БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ
№ провадження 2/356/119/14
Справа №
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 серпня 2014 року Березанський
міський суд Київської області у складі:

Головуючого судді
Дудар Т.В.

При секретарі
Мамей Н.І.

За участю представника позивача
ОСОБА_1

Представника відповідача
ОСОБА_2

розглянувши клопотання представника
позивача ОСОБА_1 про забезпечення
позову у справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа –
Служба у справах дітей та сім’ї
виконавчого комітету Березанської
міської ради Київської області, про
виселення

ВСТАНОВИВ:

Під час розгляду справи представником
позивача було заявлено клопотання про
забезпечення позову шляхом накладення
заборони відділу у справах
громадянства, імміграції та реєстрації
фізичних осіб м. Березань здійснювати
реєстрацію будь-яких осіб у квартирі
АДРЕСА_1.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України
заява про забезпечення позову
розглядається судом, у провадженні
якого перебуває справа, в день її
надходження без повідомлення
відповідача та інших осіб, які беруть
участь у справі.

Свої вимоги заявник обгрунтував тим, що
предметом даного спору є право Банку на
реалізацію своїх прав стосовно майна,
на яке було звернуто стягнення судом.

Представник відповідача проти
задоволення клопотання заперечував.

Вивчивши документи, якими заявник
обґрунтовує свою вимогу, суд приходить
до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 151 ЦПК України суд, за
заявою осіб, які беруть участь у справі,
може вжити передбачені ЦПК України,
заходи забезпечення позову.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного
Суду України від 22 грудня 2006 року № 9
«Про практику застосування судами
цивільного законодавства при розгляді
заяв про забезпечення позову»
встановлено, що розглядаючи заяву про
забезпечення позову, суддя має з
урахуванням доказів, наданих позивачем
на підтвердження своїх вимог,
пересвідчитися, зокрема, в тому, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову.

Судом встановлено, що предметом спору є
право Банку на реалізацію своїх прав
стосовно майна, на яке було звернуто
стягнення судом, а також те, що між
сторонами дійсно виник спір та існує
реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду, що підтверджується
відповіддю, яка надійшла по факсу від
КП «ЖПП» м. Березань, з якої суд вбачає,
що після укладення договору іпотеки 20
березня 2008 року у спірній квартирі були
зареєстровані ОСОБА_3І (09 вересня 2008
року) та ОСОБА_4 (09 грудня 2009 року) (а.с. 68).

Згідно з п. 2 ч. 1, ч. 3 ст. 152 ЦПК України
позов забезпечується забороною
вчиняти певні дії. Види забезпечення
позову мають бути спів мірними із
заявленими позивачем вимогами.

Частиною 9 статті 153 ЦПК України
передбачено, що ухвала про
забезпечення позову виконується
негайно в порядку, встановленому для
виконання судових рішень.

Тому суд вважає доцільним накладення
заборони Баришівському РС УДМС України
в Київській області здійснювати
реєстрацію будь-яких осіб у квартирі
АДРЕСА_2.

Керуючись ст. ст. 151 - 153 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача
ОСОБА_1 про забезпечення позову у
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Комерційний
банк «ПриватБанк» до ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, третя особа –
Служба у справах дітей та сім’ї
виконавчого комітету Березанської
міської ради Київської області, про
виселення – задовольнити.

Заборонити Баришівському РС УДМС
України в Київській області
здійснювати реєстрацію будь-яких осіб
у квартирі АДРЕСА_2 до вирішення справи
по суті.

Допустити ухвалу про забезпечення
позову до негайного виконання.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Київської області
через Березанський міський суд
Київської області шляхом подачі
апеляційної скарги протягом 5 (п’яти)
днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя

Т. В. Дудар