печерський районний суд міста києва
Справа № 757/6408/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Литвинової І.
В.,

при секретарі - Іванові Г. Д.,

розглянувши у попередньому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом Виконувача обов'язків
прокурора Печерського району м. Києва в
інтересах Київської міської ради до
ОСОБА_1, третя особа ОСОБА_2, Печерська
районна в м. Києві державна
адміністрація про визнання недійсним
договору купівлі-продажу та
витребування майна,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач в особі виконувача обов'язків
прокурора Печерського району м. Києва
звернувся до суду з позовом в інтересах
Київської міської ради до ОСОБА_1, третя
особа ОСОБА_2, Печерська районна в м.
Києві державна адміністрація про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу та витребування майна.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17.02.2014р.
ОСОБА_2 продав ОСОБА_1 квартиру АДРЕСА_1.
Разом з тим, зазначене приміщення є
нежитловим приміщенням, яке належить
територіальній громаді м. Києва в особі
Київської міської ради. Право
власності на зазначене приміщення
ОСОБА_2 не оформлялось, оскільки
відповідне свідоцтво Печерською
районною в м. Києві державною
адміністрацією йому не видавалось.
Крім того, вироком суду було
встановлено, що ОСОБА_2 підроблено
свідоцтво про право власності на житло.
З огляду на наведене, позивач просив
визнати недійсним договір
купівлі-продажу квартири та
витребувати її з чужого незаконного
володіння ОСОБА_1

Представник позивача в судовому
засіданні позовні вимоги підтримала та
просила їх задовольнити.

Представник третьої особи Печерської
районної в м. Києві державної
адміністрації позов підтримав та
просив його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання
не з'явилась, про час розгляду справи
була повідомлена належним чином
телефонограмою.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, про час розгляду справи був
повідомлений належним чином, про
причини неявки суд не повідомив.

Суд,вислухавши пояснення
представників сторін, дослідивши
письмові докази у справі, вважає, що
позов підлягає задоволенню.

Як встановлено в судовому засіданні,
17.02.2014р. ОСОБА_2 продав ОСОБА_1 квартиру
АДРЕСА_1. Зазначений договір був
посвідчений приватним нотаріусом
Київського нотаріального округу
ОСОБА_3 На підтвердження права
власності на приміщення, ОСОБА_2 було
надано свідоцтво про право власності
на житло, видане відділом приватизації
державного житлового фонду Печерської
районної в м. Києві державної
адміністрації. Право власності на
зазначене приміщення ОСОБА_2 не
оформлялось, оскільки відповідне
свідоцтво Печерською районною в м.
Києві державною адміністрацією йому не
видавалось, що підтверджується листом
від 17.03.2014р. (а.с.15). Крім того, вироком
Печерського районного суду м. Києва від
09 липня 2014р. було встановлено, що ОСОБА_2
було підроблено свідоцтво про право
власності на житло і використане з
метою реєстрації права власності на
зазначений об'єкт нерухомості.

Крім того, зазначене приміщення є
нежитловим приміщенням, площею 72,4 кв.
м., яке розташовано в цокольному
приміщенні будинку АДРЕСА_1 та
належить територіальній громаді м.
Києва в особі Київської міської ради.
Зазначене підтверджується рішенням
Київської міської ради від 27.11.2003р.,
відповідно до якого приміщення в
цокольному поверху будинку АДРЕСА_1
відноситься до комунальної власності
територіальної громади м. Києва та
переведено в нежилі.

Оскільки зазначене майно протиправно
вибуло з володіння Київської міської
ради, договір купівлі-продажу майна
була укладено особою, яка не мала права
його укладати та розпоряджатися
майном, позивач просив визнати договір
купівлі-продажу майна недійсним та
витребувати квартиру з чужого
незаконного володіння.

Відповідно до ст.316 ЦК України правом
власності є право особи на річ (майно),
яке вона здійснює відповідно до закону
за своєю волею, незалежно від волі
інших осіб. Власникові належать права
володіння, користування та
розпорядження своїм майном, що
визначено ч.1 ст.317 ЦК України.

Судом встановлено, що спірне майно було
відчужене особою, яка не була його
власником.

Відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України зміст
правочину не може суперечити цьому
Кодексу, іншим актам цивільного
законодавства, а також інтересам
держави і суспільства, його моральним
засадам.

Підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною вимог, які
встановлені частинами першою - третьою
ст.203 цього Кодексу, що передбачено ст.215
ЦК України.

З огляду на зазначене, спірний правочин
не відповідає вимогам закону і тому є
підстави для визнання його недійсним.

Відповідно до ст. 387 ЦК України
встановлено, що власник має право
витребувати майно із чужого
незаконного володіння. Якщо майно за
відплатним договором придбане в особи,
яка не мала права його відчужувати, про
що набувач не знав і не міг знати,
власник має право витребувати це майно
від набувача лише у разі, якщо майно,
зокрема, вибуло з володіння власника не
з їхньої волі, що передбачено ч.1 ст.388 ЦК
України. З огляду на наведене, оскільки
майно вибуло з власності
територіальної громади м. Києва без
волі останнього, в супереч його
інтересам, спірне майно може бути
витребуване з чужого незаконного
володіння ОСОБА_1

Отже, позовні вимоги є законними,
обґрунтованими та такими, що
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

На підставі вищенаведеного та
керуючись ст.ст. 203, 215, 316, 317, 387, 388 ЦК
України, ст. ст. 10, 11, 60, 61, 212, 213, 215, 224 ЦПК
України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов Виконувача обов'язків прокурора
Печерського району м. Києва в інтересах
Київської міської ради до ОСОБА_1, третя
особа ОСОБА_2, Печерська районна в м.
Києві державна адміністрація про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу та витребування майна -
задовольнити.

Визнати недійсним договір
купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 від 17
лютого 2014р., укладеного ОСОБА_2 та
ОСОБА_1.

Витребувати з чужого незаконного
володіння ОСОБА_1 (ідентифікаційний
номер НОМЕР_1) квартиру АДРЕСА_1, площею
72,4 кв.м. у комунальну власність
територіальної громади м. Києва в особі
Київської міської ради.

Апеляційна скарга на рішення суду
першої інстанції подається протягом
десяти днів з дня його проголошення.

Суддя
І. В.
Литвинова