Номер провадження: 22-ц/785/6756/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Сватаненко В. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2014 року

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Сватаненка В.І.

суддів - Черевка П.М.,
Кононенко Н.А.,

за участю секретаря - Орлової С.І.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Кілійського районного суду
Одеської області від 30 травня 2014 року у
цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_3 - «Про виселення»-

ВСТАНОВИЛА:

29.11.2013 року ОСОБА_2 звернулась до суду із
зазначеним позовом, по якому просила
виселити відповідача з незаконно
займаної ним квартири АДРЕСА_1.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги,
позивач посилалась на те, що за
договором купівлі-продажу від 14.10.1999
року ОСОБА_4 придбала квартиру АДРЕСА_1.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла та після її
смерті позивачу, як спадкоємцю за
заповітом, було видано свідоцтво про
право на спадщину за заповітом на
вказану квартиру. Відповідач ОСОБА_3 за
життя спадкоємця ОСОБА_4 вселився та
проживав у вказаній квартирі як її
співмешканець. Після смерті ОСОБА_4,
рішенням суду було встановлено факт
проживання відповідача з нею однією
сім'єю без реєстрації шлюбу. Позивач та
її представник зазначають, що
відповідач у квартирі не
зареєстрований та нікого відношення до
неї не має,не являється членом її сім'ї,
позивач його до спірної квартири не
вселяла та жодних договорів з ним не
укладала. Відповідач має інше житло, де,
на її думку, він і повинен проживати.
Добровільно звільняти отриману
позивачем у спадок квартиру відповідач
відмовляється, чим фактично чинить
перешкоди у користуванні та
розпорядженні майном, оскільки вона
має намір відчужувати квартиру.

Позивач та її представник позовні
вимоги підтримали, просили їх
задовольнити.

Відповідач та його представник позовні
вимоги не визнали, заперечували проти
їх задоволення.

Рішенням Кілійського районного суду
Одеської області від 30.05.2014 року у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 було
відмовлено.

05.06.2014 року ОСОБА_2 подала апеляційну
скаргу на вказане рішення суду, по якій
просить скасувати рішення районного
суду, ухвалити у справі нове рішення
про задоволення позовних вимог,
посилаючись на незаконність рішення
суду першої інстанції.

Заслухавши доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги та заявлених вимог, заявлених в
суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню.

Статтею 303 ЦПК України передбачено, що
під час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Законним є рішення, яким суд, виконавши
всі вимоги цивільного судочинства,
вирішив справу згідно із законом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на
основі повно і всебічно з'ясованих
обставин, на які сторони посилаються як
на підставу своїх вимог і заперечень,
підтверджених тими доказами, які були
досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване
рішення не відповідає.

Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України,
під час ухвалення судового рішення суд
вирішує, чи мали місце обставини
справи, якими обґрунтовуються вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються, які правовідносини
випливають із встановлених обставин,
яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правових відносин
та інші.

Оцінка зібраних по справі доказів має
здійснюватися за правилами,
передбаченими ст. 212 ЦПК України з
врахуванням положень ст. ст. 57-66 ЦПК
України.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК
України.

Таким чином, суд, розглядаючи цивільну
справу у порядку позовного
провадження, повинен повно і всебічно
з'ясувати фактичні обставини справи,
однак не вправі виходити за межі
заявлених позовних вимог та тієї
доказової бази, яка сформована за
рахунок доказів, поданих до суду самими
учасниками процесу.

Згідно до п.3 ст. 10 ЦПК України, кожна
сторона повинна довести ті обставини,
на які вона посилається, як на підставу
своїх вимог та заперечень, а суд згідно
до ст. 11 ЦПК Україн, розглядає цивільну
справу в межах заявлених вимог і на
підставі наданих сторонами доказів.

Судом встановлені наступні фактичні
обставини по справі.

За договором купівлі-продажу,
укладеним 14.101999 року в Ізмаїльському
представництві Одеської товарної
біржі, ОСОБА_4 придбала у ОСОБА_5, ОСОБА_6
квартиру АДРЕСА_1.

19.02.2010 року рішенням Кілійського
районного суду Одеської області
вказаний договір купівлі-продажу було
визнано дійсним та визнано за ОСОБА_4
право власності на зазначену квартиру,
яке 18.05.2010 року було зареєстроване у КП
«РБТІ та РОН».

Як вбачається зі свідоцтва про смерть,
виданого 22.03.2013 року Відділом державної
РАЦС реєстраційної служби Кілійського
РУЮ Одеської області, актовий запис №
169, ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.
Кілія Кілійського району Одеської
області.

29.08.2013 року рішенням Кілійського
районного суду Одеської області було
встановлено факт проживання ОСОБА_3 та
ОСОБА_4, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1, однією
сім'єю без реєстрації шлюбу за адресою:
АДРЕСА_1, - не менш як п'ять років до часу
відкриття спадщини, а саме з 2002 року до
часу відкриття спадщини - ІНФОРМАЦІЯ_1.
Вказане рішення суду набрало законної
сили 10.09.2013 року.

13.10.2013 року державним нотаріусом
Кілійської районної ДНК на підставі
заповіту ОСОБА_4 від 26.08.2009 року ОСОБА_2
було видано свідоцтво про право на
спадщину за заповітом, яка складається
з двокімнатної квартири АДРЕСА_1 та
30.19.2013 року проведено державну
реєстрацію права власності позивача на
вказану квартиру.

Таким чином, новим законним власником
зазначеної квартири стала позивач.

Також, було встановлено, що відповідач
не є членом сім'ї нового власника -
позивача.

Відповідач був членом сім'ї
попереднього власника. Відповідач,
який користувався житлом як член сім'ї
ОСОБА_4, втратив це правоу зв'язку з
переходом права власності на квартиру
до іншої особи - позивача у справі.

Тому, колегія суддів, враховуючи
практику Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ при розгляді
цивільних справ такої категорії,
вважає, що права та інтереси позивача
підлягають захисту відповідно до
положень ст. ст. 15, 16, 319, 391 ЦК України та
ст. 98 ЖК України.

Відповідач не є членом сім`ї нового
власника. Між ними відсутня угода про
користування спірним житлом.
Проживаючи у зазначеній квартирі,
відповідач порушує права позивача, як
нового власника квартири, що є
підставою для виселення відповідача.

При наведених обставинах у суду першої
інстанції булі відсутні підстави для
відмови у задоволенні позову.

Отже, у зв'язку з порушенням та
неправильним норм матеріального права
судом першої інстанції дане рішення
суду слід скасувати та ухвалити нове
рішення про задоволення позовних вимог
у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307 ч.1 п.2, 309 ч. 1 п. 4,
313, 314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах апеляційного суду Одеської
області, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 -
задовольнити.

Рішення Кілійського районного суду
Одеської області від 30 травня 2014 року -
скасувати.

Ухвалити у справі нове рішення, яким
позов ОСОБА_2 - задовольнити.

Виселити ОСОБА_3 із квартири АДРЕСА_1
без надання іншого житла.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, однак може бути
оскаржено в касаційному порядку до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом 20 днів з дня набрання
законної сили.

Судді апеляційного суду

Одеської області
В.І.
Сватаненко

Н.А.Кононенко

П.М. Черевко

24.09.2014 року
м. Одеса