Справа №481/550/13-ц 04.08.2014 04.08.2014 04.08.2014
Провадження №22-ц/784/2177/14
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2014 року

м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах апеляційного суду
Миколаївської області у складі:

головуючої: Кутової Т.З.,

суддів: Крамаренко Т.В., Буренкової К.О.,

із секретарем судового засідання:
Романенко Ю.О.,

за участю: ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2
та Довбні О.В. - представника
відповідача,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Миколаєві цивільну
справу за апеляційною скаргою

ОСОБА_2

на рішення Новобузького районного суду
від 12 червня 2014 року, ухвалене за її
позовом до приватно-орендного
підприємства «Вікторія», третя особа -
відділ Держкомземагенства у
Новобузькому районі, про визнання
недійсним договору оренди земельної
ділянки, витребування земельної
ділянки з чужого незаконного
володіння,

в с т а н о в и л а :

У березні 2013 року ОСОБА_2 звернулася з
позовом до приватно-орендного
підприємства «Вікторія» (далі - ПОП
«Вікторія»), третя особа -
відділ Держкомземагенства у
Новобузькому районі, про визнання
недійсним договору оренди земельної
ділянки, витребування її з чужого
незаконного володіння та скасування
державної реєстрації.

В обґрунтування своїх вимог позивачка
вказувала, що на підставі Державного
акту від 02 квітня 2001 року вона є
власником земельної ділянки площею 6,03
га, що розташована на території
Новомихайлівської сільської ради
Новобузького району Миколаївської
області. 1 січня 2006 року від її імені
невідомою особою з ПОП «Вікторія»
укладено договір оренди цієї земельної
ділянки строком на 30 років.

Крім цього, як на підставу вимог
визнання цього договору недійсним вона
посилалась на те, що він не містить всіх
істотних умов, передбачених ч. 1
ст. 15 Закону України «Про оренду землі»
(далі - Закон), а саме: не
ідентифікований об'єкт оренди,
земельна ділянка передана в оренду без
розроблення проектної документації, не
узгоджено розмір та форма оплати
оренди земельної ділянки, відсутня
умова передачі в заставу цього майна.

Крім цього, позивачка вказувала, що не
підписувала даний договір.

Посилаючись на наведене, ОСОБА_2
просила суд про визнати договір оренди
недійсним, витребувати земельну
ділянку з чужого незаконного володіння
та скасувати державну реєстрацію.

В подальшому ОСОБА_2 доповнила позовні
вимоги та просила стягнути на її
користь із відповідача 344 грн. 10 коп.
витрат по оплаті судового збору та 900
грн. 48 коп. - витрат по оплаті
судової - почеркознавчої
експертизи.

В судовому засіданні, яке відбулось 12
червня 2014 року, ОСОБА_2 та її
представник ОСОБА_1 просили визнати
договір оренди землі недійсним лише з
підстав, передбачених ст. ст. 203, 215 ЦК
України, посилаючись на те, що
оспорюваний договір позивачка не
підписувала і повноважень на укладання
цього договору іншій особі не надавала.

Рішенням Новобузького районного
суду від 12 червня 2014 року в уточненому
позові ОСОБА_2 відмовлено.

В апеляційній скарзі позивачка вказує
на невідповідність висновків суду
обставинам спору та нормам
матеріального права й просить рішення
суду скасувати, ухвалити нове рішення
про задоволення позову.

Колегія суддів дійшла висновку, що
апеляційна скарга підлягає
задоволенню із наступних підстав.

Відмовляючи у визнанні недійсним
договору оренди землі, з підстав,
передбачених ч. 1 ст. 215, ч. 3 ст. 203 ЦК
України, суд виходив з того, що
позивачка не довела, що вона не
підписувала оспорюваний договір, а
навпаки, матеріали справи свідчать, що
вона особисто з 2006 року отримувала
орендну плату, 06 грудня 2013 року
зверталась з заявою про виплату їй
орендної плати за 2013 рік, що, на думку
суду, є підтвердженням укладення між
нею та відповідачем даного договору
оренди земельної ділянки.

