Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.09.2014 Справа №607/10010/14-ц Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області в складі:

головуючої
Герчаківської О.Я.,

з участю секретаря
Мандзія В.П.,

представника позивача
ОСОБА_1,

відповідача
ОСОБА_2,

її представника ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Тернополі
цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_2, третя особа - Тернопільська
районна державна нотаріальна контора,
про скасування свідоцтва про право на
спадщину за законом та державного акту
на право власності на земельну ділянку,
визнання права власності, -

в с т
а н о в и в:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до
ОСОБА_2, третя особа - Тернопільська
районна державна нотаріальна контора,
про скасування свідоцтва про право на
спадщину за законом та державного акту
на право власності на земельну ділянку,
визнання права власності. В
обґрунтування позовних вимог позивач
зазначила, що 13 травня 1997 року померлим
ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5 було складено
заповіт, посвідчений секретарем
виконавчого комітету Настасівської
сільської ради Тернопільського району,
згідно якого ОСОБА_5 заповів ОСОБА_4
житловий будинок з надвірними
будівлями, що знаходиться по АДРЕСА_1,
та частку поля. 28 грудня 2001 року в.о.
державного нотаріуса Тернопільської
районної державної нотаріальної
контори Скібньовською І.М. видано
свідоцтво про право на спадщину за
законом, а саме, що спадкоємцем майна
ОСОБА_7, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, є
його дружина ОСОБА_2, що мешкає в
АДРЕСА_1. Спадкове майно, на яке видано
свідоцтво, складається з права на
земельну частку (пай), яке належало
померлому ОСОБА_5 на підставі
сертифікату на право на земельну
частку (пай) серії ТР №051691. 30 грудня 2004
року розпорядженням Тернопільської
районної державної адміністрації
рішенням №939 ОСОБА_2 передано у
приватну власність земельну ділянку 2,16
га, яка розташована на території
Настасівської сільської ради для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва. 09
серпня 2005 року ОСОБА_2 видано Державний
акт на право власності на земельну
ділянку серії ВА №487648. Позивач як
спадкоємець після смерті ОСОБА_5 має
право на спадкове майно, а саме частку
поля, на яку відповідачу було незаконно
видано свідоцтво про право на спадщину
за законом. На підставі викладеного
позивач просить визнати недійсним та
скасувати Державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯА
№487648, виданий ОСОБА_2 на підставі
розпорядження Тернопільської районної
державної адміністрації від 30 грудня
2004 року №939 та зареєстрований в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю за №54 та
скасувати державну реєстрацію
земельної ділянки кадастровий номер
010020159; скасувати свідоцтво про
право на спадщину за законом ОСОБА_2 від
28 грудня 2001 року №4713 на земельну частку
(пай), яке належало померлому ОСОБА_5 на
підставі сертифікату на право на
земельну частку (пай) серії ТР №051691,
видане Тернопільською районною
державною нотаріальною конторою;
визнати за ОСОБА_4 право власності на
частку поля згідно земельного
сертифікату ТР №051691 в порядку
спадкування.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги уточнила,
просила суд визнати недійсним та
скасувати Державний акт на право
власності на земельну ділянку серії ЯА
№487648, виданий ОСОБА_2 на підставі
розпорядження Тернопільської районної
державної адміністрації від 30 грудня
2004 року №939 та зареєстрований в Книзі
записів реєстрації державних актів на
право власності на землю за №54 та
скасувати державну реєстрацію
земельної ділянки кадастровий номер
010020159; скасувати свідоцтво про
право на спадщину за законом ОСОБА_2 від
28 грудня 2001 року №4713 на земельну частку
(пай), яке належало померлому ОСОБА_5 на
підставі сертифікату на право на
земельну частку (пай) серії ТР №051691,
видане Тернопільською районною
державною нотаріальною конторою;
визнати за ОСОБА_4 право власності на
земельну частку (пай) поля площею 2,33 га,
що розташована на території
Настасівської сільської ради
Тернопільського району Тернопільської
області в порядку спадкування.
Додатково пояснила, що на час
оформлення відповідачем свідоцтва про
право на спадщину за законом її
довірителька була неповнолітньою,
спірною земельною ділянкою (паєм)
користувалися її батьки, у зв'язку з
цим, позивач фактично вступила в
управління спадковим майном та не
пропустила строк для прийняття
спадщини.

Відповідач та її представник в
судовому засіданні проти позову
заперечили з підстав, викладених у
запереченнях. Просили суд відмовити у
задоволенні позову, оскільки вважають,
що позивач не вчинила будь-яких дій, які
б свідчили, що вона бажає прийняти
спадщину.

Представник третьої особи
Тернопільської районної державної
нотаріальної контори в судове
засідання не з'явився, проте звернувся
до суду із листом, в якому просить суд
справу слухати без присутності
представника вищевказаної
нотаріальної контори.

Заслухавши пояснення учасників
судового розгляду, дослідивши та
оцінивши докази по справі, суд вважає,
що позовні вимоги підлягають до
часткового задоволення виходячи з
наступного.

Як вбачається із дублікату заповіту
від 13 жовтня 1997 року, посвідченого
секретарем виконавчого комітету
Настасівської сільської ради
Тернопільського району, ОСОБА_5 заповів
ОСОБА_4 належний йому на праві
особистої власності житловий будинок з
надвірними будівлями, що знаходиться
по АДРЕСА_1, та належну йому на праві
особистої власності частку поля -
земельний сертифікат серія ТР №051691.

28 грудня 2001 року в.о. державного
нотаріуса Тернопільської районної
державної нотаріальної контори
Скібньовською І.М. видано свідоцтво про
право на спадщину за законом, згідно
якого спадкоємцем майна ОСОБА_5,
померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, є його
дружина ОСОБА_2, що мешкає в АДРЕСА_1.
Спадкове майно, на яке видано вказане
свідоцтво, складається з права на
земельну частку (пай) у землі, яка
перебуває у колективній власності
колгоспу «Колос» АДРЕСА_1, розміром 2,33 в
умовних кадастрових гектарах без
визначення меж цієї частки в натурі (на
місцевості), яке належало померлому
ОСОБА_5 на підставі сертифікату на
право на земельну частку (пай) серії ТР
№051691.

29 липня 2013 року державним нотаріусом
Тернопільської районної державної
нотаріальної контори ОСОБА_8 видано
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом серії ВТІ №505562, згідно якого
спадкоємцем зазначеного в заповіті
майна після смерті ОСОБА_5 є ОСОБА_4
Спадщина, на яку видане це свідоцтво,
складається з: 5/12 часток житлового
будинку з надвірними будівлями і
спорудами №347 по АДРЕСА_1, який належав
померлому ОСОБА_5, на підставі
свідоцтва про право власності,
виданого Настасівською сільською
радою народних депутатів 13 березня 2000
року, зареєстрованого Тернопільським
районним госпрозрахунковим бюро
технічної інвентаризації 13 березня 2000
року за реєстровим №175 в книзі №2.

Згідно Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ВА
№487648, ОСОБА_2 на підставі розпорядження
Тернопільської районної
держадміністрації від 30 грудня 2004 року
№939 є власником земельної ділянки
площею 2,18 га у межах згідно з планом.
Земельна ділянка розташована на
території Настасівської сільської
ради Тернопільського району
Тернопільської області. Цільове
призначення земельної ділянки - для
ведення товарного
сільськогосподарського виробництва.
Кадастровий номер земельної ділянки:
010020159.

Пунктом 1 Постанови №7 Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року «Про судову практику у справах про
спадкування» визначено, що відносини
спадкування регулюються правилами ЦК,
якщо спадщина відкрилася не раніше 1
січня 2004 року. У разі відкриття
спадщини до зазначеної дати
застосовується чинне на той час
законодавство, зокрема, відповідні
правила Цивільного кодексу
Української РСР (далі ЦК УРСР).

Відповідно до ст.ст.524, 529 ЦК УРСР,
чинного на час відкриття та оформлення
спадщини після смерті ОСОБА_5,
спадкоємство здійснюється за законом і
за заповітом. Спадкоємство за законом
має місце, коли і оскільки воно не
змінено заповітом. Спадкоємцями за
законом першої черги є, в рівних
частках, діти та дружина померлого.

Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для
придбання спадщини необхідно, щоб
спадкоємець її прийняв. Для прийняття
спадщини необхідне волевиявлення
спадкоємця і здійснення ним певних дій.
Прийнята спадщина визнається належною
спадкоємцеві з моменту відкриття
спадщини.

Змістом ч.1 ст.549 ЦК УРСР передбачено
дії, що свідчать про прийняття
спадщини. Визнається, що спадкоємець
прийняв спадщину: 1) якщо він фактично
вступив в управління або володіння
спадковим майном; 2) якщо він подав
державній нотаріальній конторі за
місцем відкриття спадщини заяву про
прийняття спадщини. Вищевказані дії
повинні бути вчинені протягом шести
місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст.553 ЦК УРСР спадкоємець
за законом або за заповітом вправі був
відмовитися від спадщини протягом
шести місяців з дня відкриття спадщини.
Вважалося, що відмовився від спадщини
той спадкоємець, який не вчинив жодної
з дій, що свідчить про прийняття
спадщини.

Отже, прийняття спадщини як за
заповітом, так і за законом було правом
спадкоємця й залежало виключно від
його власного волевиявлення. Для
прийняття спадщини необхідне
волевиявлення спадкоємця і здійснення
ним певних дій.

Неприйняття спадкоємцем спадщини може
бути виражено фактично, коли
спадкоємець протягом строку,
встановленого для прийняття спадщини,
не здійснює дій, що свідчать про намір
прийняти спадщину, або може бути
виражено явно, коли спадкоємець шляхом
подачі заяви в нотаріальну контору
виражає свою незгоду прийняти
спадщину.

