушення
позичальником зобов'язань по
кредитному договору, визначених у п.4.3,
Позичальник зобов'язаний сплатити
банку штраф у розмірі 10% від суми
кредиту. З наданих до справи документів
слідує, що ОСОБА_1 була направлена
досудова вимога від 19.06.2013 року про
сплату заборгованості протягом 30 днів
з дня отримання цієї вимоги. Дана
вимога була отримана ОСОБА_1 29.06.2013 року,
що підтверджено поштовим
повідомленням. Аналогічні вимоги тоді
ж були відправлені і поручителям, однак
не були вручені, відмітка пошти - за
терміном зберігання. Після цього -
21.08.2013 року банк звернувся до суду з
вказаним позовом.

З перших судових засідань відповідач
ОСОБА_1 повідомляла суд про те, що вона
зверталася до банку з заявами з приводу
мирним шляхом врегулювати спір, щодо
добровільної реалізації майна для
погашення заборгованості. У зв'язку з
цим по справі робилися перерви. Судом
неодноразово робилися запити до
позивача (як через представника
позивача в судовому засіданні, так і в
письмовій формі) з проханням
повідомити суд про результати розгляду
заяв відповідача ОСОБА_1, про те чи
досягли згоди про мирне врегулювання
спору. Відповідач ОСОБА_1 повідомила
суд про те, що нею були внесені кошти,
від реалізації майна, в сумі 47 000
доларів США і саме про цю суму була у
них домовленість з банком, після
внесення якої кредитний договір
закривається, інша частина боргу
(відсотки, штрафні санкції) списується.
Відповіді на зазначені вище листи з
суду позивач не надавав, а в судовому
засіданні 05.02.2014 року на питання суду
представник позивача повідомив, що
йому за день до засідання стало відомо
про те, що відповідач ОСОБА_1 внесла на
рахунок кошти, але документів на
підтримання цього він немає на даний
час. Після цього, сторона позивача в
наступних судових засіданнях надала
уточнену позовну заяву про стягнення
заборгованості (з урахуванням
сплаченої відповідачем суми 47 000
доларів США), згідно якої позовними
вимогами є стягнення з відповідачів
солідарно заборгованості по тілу
кредиту - 25 476,42 доларів США, еквівалент
286 395 грн. 72 коп.; заборгованості за
відсотками - 482,40 доларів США,
еквівалент 5 422 грн. 96 коп.; пені - 2 678,88
доларів США, еквівалент 30 144 грн. 84 коп.;
штрафу за порушення вимог кредитного
договору - 4 918,40 доларів США, еквівалент
55 290 грн. 69 коп. та витрат по сплаті
судового збору 3 441 грн.

До справи була надана копія квитанції
від 04.02.2014 року, згідно якої відповідач
ОСОБА_1 внесла позивачу на погашення
заборгованості за кредитним договором
47 000 доларів США, що в еквіваленті
становило 375 671 грн. З наданих позивачем
розрахунків заборгованості слідує, що
з вказаної суми 04.02.2014 року частина
коштів - 23 238,63 долари США пішла на
погашення тіла кредиту; частина коштів
- 23 781,37 доларів США пішла на погашення
заборгованості за відсотками. Дане
свідчить про те, що банком не було
дотримано умов домовленості з
відповідачем, обговорення яких
відбувалося в процесі розгляді справи
в суді, у зв'язку з чим робилися
неодноразові перерви.

Крім того, з наданих до справи
розрахунків до заяви про уточнення
позовних вимог, позивач здійснив
нарахування процентів за період
знаходження справи в суді та
перерахунок вже по курсу 11,2416 грн. за 1
долар США, і тим самим виставив вимогу
до відповідача про заборгованість
більше ніж половина тієї, що була в
першочергових позовних вимогах, при
тому, що відповідач одноразовим
платежем внесла в рахунок погашення
боргу 47 000 доларів США.

Слід зазначити і те, що надані до справи
розрахунки заборгованості до
уточнених позовних вимог не містять
періодів, які є сплаченими, як по тілу
кредиту, процентах. В колонці "фактично
сплачена сума" нічого не вказано, тобто
сума 47 000 доларів США зарахована, але не
можливо встановити по які періоди
(місяці) є сплаченими тіло кредиту,
проценти. Враховуючи те, що кредит
видавався та зараховувалося погашення
в доларах, до справи стороною позивача
не було надано належного розрахунку, з
зазначенням курсу долару по кожному
місяцю.

З розрахунку слідує, що позивачем
робився розрахунок пені та штрафу в
доларах США, а не в гривні. Крім цього,
пеня нараховувалася від загальної суми
заборгованості по тілу кредиту, а не
від несвоєчасно сплаченої суми за
кожен день прострочення, як
передбачено умовами кредитного
договору (п.п.5.2, 5.3).

Враховується і те, що після внесення
відповідачем 47 000 доларів США в лютому
2014 року, та зарахуванні з них 23 238,63
доларів США на погашення тіла кредиту,
відповідач практично вийшла в графік
погашення кредиту, який був визначений
до 2038 року. Аналогічна ситуація із
погашенням процентів (зарахуванням
позивачем у лютому 2014 року) в сумі 23 781,37
доларів США. Дане свідчить про те, що
позивач як недотримався домовленості з
відповідачем про одноразову сплату
частини коштів - 47 000 доларів США і
списання з їх боку інших нарахувань,
так і після зарахування вказаних
коштів - 47 000 доларів США, безпідставно
вимагає стягнення достроково кредиту,
який виданий до 2038 року.

Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі вищевикладеного, керуючись
ст.ст. 525, 526, 530 553, 554, 1050, 1054 ЦК України,
ст.ст.60, 88, 212-215, 218, 223, 294 ЦПК України, суд

В и р і ш и в :

В задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
комерційний банк "Надра" до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
заборгованості - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду міста Києва через
Дніпровський районний суд міста Києва
шляхом подання апеляційної скарги
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Суддя: