Номер провадження: 22-ц/785/3415/14
Головуючий у першій інстанції Целух
Доповідач Виноградова Л. Є.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.07.2014 року
м. Одеса

Судова колегія судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого
Виноградової Л.Є.

суддів
Гайворонського С.П.,

Сегеди С.М.,

при секретарі
Феленко В.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі справу за
позовом Публічного акціонерного
товариства «БАНК ФОРУМ» до ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,
за зустрічним позовом ОСОБА_4 та ОСОБА_5
до Публічного акціонерного товариства
«БАНК ФОРУМ» про припинення договорів
поруки, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до
Публічного акціонерного товариства
БАНК ФОРУМ» про визнання недійсним
кредитного договору, договорів іпотеки
та поруки за апеляційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Малиновського
районного суду м. Одеси від 31 січня 2014
року, -

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2012 року ПАТ «БАНК ФОРУМ»
звернулося до суду із вищевказаним
позовом, а в подальшому з уточненням до
позову, вказуючи, що 12 серпня 2008 року
між АКБ «Форум», правонаступником
якого з 19 квітня 2010 року є ПАТ «БАНК
ФОРУМ» та ОСОБА_3 був укладений
кредитний договір за яким останній
надано кредит в сумі 75 000,00 (сімдесят
п'ять тисяч доларів США 00 центів)
строком користування по 11 серпня 2025
року, зі сплатою 13% процентів річних.

В забезпечення виконання ОСОБА_3
зобов'язань за кредитним договором,
позивачем було укладено:

- 12 серпня 2008 року з ОСОБА_4 було
укладено договір поруки № 0198/08/08-Р.

- 12 серпня 2008 року з ОСОБА_5 було
укладено договір поруки № 0197/08/08-Р.

Також в забезпечення виконання
кредитних зобов'язань ОСОБА_3 між ПАТ
«БАНК ФОРУМ» та ОСОБА_3 12 серпня 2008 року
був укладений Іпотечний договір,
відповідно до якого в іпотеку
позивачеві було передано квартиру під
АДРЕСА_1, що належить ОСОБА_3 на підставі
договору купівлі-продажу квартири.

Посилаючись на те, що з лютого 2009 року
ОСОБА_3 припинила сплату щомісячних
платежів, а з вересня 2009 року припинила
погашати відсотки , ПАТ «БАНК ФОРУМ»
просило суд стягнути на свою користь
солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
заборгованість за кредитом та
процентами в сумі 103 690,57 дол. США що в
перерахунку на національну валюту
України еквівалентно 828 798,57 гривень та
пеню в розмірі 49 174,69 гривень, а також
судові витрати.

17 травня 2013 року ОСОБА_4 та ОСОБА_5
звернулись з зустрічним позовом до ПАТ
«БАНК ФОРУМ», вказуючи, що укладені
договори поруки не відповідають нормам
цивільного права. Також позивачі за
зустрічним позовом вказували на
збільшення строку дії кредитного
договору без погодження з ними та
пропущення строків для пред'явлення
вимог поручителя.

Посилаючись на ці обставини, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 просили суд ухвалити рішення,
яким припинити договори поруки.

06 червня 2013 року ОСОБА_3 звернулась із
зустрічним позовом до ПАТ «БАНК ФОРУМ»,
вказуючи, що ПАТ «БАНК ФОРУМ» порушило
норми Закону України «Про захист прав
споживачів», норми валютного
законодавства України, що виразилось в
наданні кредиту в іноземній валюті.
Також ОСОБА_3 вказувала на порушення
прав малолітньої особи при укладенні
договору іпотеки.

Посилаючись на ці обставини, ОСОБА_3
просила суд ухвалити рішення, яким
визнати недійсними кредитний договір,
договір іпотеки та договори поруки.

Рішенням Малиновського районного суду
м. Одеси від 31 січня 2014 року позовну
заяву ПАТ «БАНК ФОРУМ» задоволено у
повному обсязі, стягнуто на користь ПАТ
«БАНК ФОРУМ» солідарно з ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 заборгованість за
кредитним договором № 0161/08/08-Nv у
розмірі 877973,26 гривень в тому числі:
заборгованість з повернення грошових
коштів 566932,38 гривень, заборгованість по
сплаті нарахованих відсотків 261866,19
гривень, пеню за несвоєчасне виконання
грошових зобов'язань 49174,69 гривень.
Стягнуто на користь ПАТ «БАНК ФОРУМ»
солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
судові витрати в рівних частинах по 1073
грн. з кожного.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовлено.

В задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_3 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог, посилаючись на
порушення судом норм процесуального та
матеріального права.

Судова колегія, заслухавши доповідь
судді-доповідача, перевіривши
матеріали справи і обговоривши
підстави апеляційної скарги, вважає за
необхідне її частково задовольнити.

Відповідно до статей 1049, 1050, 1054 ЦК
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти. Якщо договором
встановлений обов'язок позичальника
повернути позику частинами (з
розстроченням), то в разі прострочення
повернення чергової частини
позикодавець має право вимагати
дострокового повернення частини
позики, що залишилася, та сплати
процентів.

Зобов'язання, згідно статті 526 ЦК
України, має виконуватись належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства.

Згідно частинами 1, 4 ст. 559 ЦК України
порука припиняється з припиненням
забезпеченого нею зобов'язання, а також
у разі зміни зобов'язання без згоди
поручителя, внаслідок чого
збільшується обсяг його
відповідальності. Порука припиняється
після закінчення строку, встановленого
в договорі поруки. У разі, якщо такий
строк не встановлено, порука
припиняється, якщо кредитор протягом
шести місяців від дня настання строку
виконання основного зобов'язання не
пред'явить вимоги до поручителя. Якщо
строк основного зобов'язання не
встановлений або встановлений
моментом пред'явлення вимоги, порука
припиняється, якщо кредитор не
пред'явить позову до поручителя
протягом одного року від дня укладення
договору поруки.

Задовольняючи позов про стягнення
заборгованості та відмовляючи в
зустрічних позовах про припинення
договорів поруки, про визнання
недійсним кредитного договору,
договорів іпотеки та поруки , суд
обґрунтовано виходив з того, що
позичальник умови кредитного договору
не виконує, тому боржник та поручителі
несуть відповідальність в солідарному
порядку перед банком, позивачі за
зустрічними позовами пропустили строк
позовної давності.

Цей висновок суду підтверджується
кредитним договором № 0161/08/08 - Nv від 12
серпня 2008 року (а.с. 21 -25), договором
поруки № 0198/08/08 - Р від 12 серпня 2008 року
між АКБ «Форум» та ОСОБА_4 (а.с. 30),
договором поруки № 0197/08/08 -Р від 12
серпня 2008 між АКБ «Форум» та ОСОБА_5 (а.с.
31), іпотечним договором від 12 серпня 2008
року між АКБ «Форум» та ОСОБА_3 (а.с. 32),
розрахунком заборгованості за
договором кредиту (а.с. 74-75).

Звертаючись до суду та
обґрунтовуючи свої вимоги ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5 посилалися на те, що
після укладення кредитного договору
відбулась істотна зміна обставин, якою
вони керувалися, укладаючи кредитний
договір, а саме: значне зростання курсу
долара США по відношенні до курсу
гривні України, що потягло за собою
значне здороження кредитного курсу.

Однак, частиною другою статті 652
ЦК України передбачено, що в разі
недосягнення сторонами згоди щодо
приведення договору у відповідність з
обставинами, які істотно змінились, або
щодо його розірвання, договір може бути
розірваний за наявності одночасно
таких умов:

1) в момент укладення договору
сторони виходили з того, що така зміна
обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена
причинами, які заінтересована сторона
не могла усунути після їх виникнення
при всій турботливості та обачності,
які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б
співвідношення майнових інтересів
сторін і позбавило б заінтересовану
сторону того, на що вона розраховувала
при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв
ділового обороту не випливає, що ризик
зміни обставин несе заінтересована
сторона.

Отже, для розірвання договору у
разі істотної зміни обставин необхідно
наявність всіх перелічених умов
одночасно.

До того ж, вимагаючи розірвання
договору на підставі статті 652 ЦК
України на позивача покладається, у
відповідності до статті 60 ЦПК України,
обов'язок довести ті обставини, на які
він посилається як на підставу своїх
вимог.

Крім того, відповідно до статті 36
Закону України "Про Національний Банк_
України" офіційний курс гривні до
іноземних валют встановлюється
Національним Банком України.

Валютні курси, як зазначено у частині
першій статті 8 Декрету Кабінету
Міністрів України "Про систему
валютного регулювання та валютного
контролю", встановлюються Національним
Банком України за погодженням з
Кабінетом Міністрів України.

Поряд з цим, згідно Положення про
встановлення офіційного курсу гривні
до іноземних валют та курсу
банківських металів, затвердженого
Постановою Правління Національного
Банку України від 12 листопада 2003 року №
496,офіційний курс гривні до іноземних
валют, зокрема до долару США,
установлюється щоденно. Для розрахунку
курсу гривні до іноземних валют
використовується інформація про
котирування іноземних валют за станом
на останню дату.

Отже, незмінність курсу гривні до
іноземних валют законодавчо не
закріплена.

Таким чином, укладаючи спірний
кредитний договір в іноземній валюті,
сторони приймали на себе певні ризики,
на випадок зміни валютного курсу та в
момент укладення договору не мали будь
- яких законних підстав вважати, що
зміна встановленого валютного курсу не
настане.

Виходячи із змісту статей 1046, 1054 ЦК
України відповідальність за валютні
ризики лежить саме на позичальнику.

Відсутність у боржника необхідних
коштів не є підставою звільнення від
відповідальності за порушення
зобов'язання, як це передбачено статтею
617 ЦК України.

Таким чином ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 не
доведено наявності всіх чотирьох умов,
необхідних для розірвання кредитного
договору, договорів поруки та договору
іпотеки у зв'язку із істотною зміною
обставин, якими сторони керувалися при
укладенні договорів, а також ними не
доведено, що сторони при укладенні цих
договорів були впевнені в тому, що така
зміна обставин не настане.

Доводи апеляційної скарги про те, що
позивачем необґрунтовано був
збільшений строк дії кредитного
договору та договорів поруки без
погодження з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не можуть
бути підставою для скасування рішення
суду, оскільки обсяг відповідальності
поручителів та боржника не збільшився.

Твердження в апеляційній скарзі про те,
що позичальник з лютого 2009 року
припинила сплату щомісячних платежів,
а з вересня 2009 року погашати відсотки
не можуть бути підставою для
задоволення апеляційної скарги,
оскільки строк дії кредитного договору
до 11 серпня 2025 року.

Але в резолютивній частині рішення в
частині стягнення судових витрат судом
допущена помилка, оскільки суд вказав
про солідарне стягнення, тому в цій
частині рішення підлягає зміні з
виключенням слова «солідарно».

Керуючись п.3 ч.1 ст. 307 ЦПК України, ст.ст.
314, 316, 317, 319 ЦПК України, колегія судової
палати у цивільних справах
апеляційного суду Одеської області, -

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 частково
задовольнити.

Рішення Малиновського районного суду
м.Одеси від 31 січня 2014 року змінити,
виключити з резолютивної частини
рішення з абзацу третього вказівку про
солідарне стягнення судових витрат з
відповідачів.

В решті рішення суду залишити без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
однак може бути оскаржено шляхом
подачі касаційної скарги протягом
двадцяти днів з дня набрання законної
сили до Вищого Спеціалізованого Суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ.

Судді
Л.Є. Виноградова

С.П. Гайворонський

С.М. Сегеда