Суд вважає, що позивач ОСОБА_4 прийняла
спадщину після смерті ОСОБА_5, оскільки
на час її відкриття ІНФОРМАЦІЯ_1 року
була зареєстрована і проживала разом з
ним, що підтверджується довідкою №1034
від 06 серпня 2014 року, виданою
виконкомом Настасівської сільської
ради Тернопільського району
Тернопільської області, та витягом з
погосподарської книги. Крім того, як
встановлено в судовому засіданні та
визнається сторонами у справі спірною
земельною часткою (паєм) до повноліття
позивача користувалися і продовжують
користуватися її батьки.

Тобто, на час оформлення відповідачем
свідоцтва про право на спадщину за
законом, мали місце обставини, які
виключали право ОСОБА_2 спадкувати за
законом, однак не позбавляли її права
на обов'язкову частку в спадщині, як це
визначено ст.535 ЦК УРСР.

В силу ст.1301 ЦК України, свідоцтво про
право на спадщину визнається недійсним
за рішенням суду, якщо буде
встановлено, що особа, якій воно видане,
не мала права на спадкування, а також в
інших випадках, встановлених законом.
Вказане положення поширюється на всіх
спадкоємців, у тому числі і на тих, хто
має право на обов'язкову частку у
спадщині.

За умов вищенаведених, суд приходить до
висновку, що позовні вимоги ОСОБА_4 в
частині скасування свідоцтва про право
на спадщину за законом підлягають до
задоволення шляхом скасування
свідоцтва про право на спадщину за
законом ОСОБА_2 від 28 грудня 2001 року,
зареєстроване в реєстрі за №4713, на
земельну частку (пай), яка належала
померлому гр. ОСОБА_5 на підставі
сертифікату на право на земельну
частку (пай) серії ТР №051691, видане
Тернопільською районною державною
нотаріальною конторою.

Вимоги позивача щодо визнання
недійсним та скасування Державного
акту на право власності на земельну
ділянку серії ЯА №487648, виданого ОСОБА_2
на підставі розпорядження
Тернопільської районної державної
адміністрації від 30 грудня 2004 року №939
та зареєстрований в Книзі записів
реєстрації державних актів на право
власності на землю за №54,
скасування державної реєстрації
земельної ділянки кадастровий номер
010020159; визнання за ОСОБА_4 права
власності на земельну частку (пай) поля
площею 2,33 га, що розташована на
території Настасівської сільської
ради Тернопільського району
Тернопільської області в порядку
спадкування до задоволення не
підлягають, виходячи з наступного.

Державний акт на право власності на
земельну ділянку серії ВА №487648, який
ОСОБА_4 просить визнати недійним та
скасувати, містить відомості про те, що
ОСОБА_2 на підставі розпорядження
Тернопільської районної
держадміністрації від 30 грудня 2004 року
№939 є власником земельної ділянки
площею 2,18 га у межах згідно з планом.
Водночас, як вбачається із сертифікату
на право на земельну частку (пай) серії
ТР №051691, померлому ОСОБА_5 належала
частка поля (пай) у землі, яка
перебувала у колективній власності
колгоспу «Колос» АДРЕСА_1, розміром 2,33 в
умовних кадастрових гектарах без
визначення меж цієї частки в натурі (на
місцевості). Даних про те, що земельна
ділянка, яка зазначена в Державному
акті на право власності на земельну
ділянку серії ВА №487648, успадкована
відповідачем на підставі свідоцтва про
право на спадщину за законом суду не
представлено та в судовому засіданні
такі докази не здобуто, а тому в цій
частині позовні вимоги суд вважає
недоведеними.

Заявлені вимоги в частині визнання за
ОСОБА_4 права власності на земельну
частку (пай) поля площею 2,33 га, що
розташована на території
Настасівської сільської ради
Тернопільського району Тернопільської
області в порядку спадкування не
можуть бути задоволені судом з огляду
на те, що позивачем не надано будь-яких
доказів на підтвердження того, що
сертифікат на право на земельну частку
(пай) серії ТР №051691 є дійсним, оскільки
в судовому засіданні сторони визнали
ту обставину, що на спірне спадкове
майно відповідачем оформлено
Державний акт про право власності на
земельну ділянку. А тому, в даній
ситуації слід врахувати, що згідно п.17
Перехідних положень ЗК України від 25
жовтня 2001 року сертифікати на право
власності на земельну частку (пай) є
дійсними до виділення власниками таких
часток (паїв) у натурі (на місцевості)
земельних ділянок та видачі їм
державних актів на право власності на
землю.

На підставі наведеного, керуючись
ст.ст.524, 529, 548, 549, 553 ЦК УРСР, ст.1301 ЦК
України, Постановою №7 Пленуму ВСУ від
30 травня 2008 року «Про судову практику у
справах про спадкування», ст.ст.6, 8, 10, 15,
30, 212, 214, 221 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Скасувати свідоцтво про право на
спадщину за законом ОСОБА_2 від 28 грудня
2001 року, зареєстроване в реєстрі за
№4713, на земельну частку (пай), яка
належала померлому гр. ОСОБА_5 на
підставі сертифікату на право на
земельну частку (пай) серії ТР №051691,
видане Тернопільською районною
державною нотаріальною конторою.

У задоволенні решти позовних вимог -
відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення до апеляційного суду
Тернопільської області через
Тернопільський міськрайонний суд.
Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Головуюча
О.Герчаківська