Справа № 473/3528/14-ц
У Х В А Л А

іменем України

"28" липня 2014 р. суддя
Вознесенського міськрайонного суду
Миколаївської області Лузан Л.В.,
розглянувши матеріали цивільної
справи за заявою ОСОБА_1,
заінтересовані особи: ОСОБА_2, ОСОБА_3,
Друга Вознесенська державна
нотаріальна контора, Таборівська
сільська рада Вознесенського району
Миколаївської області, про
встановлення факту, що має юридичне
значення, -

В С Т А Н О В И В :

В липні 2014 року ОСОБА_1 звернулася
до суду з заявою, в якій просила
встановити факт, що має юридичне
значення.

В обґрунтування даної заяви заявник
зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_5,
який за життя склав заповіт,
посвідчений 05.12.2006 року секретарем
Таборівської сільської ради
Вознесенського району Миколаївської
області.

Згідно даного заповіту спадковим
майном вказано, зокрема, земельну
частку (пай).

Оскільки, за життя ОСОБА_5 отримав
державний акт на право власності на
земельну ділянку, який був виданий
19.07.2004 року Вознесенською районною
державною адміністрацією, нотаріус
відмовив заявнику в видачі свідоцтва
про право на спадщину за заповітом,
виходячи з неможливості встановити
склад спадкового майна за заповітом.

Посилаючись на наведені обставини,
заявник просив встановити факт про те,
що спадковим майном є земельна ділянка,
площею 6,30 га з цільовим призначенням
для ведення товарного
сільськогосподарського виробництва,
яка розташована в межах території
Таборівської сільської ради
Вознесенського району Миколаївської
області, що належала померлому згідно
державного акта на право власності на
земельну ділянку, виданого 19.07.2004 року
Вознесенською районною державною
адміністрацією на підставі
розпорядження Вознесенської районної
державної адміністрації № 220-р від
15.04.2004 року.

Під час вирішення питання про
відкриття провадження в справі суддя,
оглянувши матеріали справи, прийшов до
наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України
окреме провадження - це вид
непозовного цивільного судочинства, в
порядку якого розглядаються цивільні
справи про підтвердження наявності або
відсутності юридичних фактів, що мають
значення для охорони прав та
інтересів особи або створення умов
здійснення нею особистих немайнових
чи майнових прав або підтвердження
наявності чи відсутності
неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 цієї статті
суд розглядає в порядку окремого
провадження справи про встановлення
фактів, що мають юридичне значення.

Їх перелік міститься в ч. 1 ст. 256
ЦПК України та не є вичерпним.

Проте зміст заяви вказує на те, що
заявник фактично просить розтлумачити
заповіт, який був посвідчений 05.12.2006
року секретарем Таборівської
сільської ради Вознесенського району
Миколаївської області.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст. 1256
ЦК України тлумачення заповіту
здійснюється судом з дотриманням
правил тлумачення правочинів,
передбачених ст. 213 ЦК України.

Тобто закон в такому випадку чітко
визначає механізм захисту права не в
порядку встановлення факту, а шляхом
пред'явлення відповідного позову.

Згідно ч. 4 ст. 256 ЦПК України суддя
відмовляє у відкритті провадження у
справі, якщо з заяви про встановлення
факту, що має юридичне значення,
вбачається спір про право, а якщо спір
про право буде виявлений під час
розгляду справи - залишає заяву без
розгляду.

Враховуючи вищевикладене,
керуючись ст.ст. 209, 210, 234, 256 ЦПК
України, суддя, -

У Х В А Л И В :

У відкритті провадження в справі за
заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи:
ОСОБА_2, ОСОБА_3, Друга Вознесенська
державна нотаріальна контора,
Таборівська сільська рада
Вознесенського району Миколаївської
області, про встановлення факту, що має
юридичне значення - відмовити.

Роз'яснити заявнику його право на
звернення до суду з цими вимогами в
позовному провадженні.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Миколаївської
області через Вознесенський
міськрайонний суд Миколаївської
області шляхом подачі апеляційної
скарги протягом п'яти днів з дня
отримання її копії.

Суддя
Л.В.Лузан