Справа № 343/478/14-ц
Провадження № 22-ц/779/1752/2014
Головуючий у 1 інстанції Андрусів І. М.
Суддя-доповідач Меленко О.Є.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючої Меленко О.Є.

суддів Девляшевського
В.А., Малєєва А.Ю.

секретаря Турів О. М.

з участю: представника
ОСОБА_2- ОСОБА_3,

представника ПАТ
«Укрнафта» Мелимука В.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до
ПАТ «Укрнафта» в особі структурної
одиниці Прикарпатського управління
бурових робіт, третя особа, яка не
заявляє самостійних вимог на предмет
спору Управління Пенсійного фонду
України в Надвірнянському районі
Івано-Франківської області про
визнання дій незаконними, щодо
неправильного нарахування заробітної
плати за роботу в зоні відчуження
Чорнобильської АЕС, за апеляційною
скаргою ОСОБА_2 на рішення Долинського
районного суду від 18 червня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

Рішенням Долинського районного суду
від 18 червня 2014 року в задоволенні
позову ОСОБА_2 до ПАТ «Укрнафта» в особі
структурної одиниці Прикарпатського
управління бурових робіт, третя особа,
яка не заявляє самостійних вимог на
предмет спору Управління Пенсійного
фонду України в Надвірнянському районі
Івано-Франківської області про
визнання дій незаконними, щодо
неправильного нарахування заробітної
плати за роботу в зоні відчуження
Чорнобильської АЕС відмовлено.

На дане рішення ОСОБА_2 подав
апеляційну скаргу, в якій посилається
на неповне з'ясування судом обставин
справи, та на порушення судом норм
матеріального права. Зазначає, що
являється особою, що має статус
учасника ліквідації наслідків аварії
на ЧАЕС 1 категорії, інвалідом 2-ї групи
за захворюванням, що пов'язано з
наслідками ліквідації аварії на ЧАЕС, а
тому відповідно до ЗУ «Про статус і
соціальний захист громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» має право отримувати
пенсію, яка виходячи з положень ст. 54
вказаного закону обчислюється із
заробітку за роботу в зоні відчуження.
Згідно архівної довідки Галузевого
державного архіву МО України №73532 з
17.04.1988 року по 21.04.1988 року апелянт
працював в зоні відчуження, а з 12.04.1988
року по 12.09.1988 року в зоні відселення. За
таких обставин, роботодавець
зобов'язаний був видати окремо довідку
про заробітну плату в зоні відчуження з
17.04.1988 року по 21.04.1988 року.

З цих підстав, рішення суду першої
інстанції, апелянт просив скасувати, та
ухвалити нове рішення, яким позов
задовольнити.

В засіданні апеляційного суду
представник ОСОБА_2 доводи апеляційної
скарги підтримав з наведених у ній
мотивів.

Представник ПАТ «Укрнафта» доводів
скарги не визнав посилаючись на
обґрунтованість висновків суду.

Представник Управління Пенсійного
фонду України в Надвірнянському районі
Івано-Франківської області в судове
засідання не з'явився, подав клопотання
про розгляд справи без його участі.
Крім цього, на адресу суду надійшло
заперечення щодо доводів апеляційної
скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи
представників сторін, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга не підлягає до задоволення
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції вірно
встановлено, що позивач перебував на
ліквідації наслідків аварії на
Чорнобильській АЕС, як
військовозобов'язаний, брав участь в
ліквідації наслідків Чорнобильської
катастрофи та працював в зоні
відчуження в 1988 році, а саме з 17.04.1988
року по 21.04.1988 року ( а.с. 8) і позивач
перебував у трудових правовідносинах з
ПАТ «Укрнафта» в особі структурної
одиниці Прикарпатського управління
бурових робіт, правонаступником якого
є ПАТ «Укрнафта».

Згідно посвідчення серії НОМЕР_1 від
18.12.2012 року ОСОБА_2 являється особою, що
має статус учасника ліквідації
наслідків аварії на ЧАЕС 1 категорії,
інвалідом 2 -ої групи за захворюванням,
що пов'язано з наслідками ліквідації
аварії на ЧАЕС ( а.с. 7).