Проте з таким висновком суду не можна
погодитись із наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що на
підставі Державного акту на право
приватної власності на землю від 2
квітня 2001 року ОСОБА_2 є власником
земельної ділянки площею 6,03 га, що
розташована на території
Новомихайлівської сільської ради
Новобузького району Миколаївської
області.

В матеріалах справи наявна копія
договору оренди вказаної земельної
ділянки від 01 січня 2006 року, укладеного
між ОСОБА_2 як орендодавцем та ПОП
«Вікторія» як орендарем для ведення
товарного сільськогосподарського
виробництва строком на 30 років. 27
квітня 2007 року вказаний договір
зареєстровано у Державному реєстрі
земель.

Наполягаючи на задоволенні позову,
ОСОБА_2 посилалась на те, що оспорюваний
договір вона не підписувала, іншу
особу на укладання цього договору не
уповноважувала.

Згідно висновку судово-почеркознавчої
експертизи
Науково-дослідного експертно -
криміналістичного центру № 518 від 22
липня 2013 року, підпис від імені ОСОБА_2
у графі «Орендодавець» оспорюваного
договору оренди землі від 1 січня 2006
року, виконаний не ОСОБА_2, а іншою
особою (а.с.21-24).

Відповідно до вимог ч.2 ст. 207 ЦК України
правочин вважається таким, що вчинений
у письмовій формі, якщо він підписаний
його стороною (сторонами).

Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України
волевиявлення учасника правочину має
бути вільним і відповідати його
внутрішній волі.

Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою
недійсності правочину є
недодержання у момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

В силу статті 16 Закону України «Про
оренду землі» укладення договору
оренди земельної ділянки із земель
приватної власності здійснюється за
згодою орендодавця та особи, яка згідно
із законом вправі набувати право
оренди на таку земельну ділянку.

Наведені обставини свідчать про те, що
позивачка довела належними доказами,
як це передбачено ст. ст. 59, 60 ЦПК
України, що оспорюваний договір оренди
землі вона не підписувала. А тому
відповідно до ч. 1 ст. 215, ч. 3
ст. 203 ЦК України цей договір слід
визнати недійсним.

Ухвалюючи рішення, суд першої
інстанції не звернув увагу на
зазначені обставини та положення ч. 1
ст. 215, ч. 3 ст. 203 ЦК України, що
відповідно до п.п.3, 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК
України є підставою для скасування
оскаржуваного рішення і ухвалення
нового рішення, яким договір оренди
землі від 01 січня 2006 року слід визнати
недійсним та зобов'язати ПОП
«Вікторія» повернути ОСОБА_2 земельну
ділянку площею 6,03 га, яка розташована
на території Новомихайлівської
сільської ради Новобузького району
Миколаївської області.

Відповідно до ст. 88 ЦПК України на
користь позивачки із відповідача
підлягає стягненню 344 грн. 10 коп.
витрат по оплаті судового збору та 900
грн. 48 коп. - витрат по оплаті судової -
почеркознавчої експертизи, а всього -
1244 грн. 58 коп.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 309, 316 ЦПК
України, колегія суддів

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити.

Рішення Новобузького районного суду
Миколаївської області від 12
червня 2014 року скасувати та ухвалити
нове рішення.

Визнати недійсним договір оренди
земельної ділянки, укладений 01
січня 2006 року між ОСОБА_2 та
приватно-орендним підприємством
«Вікторія», зареєстрований у
Державному реєстрі земель 27 квітня 2007
року за № 16.

Зобов'язати приватно-орендне
підприємство «Вікторія» повернути
ОСОБА_2 земельну ділянку площею 6,03 га,
що розташована на території
Новомихайлівської сільської ради
Новобузького району Миколаївської
області.

Стягнути на користь ОСОБА_2 із
приватно-орендного підприємства
«Вікторія» 344 (триста сорок чотири) грн.
10 коп. витрат по оплаті судового збору
та 900 (дев'ятсот) грн. 48 коп. - витрат по
оплаті судової - почеркознавчої
експертизи, а всього - 1244 (одна тисяча
двісті сорок чотири) грн. 58 коп.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення, але з цього часу протягом
двадцяти днів може бути оскаржене до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних.

Головуюча:
Судді: