22-ц/775/1091/2014(м)
У Х В А Л А

Іменем України

22 липня 2014 року колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду Донецької області в
складі:

головуючого Баркової Л.Л.

Гаврилової Г.Л., Сорока Г.П.

при секретарі Одинцові Е.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Маріуполі справу за
заявою ОСОБА_3 про визнання виконавчих
листів такими, що не підлягають
виконанню у справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, ОСОБА_6 про визнання майна
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя, визнання договору
купівлі-продажу квартири частково
недійсним в частині ціни договору,
стягнення грошових коштів, отриманих
від продажу нерухомого майна,

за апеляційною скаргою представника
ОСОБА_3, - ОСОБА_7 на ухвалу Жовтневого
районного суду міста Маріуполя
Донецької області від 23 червня 2014 року
у

в с т а н о в и л а :

В червні 2013 року ОСОБА_3 звернулась до
суду з заявою про визнання виконавчих
листів такими, що не підлягають
виконанню. Зазначала, що рішенням
Жовтневого районного суду м. Маріуполя
Донецької області від 06 серпня 2013 року
частково задоволені позовні вимоги
ОСОБА_4 до неї та ОСОБА_6 Визнано п. 3
договору купівлі-продажу квартири
АДРЕСА_1 від 21 березня 2012 р. недійсним,
та стягнуто з неї на користь ОСОБА_4 100000
грн. та судові витрати. Оскільки
рішенням Апеляційного суду від 11
грудня 2013 року це рішення залишено без
зміни, виконавчі листи могли
видаватись тільки після вступу
рішення в законну силу. Тому просила
визнати три виконавчих листа, виданих
по цій справі 04 жовтня 2013 року про
стягнення 100000 грн., 750 грн. та 1000 грн.
такими, що не підлягають виконанню і
зупинити по ним стягнення .

Ухвалою Жовтневого районного суду
міста Маріуполя Донецької області від
23 червня 2014 року у задоволені заяви
ОСОБА_3 про визнання виконавчих листів
такими, що не підлягають виконанню,
відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду,
представник ОСОБА_3 ОСОБА_7 в
апеляційній скарзі, посилаючись на
порушення судом норм процесуального
права, просить ухвалу суду скасувати та
постановити нову про задоволення заяви
про визнання виконавчих листів такими,
що не підлягають виконанню.

Заслухавши доповідь судді доповідача,
пояснення представника ОСОБА_3 ОСОБА_7,
яка підтримала доводи скарги, ОСОБА_4,
який просив відхилити скаргу,
дослідивши матеріали справи та
обговоривши доводи апеляційної скарги,
колегія суддів вважає, що скарга
підлягає частковому задоволенню,
ухвала суду скасуванню з направленням
справи для розгляду до суду першої
інстанції з таких підстав.

Відповідно вимог ч.3 ст. 312 ЦПК України
розглянувши скаргу на ухвалу суду
першої інстанції, апеляційний суд
скасовує ухвалу і передає питання на
новий розгляд до суду першої інстанції,
якщо останній порушив порядок,
встановлений для його вирішення.

Відмовляючи в задоволені заяви про
визнання виконавчих листів такими, що
не підлягають виконанню, суд першої
інстанції виходив з того, що оскільки
до 4.10.2013 року судове рішення не
оскаржувалось, виконавчі листи були
видані правомірно, апеляційним судом
це рішення залишено без зміни, тому
підстав вважати, що виконавчі листи не
підлягають виконанню не можна.

Про те з таким висновком суду повністю
погодитись не можна.

Відповідно до ч.1, 2 ст.369 ЦПК України
виконавчий лист має відповідати
вимогам до виконавчого документа, вст.
оновленим Законом України «Про
виконавче провадження. Суд, який видав
виконавчий лист, може за заявою
стягувача або боржника виправити
помилку, допущену при його оформленні
або видачі, чи визнати виконавчий лист
таким, що не підлягає виконанню та
стягнути на користь боржника
безпідставно одержане стягувачем за
виконавчим листом.

У відповідності із ч.3 ст.369 ЦПК України
суд розглядає заяву в десяти денний
строк у судовому засіданні з
повідомленням стягувача та боржника і
постановлює ухвалу. Неявка стягувача і
боржника не є перешкодою для розгляду
заяви. До розгляду заяви суд має право
своєю ухвалою зупинити стягнення за
виконавчим листом, а також витребувати
виконавчий лист.

Як вбачається зі справи з заявою про
визнання виконавчих листів такими, що
не підлягають виконанню, ОСОБА_3
звернулась до суду 18 червня 2014
року.(а.с.144-146)

Належні докази про те, що суд першої
інстанції належним чином повідомляв
боржника ОСОБА_3 та стягувача ОСОБА_4 за
виконавчими листами про час і місце
розгляду справи в матеріалах справи
відсутні.

При розгляді справи в апеляційному
суді представник ОСОБА_3, -ОСОБА_7 та
ОСОБА_4 заперечували про отримання
повідомлення, щодо призначення заяви
до розгляду і їм було невідомо про час
і місце її розгляду.

Заяву судом розглянуто 23 червня 2014
року, тобто протягом п»яти днів з дня
надходження заяви, за відсутністю не
повідомлених осіб, які повинні брати
участь у справі, відповідно до ч.2 ст.197
ЦПК України. (а.с.156-157)

З урахуванням наведеного, приймаючи
до уваги, що суд першої інстанції
порушив порядок, встановлений для
вирішення заяви, апеляційна скарга
підлягає частковому задоволенню, а
оскаржувана ухвала скасуванню з
направленням справи до суду першої
інстанції для вирішення питання в
установленому законом порядку.

Керуючись ст. ст. 307, 312 ЦПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3,
- ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Жовтневого районного суду міста
Маріуполя Донецької області від 23
червня 2014 року скасувати, направити
заяву для розгляду до суду першої
інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, касаційному оскарженню
не підлягає.

Судді