Пунктом 7 Порядку обчислення пенсій
особам, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи,
затвердженого постановою КМУ № 1210 від
23.11.2011 року «Про підвищення рівня
соціального захисту громадян, які
постраждали внаслідок Чорнобильської
катастрофи» встановлено, що пенсії
призваних на військові збори
військовозобов'язаних, які брали
участь в ліквідації наслідків
Чорнобильської катастрофи та
працювали у зоні відчуження в 1986 - 1990
роках, призначаються виходячи із
заробітної плати, яку вони одержували
за основним місцем роботи, з
урахуванням фактично відпрацьованого
часу у зоні відчуження, характеру
виконуваної роботи, місця і тривалості
робочого дня (незалежно від періоду
проведення розрахунку оплати праці за
умови, якщо такий розрахунок проведено
на підставі первинних документів про
місце роботи і тривалість робочого дня
згідно із сумарною кратністю оплати
праці, встановленою у відповідні
періоди за зонами небезпеки) .

Відповідно до п. 1 ст. 54 Закону України
«Про статус і соціальний захист
громадян, які постраждали внаслідок
Чорнобильської катастрофи», пенсії по
інвалідності що настала внаслідок
каліцтва ви захворювання, і пенсії у
зв'язку з втратою годувальника
внаслідок Чорнобильської катастрофи
можуть призначатися за бажанням
громадянина із заробітку, одержаного
за роботу в зоні відчуження в 1986-1990
роках, у розмірі відшкодування
фактичних збитків, який визначається
законодавством.

Таким чином, для проведення
перерахунку пенсії відповідно до п. 1
ст. 54 Закону України №796 необхідно
надати довідку про заробітну плату,
отриману за роботу в зоні відчуження в
1988 році.

Довідка про заробітну плату видається
на підставі первинних документів:
особових рахунків, платіжних
відомостей та інших документів, що
містять відомості про нараховану
заробітну плату, місце роботи
(населений пункт, № зони, кратність чи
об'єкт), період роботи в зоні
відчуження, конкретні дні роботи чи їх
загальну кількість, тривалість
робочого дня. Копії первинних
документів про роботу в зоні
відчуження обов'язково додаються до
довідки про заробітну плату.

Як встановлено судом, первинні
фінансові документи про нарахування
добових позивачу, як
військовослужбовцю за період
перебування в зоні відчуження не
збереглися. Що ж стосується оплати
праці цього періоду за основним місцем
роботи - в Прикарпатському УБР, то така
довідка ОСОБА_2 видана на підставі його
особового рахунку ( а.с. 18, 20).

Доводи представника позивача про
необхідність розмежування періодів
перебування у зоні відчуження - з 17 по 21
квітня 1988 року та перебування у зоні
відселення, і як наслідок,- надання двох
різних довідок для нарахування пенсії
з застосуванням різних коефіцієнтів,
на увагу не заслуговують, оскільки
такий порядок діяв лише до березня 1988
року (розпорядження РМ УРСР від 6.01.1988 №
12-р), а позивач перебував на військових
зборах починаючи з квітня 1988 року.

За наведених підстав суд першої
інстанції прийшов до обґрунтованого
висновку, що ПАТ «Укранафта» в особі
структурної одиниці Прикарпатського
управління бурових робіт, як
правонаступник підприємства, в якому
працював позивач в період роботи в зоні
відчуження не мав підстав надати йому
довідку про заробіток за основним
місцем роботи з урахуванням фактично
відпрацьованого часу в зоні
відчуження.

Виходячи із змісту ч. 2 ст. 303 ЦПК
України, суд апеляційної інстанції не
вправі переоцінювати докази, які судом
першої інстанції досліджені у
встановленому законом порядку, а
апеляційна скарга не містить посилання
на нові докази, що давало б підставу для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення.

Розглянувши справу в межах заявленого
позову та в межах доводів апеляційної
скарги, колегія суддів приходить до
висновку, що фактичні обставини справи
судом першої інстанції з'ясовано
всебічно та повно, дано їм вірну
правову оцінку, а рішення суду ухвалено
з додержанням норм матеріального та
процесуального права.

На підставі вищенаведеного, керуючись
ст. ст. 218, 307, 308, 313-315, 317 ЦПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Долинського районного суду від
18 червня 2014 року залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з часу
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий
О.Є. Меленко

Судді:
В.А. Девляшевський

А.Ю. Малєєв