Справа № 343/3560/13-ц
Провадження № 22-ц/779/1712/2014
Головуючий у 1 інстанції Лицур І. М.
Суддя-доповідач Васильковський В.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого
Васильковського В.М.

суддів:
Девляшевського В.А., Малєєва А.Ю.

секретаря
Драганчук У.М.,

з участю: позивача
ОСОБА_2

представників ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5

третьої особи ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні справу за позовом
ОСОБА_2 до Вигодської селищної ради
Долинського району, третьої особи
ОСОБА_6 про встановлення факту
прийняття спадщини та визнання права
власності на нерухоме майно за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення
Долинського районного суду від 03
червня 2014 року, -

в с т а н о в и л а :

у грудні 2013 року ОСОБА_2 звернувся з
даним позовом, посилаючись на те, що він
є спадкоємцем першої черги після
смерті батька 57/100 часток домоволодіння
АДРЕСА_1, однак спадщину не оформив,
оскільки право власності не було
зареєстровано в Івано-Франківському
ОБТІ. Уточнивши та збільшивши позовні
вимоги, просив встановити факт
прийняття його батьком ОСОБА_7 спадщини
після смерті ОСОБА_8, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_1 та визнати за ним, ОСОБА_2
право власності на 57/100 часток
домоволодіння АДРЕСА_1.

Рішенням Долинського районного
суду від 03 червня 2014 року в задоволенні
позову ОСОБА_2 до Вигодської селищної
ради Долинського району, третьої особи
ОСОБА_6 про встановлення факту
прийняття спадщини та визнання права
власності на нерухоме майно
відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2
посилається на порушення судом норм
матеріального та процесуального права,
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, невідповідність
висновків суду обставинам справи.
Зазначає, що його бабусі ОСОБА_8
належало 57/100 частин спірного
будинковолодіння, інша частина 43/100
частки належали ОСОБА_6 Суд не врахував,
що після смерті ОСОБА_8 його батько
ОСОБА_7 прийняв спадщину, так як він
фактично вступив у володіння спадковим
майном, ним було забрано будівельний
паспорт, будинкову книжку, перевезено
деякі речі з спірного будинку в с.
Старий Мізунь, де вони зберігаються до
цього часу. ІНФОРМАЦІЯ_2 батько помер.
Він, ОСОБА_2 не мав можливості оформити
спадщину, так як домоволодіння не було
зареєстроване в ОБТІ. Судом не
враховано також, що рішенням
Апеляційного суду Івано-Франківської
області від 14.09.2010 року скасовано
рішення Долинського районного суду від
17.11.2009 року та відмовлено ОСОБА_6 в
задоволенні позову про визнання права
власності на спірне домоволодіння,
однак вона свідомо та умисно розібрала
частину будинку, таким чином зменшивши
його загальну площу. Проте, при
розібранні частини будинку, відповідно
зменшились частки двох співвласників.
Тому просить оскаржуване рішення
скасувати, ухвалити нове рішення, яким
його позовні вимоги задовольнити.

В засідання апеляційного суду
ОСОБА_2 та його представники апеляційну
скаргу підтримали, представник
Вигодської селищної ради, третя особа
ОСОБА_6 доводи апеляційної скарги
заперечили.

Заслухавши суддю-доповідача,
перевіривши подані докази і доводи
апеляційної скарги та дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційну скаргу слід
відхилити з таких підстав.

Судом першої інстанції
встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла
ОСОБА_8, у зв'язку з чим відкрилась
спадщина, до складу якої входило 57/100
часток будинковолодіння АДРЕСА_1. ЇЇ
син, батько позивача ОСОБА_7 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Іза Хустського району
Закарпатської області. У спірному
будинку був зареєстрований і проживав
на день смерті ОСОБА_8 ОСОБА_9

Відмовляючи в задоволенні позову,
суд першої інстанції виходив із того,
що позивачем не доведено тієї
обставини, що його батько ОСОБА_7
прийняв спадщину після смерті своєї
матері ОСОБА_8, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Висновок суду відповідає вимогам
закону та обставинам справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР,
чинного на час виникнення спірних
правовідносин, визнається, що
спадкоємець прийняв спадщину, якщо він
фактично вступив в управління або
володіння спадковим майном. Зазначені
в цій статті дії повинні бути вчинені
протягом шести місяців з дня відкриття
спадщини.

Як вбачається з матеріалів
справи, ОСОБА_8 відповідно до свідоцтва
про право власності належало 57/100
домоволодіння АДРЕСА_1. Інша частина
43/100 цього домоволодіння належить
ОСОБА_6

ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_1.

Колегія суддів відхиляє доводи
апеляційної скарги про те, що після
смерті ОСОБА_8 батько позивача ОСОБА_7
прийняв спадщину, так як він фактично
вступив у володіння спадковим майном.

Відповідно до ст. 60 ЦПК України
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

ОСОБА_7 у житловому будинку
АДРЕСА_1 зареєстрований не був.

Відповідно до довідки КП
«Вигодський ККП» від 10.12.2013 року в
спірному будинку був зареєстрований та
фактично проживав ОСОБА_9, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_3.

ОСОБА_7 в спірному домоволодінні
не проживав, так як помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в
с. Іза Хустського району Закарпатської
області (свідоцтво про смерть НОМЕР_1,
видане відділом РАЦС Хустського
райуправління юстиції від 16.06.2006 року).

Суд першої інстанції дав належну
оцінку зібраним доказам, сукупність
яких не підтверджує факт прийняття
ОСОБА_7 спадщини після смерті його
матері ОСОБА_8

Не встановлено судом і обставин
прийняття спадщини після смерті батька
позивачем ОСОБА_2, відповідно його
вимоги про визнання права власності на
спадкове майно до задоволення не
підлягають, оскільки належних доказів
про це матеріали справи не містять.

Інші доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції.

Розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
апеляційний суд приходить до висновку,
що суд першої інстанції правильно
встановив обставини справи та ухвалив
судове рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права,
що відповідно до ст. 308 ЦПК України є
підставою для залишення апеляційної
скарги без задоволення, а судового
рішення без зміни.

На підставі викладеного та
керуючись ст. ст. 307, 308, 313, 314, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Долинського районного
суду від 03 червня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення. Касаційна скарга на
ухвалу може бути подана до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:
Васильковський В.М.

Судді:
Девляшевський В.А.

Малєєв А.Ю.