Справа № 558/346/14-ц
провадження 2/558/153/14
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2014 року
Демидівський районний суд

Рівненської області

у складі:

суддя Олексюк А.О.

секретар судових засідань Хом’як О.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
публічного акціонерного товариства
комерційний банк «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості
за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство
комерційний банк «ПриватБанк» ( надалі
ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось в суд з
позовною заявою до ОСОБА_2, в якій
просить стягнути з останнього
заборгованість за кредитом в сумі 18 774
гривні 18 копійок.

В обґрунтування позовних вимог
позивач посилається на те, що 12.02.2009
року відповідно до укладеного з ПАТ КБ
«ПриватБанк» договору б/н, ОСОБА_2
отримав кредит у розмірі 14 600 гривень у
вигляді кредитного ліміту на платіжну
картку зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 30 % на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом.

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з умовами та
правилами банківських послуг складає
між ним і банком договір, про що
свідчить підпис ОСОБА_2 у заяві

У порушення норм закону та умов
договору відповідач зобов'язання за
вказаним договором належним чином не
виконав. Позивач просить стягнути
заборгованість за кредитним договором
з відповідача.

Представник позивача Нестерук Ю.В.
направив до суду письмову заяву щодо
розгляду цивільної справи у його
відсутність, свої позовні вимоги
підтримує повністю (а.с.32).

Відповідач ОСОБА_2 також направив до
суду письмову заяву, в якій просить
розглядати справу у його відсутність,
позовні вимоги визнає повністю (а.с. 30 ).

Згідно з ч.2 ст.158 Цивільного
процесуального кодексу України,особа,
яка бере участь у справі , має право
заявляти клопотання про розгляд справи
за її відсутності.

Дослідивши надані позивачем докази,
суд прийшов до висновку, що позов ПАТ КБ
«ПриватБанк» підлягає до задоволення в
повному обсязі з наступних підстав.

Норми ч.4 ст.174 Цивільного
процесуального кодексу України
вказують на те, що у разі визнання
відповідачем позову, за наявності для
того законних підстав, суд може
ухвалити рішення про задоволення
позову.

Відповідно до ч.1 ст.60 Цивільного
кодексу України, кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог та заперечень.

Надані позивачем письмові докази, у
відповідності з ч.1 ст. 57 Цивільного
процесуального кодексу України є
належними та містять необхідну
інформацію щодо предмета доказування.

Так, судом встановлено, що 12 лютого 2009
року між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПриватБанк»
укладено правочин шляхом написання
позичальником письмової заяви
№086999253 про видачу йому
кредитного ліміту у сумі 500 гривень
(а.с.8).

Досліджуючи письмовий розрахунок
заборгованості по кредитному договору
укладеному між ПАТ КБ «ПриватБанк» та
відповідачем ОСОБА_2 встановлено, що
після написання ОСОБА_2 12.02.2009 року
заяви про видачу йому кредитного
ліміту в сумі 500 гривень, в подальшому
він банком був збільшений на підставі
Умов і правил надання банківських
послуг до 14 731гривні 96 копійок (а.с.6).

Суд вважає, що дії ПАТ КБ «ПриватБанк»
щодо збільшення кредитного ліміту
відповідачу ОСОБА_2 обумовлені
договірними зобов'язаннями між ними,
так як згідно до пунктів 3.2, 3.3 Умов та
правил надання банківських послуг
фізичним особам, які є додатком до
укладеного між банком та відповідачем
правочином та визначають умови, на яких
ПАТ КБ «ПриватБанк» надає клієнтам
платіжні картки та інші банківські
послуги, клієнт при підписанні заяви
про видачу йому кредиту, надає право
банку в любий момент змінювати
(збільшувати чи зменшувати) його ліміт
(а.с.10).

Також, письмовий розрахунок
заборгованості за кредитним договором
від 12.02.2009 року між ПАТ КБ «ПриватБанк»
та клієнтом ОСОБА_2 станом на 30.05.2014 рік
вказує на виконання позивачем своїх
договірних зобов'язань (а.с.6).

При написанні відповідачем ОСОБА_2, як
позичальником, письмової заяви
№086999253 про видачу йому
кредитного ліміту у сумі 500 гривень,
він зобов'язувався здійснювати
погашення кредиту щомісячними
платежами в розмірі 7% від суми
заборгованості ( а.с.8).

Згідно до Умов та правил надання
банківських послуг фізичним особам,
які є додатком до укладеного між банком
та відповідачем правочином та
визначають умови, на яких ПАТ КБ
«ПриватБанк» надає клієнтам платіжні
картки та інші банківські послуги, в
разі порушення позичальником своїх
зобов'язань, він несе відповідальність
у відповідності з чинним
законодавством України( а.с.9). Також,
відповідно до п. 6.5. вищевказаних Умов
та правил надання банківських послуг,
позичальник зобов'язується погашати
заборгованість за кредитом, відсотками
за його користування, за перевитрати
платіжного ліміту, а також оплачувати
комісії на умовах, передбачених
договором.

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу
України, зобов'язання має виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу. За
правилом ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу
України за кредитним договором банк
або інша фінансова установа
(кредитодавець) зобов'язується надати
грошові кошти (кредит) позичальникові у
розмірі та на умовах, встановлених
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти.

Аналізуючи досліджені в судовому
засіданні письмові докази по справі,
суд прийшов до висновку, що факт
невиконання ОСОБА_2 своїх зобов'язань
по правочину, що укладений 12 лютого 2009
року між ним та ПАТ КБ «ПриватБанк»,
шляхом написання позичальником
письмової заяви №086999253 про
видачу йому кредитного ліміту у сумі
500 гривень, знайшов своє підтвердження
в ході судового розгляду.

Таким чином, суд вважає необхідним
стягнути з відповідача на користь ПАТ
КБ «ПриватБанк» наявну заборгованість,
включаючи заборгованість по кредиту,
відсотки , штрафи та комісійні виплати.

Суд встановив, що договірні
зобов'язання між ПАТ КБ «ПриватБанк» та
відповідачем ОСОБА_2 існують та не
припинилися на момент розгляду
цивільної справи, підстави для
застосування наслідків спливу
позовної давності для звернення до
суду за захистом своїх прав відсутні.
Так, у відповідності до пункту 9.12. Умов
та правил надання банківських послуг
передбачено, що укладений між
позивачем та відповідачем договір діє
на протязі 12 місяців з моменту його
підписання. Якщо на протязі цього
строку жодна зі сторін не проінформує
іншу сторону про припинення дії
договору, він автоматично
пролонговується та той самий строк
(а.с.13). Суду не були надані докази, які б
підтверджували дії сторін на
припинення договору. У відповідності
до ч.5 ст.261 Цивільного кодексу України,
за зобов'язаннями, з визначеним строком
виконання, перебіг позовної давності
починається зі спливом строку
виконання.

Згідно з нормами ст.ст. 79, 88
Цивільного процесуального кодексу
України, стороні, на користь якої
ухвалено рішення, суд присуджує з
другої сторони понесені нею і
документально підтверджені судові
витрати, які складаються з судового
збору та витрат , пов'язаних з розглядом
справи.

В матеріалах справи в наявності
письмові докази , які підтверджують
сплату позивачем судового збору ( а.с.1
).

На підставі викладеного, керуючись
ст. ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 Цивільного
кодексу України, ст. ст. 11, 60, 88, 213, 214, 215,
218 , 224, 225, 226 Цивільного процесуального
кодексу України,-

В И Р І Ш И
В:

Позов публічного акціонерного
товариства Комерційний Банк
«ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «ПриватБанк»
заборгованість за кредитним договором
в сумі 18 774 гривні 18 копійок .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
публічного акціонерного товариства
Комерційний Банк «ПриватБанк» 243
гривні 60 копійок судових витрат .

Рішення може бути оскаржене
протягом десяти днів з моменту його
проголошення через Демидівський
районний суд до апеляційного суду
Рівненської області сторонами та
іншими особами, які беруть участь у
справі, а також особами, які не брали
участі у справі, але суд вирішив
питання про їх права та обв'язки.

Особи, які брали участь у справі,
але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя Демидівського районного суду

Рівненської області
А.О.Олексюк

.