Справа № 137/1286/14-ц Провадження №
22-ц/772/2264/2014Головуючий в суді першої
інстанції:Сільченко О. В.Категорія:
27Доповідач: Денишенко Т. О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2014 р. м. Вінниця

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Вінни-цької області в складі:

головуючої судді Денишенко Т.О.,

суддів Зайцева А.Ю., Луценка В.В.,

при секретарі Торбасюк О.І.,

за участю апелянтки, відповідачки
ОСОБА_2, представника позивача,
публіч-ного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк»
Ліфанової Л. М., розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м.
Вінниці, в залі судових за-сідань
апеляційного суду Вінницької області
цивільну справу за позовом

публічного
акціонерного товариства комерційного
банку

«Приватбанк» до
ОСОБА_2 про стяг-

нення
заборгованості за кредитним договором,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Літинського ра- йонного суду
Вінницької області від 19 червня 2014
року,

В С Т А Н О В И Л А:

Рішенням Літинського районного суду
Вінницької області від 19 червня 2014 року
позов публічного акціонерного
товариства комерційного банку ( далі -
ПАТ КБ ) «ПриватБанк» задоволений
повністю; стягнуто з ОСОБА_2 на ко-ристь
банку заборгованість за кредитним
договором від 24 червня 2008 року б/н в
сумі 21267,19 гривень, а саме: 13846,10 гривень
заборгованості за кредитом, 6170,27
гривень заборгованості по процентах за
користування кредитом, 250,00 гривень
штрафу ( фіксована частина ), 1000,82
гривень штрафу ( процентна скла-дова ),
243,60 гривні сплаченого судового збору (
а. с. 60-61 ).

Не погоджуючись з рішенням суду
першої інстанції, відповідачка ОСОБА_2
оскаржує його в апеляційному порядку,
просить дане рішення скасувати,
ух-валити нове рішення про відмову у
позові. Апелянтка вважає оскаржуване
рі-шення незаконним, необгрунтованим,
ухваленим внаслідок неповного
з'ясуван-ня обставин, що мають значення
для справи, неправильного дослідження
і оцін-ки доказів у справі ( а. с. 64 ).

Заслухавши суддю - доповідача,
пояснення та заперечення на
апеляційну

скаргу осіб, які беруть участь у справі,
дослідивши матеріали останньої,
проана-лізувавши в сукупності наявні в
справі докази, перевіривши законність
і обґрун-тованість оскаржуваного
судового рішення в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції, колегія суддів
прийшла до висновку, що скарга
задоволенню не підлягає.

Статтями 213, 214 ЦПК України
передбачено, що рішення суду повинно
бути законним і обгрунтованим та
відповідати на питання: чи мали місце
обставини, якими обгрунтовувалися
вимоги і заперечення, якими доказами
вони підтверд-жуються, чи є інші
фактичні дані, які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження, які правовідносини
випливають із встановлених об-ставин,
яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин
тощо.

Законним є рішення, яким суд,
виконавши всі вимоги цивільного
судочинст-ва, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на ос-нові повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на під-ставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були дослідже-ні в
судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції
відповідає зазначеним вимогам.

Задовольняючи позов ПАТ КБ
«ПриватБанк», суд першої інстанції
виходив з того, що на підставі статей 526,
549, 1049, 1054 ЦК України зобов'язання має
виконуватися надежним чином
відповідно до умов договору та вимог
згаданого Кодексу, інших актів
цивільного законодавства. Позичальник
зобов'язаний по-вернути позикодавцеві
позику у строк та в порядку, визначені
договором.

Судом встановлено, що сторони у
справі 24 червня 2008 року уклали
кредит-ний договір б/н ( а. с. 10 ),
відповідно з умовами якого ОСОБА_2
отримала в кредит кошти в сумі 15 тисяч
гривень. Через неналежне виконання
взятих зобо-в'язань станом на 28 лютого
2014 року у ОСОБА_2 склалася
заборгованість в загальній сумі 21267,19
гривень, що становить: 13846,10 гривень
заборгованості за кредитом, 6170,27
гривень заборгованості по процентах за
користування кре- дитом, 250,00 гривень
штрафу ( фіксована частина ), 1000,82
гривень штрафу ( процентна складова ).
Права позивача у даному випадку суд
визнав порушени-ми, такими, що
підлягають захистові шляхом стягнення
з відповідачки заборго-ваних сум.

