Справа № 461/2216/14
Головуючий у 1 інстанції: Романюк В.Ф.
Провадження № 22-ц/783/4299/14
Доповідач в 2-й інстанції:
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2014 року Колегія суддів
судової палати у цивільних справах
Апеляційного суду Львівської області в
складі:

головуючого
Зверхановської Л.Д.

суддів: Цяцяка
Р.П., Шеремети Н.О.

секретаря:
Ясиновської Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Львові цивільну
справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2
на рішення Галицького районного суду м.
Львова від 05 травня 2014 року,

ВСТАНОВИЛА:

Оскаржуваним рішенням Галицького
районного суду м. Львова від 05 травня 2014
року задоволено позов Галицької
районної адміністрації Львівської
міської ради до ОСОБА_2, третя особа:
Львівське комунальне підприємство
«Айсберг», про зобов'язання до вчинення
дій.

Зобов'язано ОСОБА_2 - власника квартири
АДРЕСА_1 за власні кошти привести
балкон першого поверху біля квартири
АДРЕСА_1 зі сторони дворового фасаду до
попереднього стану: відновити сходи до
виходу на балкон, демонтувати частину
балкону, металеву конструкцію та дашок.

Вирішено питання судових витрат.

Рішення суду оскаржила відповідач
ОСОБА_2.

В апеляційній скарзі зазначає, що суд
першої інстанції неповно з'ясував
обставини справи, помилково вважав
встановленими ті обставини, які є
недоведеними, висновки суду не
відповідають обставинам справи.
Вказує, що зважаючи на висновок про
відповідність державним будівельним
нормам та правилам реконструкції
нежитлових приміщень з розширенням за
рахунок влаштування балкону на
АДРЕСА_1, жодна будівельна норма при
влаштуванні балкону у внутрішньому
дворі даного житлового будинку не була
порушена. Зазначає, що в матеріалах
позовної заяви відсутні будь-які
докази на підтвердження того, що
вмонтований балкон порушує чиїсь права
або ж не відповідає інтересам
суспільства чи громади міста. Звертає
увагу суду на те, що суд першої
інстанції безпідставно відмовив у
задоволенні клопотання представника
ОСОБА_2 про долучення до матеріалів
справи висновку про відповідність
влаштованого балкону усім діючим
протипожежним вимогам, вимогам проти
-вибухової та санітарної безпеки, що
призвело до необ'єктивного вирішення
спору.

Просить рішення суду першої інстанції
скасувати та ухвалити нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позову.

Колегія суддів вважає можливим
розглядати справу у відсутності осіб,
які беруть участь у справі, у тому числі
і апелянта ОСОБА_2, котрі належним
чином відповідно до вимог ст.ст.74-76 ЦПК
України повідомлені про час та місце
розгляду справи, але не з'явилися в
судове засідання.

Представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 судову
повістку отримав 07.07.2014 року, а
повістка, направлена відповідачці,
повернулась до суду з відміткою про
закінчення терміну зберігання, а тому
оскільки відповідно до ч.5 ст.76 ЦПК
України вручення судової повістки
представникові особи, яка бере участь у
справі, вважається врученням повістки
і цій особі, то колегія суддів вважає,
що апелянт належним чином повідомлена
про час та місце розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши матеріали справи та доводи
апеляційної скарги, колегія суддів не
вбачає підстав для задоволення
апеляційної скарги, виходячи із
наступного.

Відповідно до ст.213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обгрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване
рішення відповідає даним вимогам.

Задовольняючи позовні вимоги
Галицької районної адміністрації
Львівської міської ради, районний суд
виходив з того, що у відповідачки
ОСОБА_2 не було згоди сусідів на
влаштування консольного балкону зі
сторони внутрішнього двору,
встановлення металевої конструкції і
дашка на балкон загального
користування та дозвільних документів
на проведення таких реконструкцій, а
відтак вона зобов'язана відновити
становище, яке існувало до проведення
реконструкції.

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції, так
як він дійшов до них з дотриманням норм
матеріального та процесуального права.

Житловий фонд України утворюють жилі
будинки, а також жилі приміщення в
інших будівлях, що знаходяться на
території України(ст.4 ЖК України).

Згідно ст.5 ЖК України державний
житловий фонд перебуває у віданні
місцевих рад(житловий фонд місцевих
рад) та у віданні міністерств,
державних комітетів і відомств
(відомчий житловий фонд).

Місцевим судом встановлено, що будинок
АДРЕСА_1 належить Львівській міській
раді та перебуває на балансі ЛКП |"
Айсберг".

Об'єктом власності особи може бути,
зокрема, житло - житловий будинок,
садиба, квартира (ст.ст.379,372 ЦК).

Відповідачу на праві приватної
власності належить квартира АДРЕСА_1

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право
власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні.

Частиною 2 ст. 383 ЦК України визначено,
що власник квартири може на свій
розсуд здійснювати ремонт і зміни у
квартирі, наданій йому для
використання як єдиного цілого , - за
умови, що ці зміни не призведуть до
порушень прав власників інших квартир
у багатоквартирному житловому будинку
та не порушать санітарно-технічних
вимог і правил експлуатації будинку.

Відповідно до 152 Житлового кодексу
України переобладнання і
перепланування житлового будинку
(квартири), що належить громадянинові
на праві приватної власності,
провадяться з дозволу виконавчого
комітету місцевої Ради народних
депутатів.

Згідно із п.1.4 «Правил утримання жилих
будинків та прибудинкових територій»,
затверджених наказом Державного
комітету України з питань
житлово-комунального господарства № 76
від 17 травня 2005 року, переобладнання і
перепланування жилих будинків, жилих і
нежилих у жилих будинках приміщень
дозволяється робити після одержання
дозволу виконавчого комітету місцевої
Ради народних депутатів відповідно до
законодавства. Перепланування жилих
будинків, жилих і нежилих у жилих
будинках приміщень, що погіршує умови
експлуатації і проживання всіх або
окремих громадян у будинку або
квартирі, не допускається.

Районним судом встановлено, що за
адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_2 самовільно
демонтувала сходовий марш у дворі
житлового будинку і влаштувала
залізобетонний балкон, над балконом
влаштована металева конструкція для
встановлення дашка.

Згідно висновку міжвідомчої комісії
Галицького району від 09.07.2013 року
ОСОБА_2 - власника квартири АДРЕСА_1
зобов'язано за власні кошти привести
балкон першого поверху біля квартири
АДРЕСА_1 зі сторони дворового фасаду до
попереднього стану: відновити сходи
для виходу на балкон, демонтувати
частину балкону, металеву конструкцію
та дашок.

Даний висновок міжвідомчої комісії
Галицького району був затверджений
розпорядженням Галицької районної
адміністрації від 19.07.2013 р. №297 «Про
приведення балкону загального
користування на АДРЕСА_1 до
попереднього стану».

Оскільки ОСОБА_2 не виконано
розпорядження Галицької районної
адміністрації щодо приведення балкону
загального користування на АДРЕСА_1 до
попереднього стану, доказів того, що
така реконструкція відповідачем
проведена з дозволу виконкому місцевої
ради, нею не подано, то на думку судової
колегії , висновок районного суду про
підставність позовних вимог є
правильним.

Твердження апелянта про те, що в
матеріалах справи відсутні докази
того, що змонтований балкон порушує
чиїсь права або ж не відповідає
інтересам суспільства чи громади
міста, колегія суддів вважає
безпідставними, так як вчиненням
ОСОБА_2 даних самовільних дій порушено
права, зокрема, Львівської міської ради
як власника житлового будинку АДРЕСА_1

Доводи апеляційної скарги висновків
суду не спростовують, а тому підстав
для її задоволення немає.

Судом правильно встановлені фактичні
обставини справи, вірно застосовано
матеріальний закон та дотримана
процедура розгляду, передбачена ЦПК
України, а тому колегія суддів не
вбачає підстав для скасування рішення
суду.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314
ч.1 п.1, 315, 317, 319 ЦПК України, колегія
суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Галицького районного суду м.
Львова від 05 травня 2014 року залишити
без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення та може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом двадцяти
днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий:

Судді: