У Х В А Л А

про роз`яснення рішення суду

31 січня 2014 року Бабушкінский районний суд м. Дніпропетровська

у складі :головуючого - судді Шевцової Т.В.

при секретарі - Марєнко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпропетровська заяву позивача «Плімсол Інвестментс Лімітед» про розяснення ухвали суду по цивільній справі за позовом «Плімсол Інвестментс Лімітед» до Ансуса Літімітед, Товариства з обмеженою відповідальністю «Господарник», ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2013 року по справі № 200/16537/13ц за позовом «Плімсол Інвестментс Лімітед» до Ансуса Літімітед, Товариства з обмеженою відповідальністю «Господарник», ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики було задоволено заяву позивача про забезпечення позову, якою накладено арешт на нерухоме майно, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Господарник» (04107, м. Київ, вул.Багговутівська, буд. 17-21, , запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців № 1 074 120 НОМЕР_1 від 06 червня 2000 року), яке знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, м.Дніпропетровськ, вул. Щербини, буд. 8.; накладено арешт на нерухоме майно, що належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю «Господарник» (04107, м. Київ, вул. Багговутівська, буд. 17-21, , запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців № 1 074 120 НОМЕР_1 від 06 червня 2000 року), яке знаходиться за адресою Івано-Франківська область, м. Івано-Франківськ, вул.Володимира Великого (вул. Васильєва, вул. Орлика Пилипа), буд. 9, літ.А, загальною площею 1845,9 кв. м.

23 січня 2014 року позивач «Плімсол Інвестментс Лімітед» звернувся до суду із заявою про розяснення ухвали суду, з посиланням на необхідність розяснення резолютивної частини ухвали, а саме способу її виконання.

Дослідивши заяву позивача та матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню.

У відповідності до ст.221 ЦПК України, якщо рішення суду є незрозумілим, суд за заявою осіб, які брали участь у справі, може постановити ухвалу, в якій розяснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту.

В резолютивній частині ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2013 року зазначено вид забезпечення позову, встановлений ст.152 ЦПК України.

Статтею 11 Закону України "Про виконавче провадження" визначено обовязок державного виконавця з вжиття передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупередженого, своєчасного і в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Так, відповідно до ч.2 цієї статті 2. державний виконавець: здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом; надає сторонам виконавчого провадження та їх представникам можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядає заяви сторін та інших учасників виконавчого провадження і їхні клопотання; заявляє в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз'яснює сторонам їхні права і обов'язки.

Частиною третьої статті 11 цього Закону визначено права державного виконавця, серед яких також накладати арешт на майно та кошти, а також на інші цінності боржника.

Згідно зі ст.124 Конституції України, ст.14 ЦПК України, ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, обовязкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Згідно п.2 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи: ухвали, постанови судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, кримінальних провадженнях та справах про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Статею ст.57 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено способи накладення арешту на майно боржника, серед яких винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

Разом з тим, Постановою КМУ від 22 червня 2011 р. № 703 «Про затвердження Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень і Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно», визначено порядок державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно.

У разі проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно заінтересованою особою є орган державної влади, орган місцевого самоврядування або їх посадові особи, якими встановлено обтяження речових прав на нерухоме майно, а також особа, в інтересах якої встановлено обтяження (обтяжувач).

Для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, в тому числі, є рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно.

Таким чином, з огляду на наведені норми права, які встановлюють порядок виконання судових рішень, ухвала суду від 28.11.2013 року про забезпечення позову (накладення арешту) підлягає обовязковому виконанню відповідним відділом державної виконавчої служби України, способами її виконання є ті види повноважень державного виконавця, якими він наділений в силу ст.57 Закону України «Про виконавче провадження».

З огляду на те, що арешт накладено на нерухоме майно у даному випадку є допустимим застосування такого способу виконання рішення як проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту та оголошення заборони на його відчуження з одночасним направленням такої постанови до відповідної реєстраційної служби, в порядку, встановленому законодавством про виконавче провадження.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 221, 293 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву позивача про розяснення ухвали суду задовольнити.

Розяснити ухвалу Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2013 року у цивільній справі за позовом «Плімсол Інвестментс Лімітед» до Ансуса Літімітед, Товариства з обмеженою відповідальністю «Господарник», ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

Розяснити, що ухвала Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 листопада 2013 року підлягає обовязковому виконанню відповідним відділом Державної виконавчої служби України в способи, визначені в тому числі ст.57 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме: шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження та шляхом проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції шляхом подачі в 5-ти денний строк з дня іі проголошення апеляційної скарги.

Суддя Т.В.Шевцова