Справа № 712/5946/14-ц
Провадження № 2/712/1611/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2014 року Соснівський районний
суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - Марцішевської О.М.

при секретарі - Снігурській Т.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ДП
"Електропроммонтаж" про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням та зустрічним
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
вселення та усунення перешкод у
користуванні житлом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до
суду з позовом до ОСОБА_2, посилаючись
на те, що являється наймачем квартири
АДРЕСА_1, в якій в якості члена сім'ї
наймача зареєстрована її донька ОСОБА_2
Відповідачка 02 вересня 2013 року вибула з
вказаного житлового приміщення на
постійне проживання до квартири
АДРЕСА_2 того ж будинку, де мешкає сім'я
ОСОБА_3, в зв'язку з створенням сім'ї з
ОСОБА_3 Під час вибуття кинула ключ від
кімнати АДРЕСА_1 та заявила, що наміру в
даній кімнаті проживати в подальшому
немає. В зв'язку з вибуттям
відповідачки на інше постійне місце
проживання на підставі ст.107 ЖК
просила суд визнати відповідачку
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням.

ОСОБА_2 звернулась до
суду з зустрічним позовом до ОСОБА_1,
посилаючись на те, що була вселена до
спірної кімнати в якості члена сім'ї
наймача та дане житло залишається
єдиним її місцем постійного
проживання. 02.09.2014р. між сторонами
стався конфлікт, під час якого мати її
вигнала з квартири та змінила замок, в
зв'язку з чим змушена була проживати у
знайомих, в подальшому з листопада 2013
року стала проживати в кімнаті АДРЕСА_2,
де мешкає сім'я ОСОБА_3, у липні 2014 року
зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 У жовтні 2013
року після від'їзду матері до своїх
батьків, повернулась до спірної
квартири шляхом встановлення свого
замку на дверях для отримання доступу
до житлового помешкання, де залишились
її речі, в подальшому користувалась
даним житлом. В березні 2014 року після
приїзду матері надала їй ключ від
дверей кімнати, однак позивачка у
квітні 2014 року знову змінила замок та
створює перешкоди у проживанні
відповідачки у вказаній кімнаті, чим
порушує житлові права відповідачки,
яка є вагітною та іншого житла не має.
Просить вселити її до квартирою
АДРЕСА_1 та зобов'язати позивачку
усунути перешкоди у користуванні
житловим приміщенням.

В судовому засіданні позивачка
підтримала позов та просила його
задоволити, зустрічний позов не
визнала та просила відмовити,
вказувала, що відповідачка з 02.09.2014р. з
вибуттям з спірної квартири на інше
постійне місце проживання втратила
право на проживання в спірній квартирі,
даним житлом не користувалась та не
оплачувала житлово-комунальні послуги,
реєстрація відповідачки збільшує її
витрати по утриманню житла.

Відповідачка первісний позов не
визнала, зустрічний підтримала,
заперечувала проти доводів про
вибуття 02.09.2013р. із займаного житлового
приміщення у квартиру АДРЕСА_2 ОСОБА_3
як на інше постійне місце проживання в
зв'язку з створенням сім'ї, так як шлюб
з ОСОБА_3 зареєструвала тільки в липні
2014 року, також в даній квартирі не може
бути зареєстроване її місце
проживання, оскільки наймач даної
квартири не давав згоди на її
реєстрацію.

Представник третьої особи в судове
засідання не з'явився, про час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином.

Заслухавши пояснення сторін, допитавши
свідків, дослідивши матеріали справи,
суд приходить до наступного.

Згідно з ст. 107 ЖК наймач або член
його сім'ї, який вибув на інше
постійне місце проживання, втрачає
право користування жилим приміщенням
з дня вибуття, незалежно від
пред'явлення позову про це.

Відповідно до п. 11 постанови N 2
Пленуму Верховного уду України від 12
квітня 1985 р. із змінами, внесеними
постановами N 2 Пленуму від 10 березня 1989
р. та N 13 від 25 грудня 1992 р., "Про деякі
питання, що виникли в практиці
застосування судами Житлового кодексу
України", на ствердження такого вибуття
суд бере до уваги фактичні дані, які
свідчать про обрання стороною іншого
постійного місця проживання
(повідомлення про це в листах,
розписках, переадресовування
кореспонденції, утворення сім'ї в
іншому місці, перевезення майна в інше
жиле приміщення, виїзд в інший
населений пункт і постійна там
прописка, укладення трудового договору
на невизначений строк тощо).

Відповідно до ст. 9 ЖК України ніхто не
може бути виселений із займаного
жилого приміщення або обмежений у
праві користування жилим приміщенням
інакше як з підстав і в порядку,
передбачених законом.