Оскаржуючи судове рішення, ОСОБА_2
посилається на відсутність кре-дитного
договору між нею та банком, а наявні
договірні стосунки, на її думку, мають
місце за недодержання письмової форми,
тому є нікчемними. Крім цього, за
твердженням апелянтки, у справі
відсутні належні розрахунки
заборгованих нею сум, за відсутності
кредитного договору немає також
договірних стосунків щодо штрафних
санкцій, нарахування відсотків за
користування кредитними коштами.
ОСОБА_2 посилається на пропуск банком
строку позовної давності для звернення
в суд з цим позовом.

Проте, з такими мотивами апеляційної
скарги погодитися не можна, оскільки
вони є надуманими, не спростовують
висновків суду першої інстанції,
викладе-них в оскаржуваному судовому
рішенні, суперечать фактичним
обставинам справи. Сама відповідачка,
приймаючи участь у розгляді справи,
заперечуючи попереднє заочне судове
рішення від 10 квітня 2014 року ( а. с. 32 ),
жодних кло-потань про призначення
експертизи для встановлення суми
заборгованих нею коштів жодного разу
не заявляла, своїх розрахунків суду не
надавала, стверджуючи лише про
відсутність кредитного договору, на
підставі якого заявлено даний позов.
Разом з тим, невідповідностей, помилок
у вирахуванні суми боргу ОСОБА_2 судом
не встановлено, він доводиться
відповідним розрахунком, що мі-ститься
в матеріалах справи ( а. с. 4-9 ).

Згідно кредитного договору від 24
червня 2008 року б/н ( а. с. 10-17 ), укладе-
деного між сторонами у справі, ОСОБА_2
отримала 15 тисяч гривень у вигля-ді
встановленого кредитного ліміту на
платіжну картку зі сплатою відсотків
за користування кредитом у розмірі 36%
на рік на суму залишку заборгованості
за кредитом. Відповідні домовленості, в
тому числі щодо сплати процентів за
кори-стування кредитними коштами,
відповідальності за порушення умов
виконання договірних зобовязань,
закріплені в Умовах та Правилах
надання банківських послуг, з якими
ОСОБА_2 ознайомилася, підписавши заяву
на ім'я банку та отримавши кредитну
картку і персональний
ідентифікаційний номер ( а. с. 10 ).

Посилання ОСОБА_2 на пропуск банком
процесуального строку позовної
давності є абсолютно безпідставним,
оскільки з матеріалів справи
вбачається і вона сама в судовому
засіданні не заперечує користування
карткою по даний час. Зокрема, з
розрахунку заборгованості ( а. с. 9 )
вбачається, що 28 червня 2012 року
відповідачка погашала свою
заборгованість банкові коштами у сумі
426,00 гривень.

Згідно ст. 60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Цивільне проце-суальне судочинство
здійснюється на засадах змагальності
сторін, з дотриман-ням його
диспозитивності. Суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
поданим відповідно до цього Кодексу, в
межах заявлених вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Суд першої інстанції вірно
визначився у правовідносинах, що
склалися між сторонами у справі, дав їм
належну правову оцінку, застосував
норми матеріаль-ного права, які
регулюють дані правовідносини та
дійшов правомірного виснов-ку про
задоволення позову у повному обсязі;
суд не порушив вимог процесуаль-ного
закону.

Частиною 1 ст. 303 ЦПК України
встановлено, що під час розгляду справи
в апеляційному порядку апеляційний суд
перевіряє законність і
обгрунтованість рі -шення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заяв-лених у суді
першої інстанції.

Мотиви апеляційної скарги ОСОБА_2
стосовно недоведеності суми
забор-гованих коштів, тобто обставин,
що мають значення для справи, які суд
вважав встановленими, неправильного
вирішення справи, необхідності
скасування ос-каржуваного рішення і
ухвалення нового про відмову у позові в
повному обсязі є безпідставними,
оскільки не знайшли свого доведення
під час перевірки судово-го рішення в
апеляційному порядку.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
ска-ргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням вимог
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313-315, 317, 319,
324, 325 ЦПК України, колегія cуддів -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Літинського районного суду
Вінницької області від 19 червня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуюча:

Судді: