У х в а л а

29 вересня 2014 рокум. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого: Кузнєцова В.О.,

суддів: Коротуна В.М.,
Попович О.В.,

Дем'яносова
М.В., Штелик С.П.

розглянувши заяву ОСОБА_3, яка діє в
інтересах ОСОБА_4, про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 05 червня 2014 року у справі за
позовом ОСОБА_4 до приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5, треті
особи: реєстраційна служба
Дніпропетровського міського
управління юстиції, компанія «Хагворт
Менеджмент Лімітед», про визнання
незаконними дій, зобов'язання виконати
певні дії,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з позовом до приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5, треті
особи: реєстраційна служба
Дніпропетровського міського
управління юстиції, компанія «Хагворт
Менеджмент Лімітед», про визнання
незаконними дій, зобов'язання виконати
певні дії.

Рішенням Бабушкінського районного
суду м. Дніпропетровська від 30 грудня
2013 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 12 травня 2014 року, у
задоволенні позову відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 05 червня 2014
року, у відкритті касаційного
провадження було відмовлено.

До Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ надійшла заява
ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4, про
перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 05 червня 2014 року з підстав
неоднакового застосування судом
касаційної інстанції одних і тих самих
норм матеріального права.

ОСОБА_3, яка діє в інтересах ОСОБА_4
посилається на неоднакове
застосування судом касаційної
інстанції ст. ст. 5, 16 Закону України
«Про іпотеку».

На підтвердження своїх доводів заявник
долучив до заяви:

- ухвалу Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23 жовтня 2013 року
у справі за позовом про визнання
договору іпотеки недійсним;

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 23 жовтня 2013 року
на яку здійснюється посилання як на
приклад неоднакового застосування
норм матеріального права, судом
касаційної інстанції скасовано судові
рішення та справу передано на новий
судовий розгляд.

Відповідно до правового висновку
Верховного Суду України, викладеного в
постанові від 23 квітня 2014 року в справі
№ 6-30цс14, справа має переглядатись за
всіма доводами заяв, посиланнями на всі
судові рішення щодо неоднакового
застосування норм матеріального права,
які додано до заяви про перегляд,
незалежно від того, висловлена правова
позиція щодо неправильності
застосування норми матеріального
права в судовому рішенні, ухваленому по
суті, чи в ухвалі про передачу справи
касаційним судом на новий розгляд.

Як убачається зі змісту ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 23 жовтня 2013 року при
постановленні вказаної ухвали суд
касаційної інстанції не висловлював
правову позицію щодо правильності
застосування норм матеріального права.

Також на підтвердження своїх
доводів заявник долучив до заяви:

- постанову Верховного Суду України від
15 травня 2013 року у справі за позовом про
визнання іпотечного договору частково
недійсним та зобов'язання вчинити
певні дії;

Як роз'яснено у п. 9 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року №
11 «Про судову практику застосування
статей 353-360 Цивільного процесуального
кодексу України», судовими рішеннями,
на які заявник посилається на
підтвердження підстави, передбаченої
пунктом 1 частини першої статті 355 ЦПК
України, можуть бути рішення: Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ; Вищого адміністративного суду
України; Вищого господарського суду
України; Судової палати у цивільних
справах Верховного Суду України,
ухвалені як судом касаційної
інстанції; апеляційних судів загальної
юрисдикції, як судів касаційної
інстанції в цивільних справах, яким
право на перегляд у касаційному
порядку цивільних справ було надано
Законом «Про внесення змін до Закону
України «Про судоустрій України» щодо
забезпечення касаційного розгляду
цивільних справ» від 22 лютого
2007 року № 697-V.

Отже, постанова Верховного Суду
України від 15 травня 2013 року не може
бути предметом перегляду в порядку,
передбаченому главою 3 розділу V ЦПК
України і на неї не може здійснюватися
посилання на підтвердження підстави,
встановленої пунктом 1 частини першої
статті 355 ЦПК України.

Також на підтвердження своїх доводів
заявник долучив до заяви:

- ухвалу Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 2 липня 2014 року у
справі за позовом про часткове
скасування рішення виконавчого
комітету міської ради, скасування
свідоцтва про право власності на
нерухоме майно та визнання недійсним
договору купівлі-продажу квартири;

- ухвалу Вищого спеціалізованого
суду України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 16 жовтня 2013 року
у справі за позовом про визнання
іпотечного договору недійним у частині
та зобов'язання вчинити певні дії;

Згідно зі ст. 355 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень у цивільних
справах може бути подана виключно з
підстав: неоднакового застосування
судом (судами) касаційної інстанції
одних і тих самих норм матеріального
права, що потягло ухвалення різних за
змістом судових рішень у подібних
правовідносинах; встановлення
міжнародною судовою установою,
юрисдикція якої визнана Україною,
порушення Україною міжнародних
зобов'язань при вирішенні справи судом.

Під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах потрібно розуміти
такі, де тотожними є предмет спору,
підстави позову, зміст позовних вимог
та встановлені судом фактичні
обставини, а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Зі змісту доданих до заяви ухвал Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 2 липня 2014 року, від 16 жовтня
2013 року, на які посилається заявник, не
вбачається неоднакове застосування
судом касаційної інстанції одних і тих
самих норм матеріального права,
оскільки вищевказані судові рішення
касаційної інстанції ухвалено у
справах, де предмет спору, зміст
позовних вимог не є тотожними та
ухвалені у справах за різних
встановлених судами фактичних
обставин, тому у допуску справи до
провадження Верховного Суду України
необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 360 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховним
Судом України справи за позовом ОСОБА_4
до приватного нотаріуса
Дніпропетровського міського
нотаріального округу ОСОБА_5, треті
особи: реєстраційна служба
Дніпропетровського міського
управління юстиції, компанія «Хагворт
Менеджмент Лімітед», про визнання
незаконними дій, зобов'язання виконати
певні дії, за заявою ОСОБА_3, яка діє в
інтересах ОСОБА_4, про перегляд ухвали
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 05 червня 2014 року відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.О. Кузнєцов

Судді:
В.М. Коротун

О.В. Попович

М.В. Дем'яносов

С.П. Штелик