Відповідно до ст. 64 ЖК України члени
сім'ї наймача, які проживають разом з
ним, користуються нарівні з
наймачем усіма правами і несуть
усі обов'язки, що випливають з
договору найму жилого приміщення.
Повнолітні члени сім'ї несуть
солідарну з наймачем майнову
відповідальність за зобов'язаннями, що
випливають із зазначеного договору.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що згідно ордеру на
житло в гуртожитку сімейного типу від
09.12.1994 року, виданому на підставі
протоколу загальних зборів СУ-424 ЗАО
«Електромонтаж» ОСОБА_1 на склад
сім'ї 2 особи була надана для
проживання кімната АДРЕСА_1. Згідно
довідки про склад сім'ї від 25.03.2014року
у вищевказаній квартирі
зареєстровані ОСОБА_1 та її донька
ОСОБА_2

В судовому засіданні не були
підтверджені об'єктивними
переконливими доказами обставини, на
які посилається позивач у заявленому
позові, як на підставу своїх позовних
вимог, а саме що позивачка вибула
02.09.2014р. з квартири АДРЕСА_1 в квартиру
АДРЕСА_2 цього ж будинку як на постійне
місце проживання в зв'язку з створенням
сім'ї з ОСОБА_3

Доводи позивачки та наданий нею в
якості доказу акт про не проживання від
14.04.2014р. спростовуються показами
свідка ОСОБА_5 про те, що відомості про
непроживання ОСОБА_2 в даному акті
підтвердив зі слів позивачки, вважаючи,
що зняття з реєстрації ОСОБА_2
здійснюється за її згодою для
зменшення комунальних платежів.
Аналогічні пояснення містяться в
наданому суду зверненні ОСОБА_6, ОСОБА_7,
які підписали акт від 14.04.2014р.

Оскільки шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був
зареєстрований тільки 11.07.2014р.,
відсутні докази про існування сімейних
стосунків на момент вибуття 02.09.2014р.,
також позивачкою не надано будь-яких
доказів на те, що квартира АДРЕСА_2
вказувалась відповідачкою з 02.09.2014р. як
її постійне місце проживання в листах,
розписках, кореспонденції.

Згідно з показів свідка ОСОБА_8 дійсно
02.09.2013. між сторонами стався сімейний
конфлікт, в ході якого відповідачка,
забравши сумку з речами, кинула ключ
від дверей та заявила, що не буде
проживати в спірній кімнаті.

В подальшому, як встановлено в ході
судового розгляду, відповідачка ОСОБА_2
у жовтні 2013 року в період тимчасової
відсутності позивачки за місцем
проживання змінивши замок на вхідних
дверях, який позивачка у вересні 2013
року змінила перед від'їздом,
забезпечила собі доступ до спірної
квартири, в якій залишались її речі та
займаним житлом користувалась до
квітня 2014 року.

Таким чином, відповідачка була
тимчасова відсутньою у місті свого
постійного проживання з 02.09.2014р.
внаслідок конфлікту з матір'ю до жовтня
2013 року, після чого повернулась до
постійного житла шляхом встановлення
замку на дверях для забезпечення
доступу до квартири, де знаходились її
речі, та зв'язку з даним житловим
приміщенням не втрачала таким чином
квартира залишалась у фактичному
володінні позивачки до березня 2014
року. Згідно з показами свідка ОСОБА_5,
ОСОБА_2 користувалась спірною
квартирою в період відсутності матері,
а по її приїзді надала позивачці ключ
від кімнати, що підтверджено сторонами
та висновком перевірки ДІМ
Соснівського РВ УМВС від 19.03.2014р.

Таким чином, зібрані у справі
докази та їх належна оцінка вказують на
відсутність передбачених ст.107 ЖК
України підстав для задоволення
позову про визнання ОСОБА_2такою, що
втратила право користування квартирою
АДРЕСА_1.

Встановлено, що в квітні 2014 року
позивачка в черговий раз змінила замок
на дверях спірної квартири, чим
створила перешкоди відповідачці у
користуванні вказаною квартирою,
порушила житлові права останньої, яка
іншого житла не має, є вагітною, не
втратила право на проживання у даному
помешканні, тому зустрічний позов про
вселення та усунення перешкод в
користуванні житлом підлягає до
задоволення.

Що стосується доводів позивачки
про те, що відповідачка не бере участі в
оплаті комунальних послуг, її
реєстрація збільшує витрати по
утриманню житла, з даного приводу
позивач вправі звернутись до суду з
позовом про відшкодування
матеріальних збитків за наявністю для
цього підстав.

Керуючись ст.ст. 11,57,59, 60,212-215 ЦПК
України, ст.ст.9, 64, 107 ЖК України ,-

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову
ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ДП
"Електропроммонтаж" про визнання особи
такою, що втратила право користування
житловим приміщенням - квартирою
АДРЕСА_1.

Зустрічний позов ОСОБА_2
задоволити.

Вселити ОСОБА_2 в квартиру
АДРЕСА_1.

Зобов'язати ОСОБА_1 усунути перешкоди
ОСОБА_2 в користуванні квартирою
АДРЕСА_1.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Черкаської області на протязі 10
днів з дня його проголошення.

Головуючий