Справа № 507/1319/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" липня 2014 р. смт.
Любашівка

Любашівський районний суд Одеської
області в складі:

головуючого судді Вужиловського
О.В.

при секретарі Вододюк В.В.

з участю позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника відповідача ОСОБА_4

третьої особи - приватного
нотаріуса ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт. Любашівка
Одеської області цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3, третьої особи
- приватного нотаріуса ОСОБА_5 про
визнання свідоцтва про право на
спадщину недійсним та визнання права
власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з
позовом до відповідачів про визнання
свідоцтва про право на спадщину
недійсним та визнання права власності
на спадкове майно. В обгрунтування
своїх вимог позивач зазначає, що
ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер його батько
ОСОБА_6. Після смерті батька залишилось
спадкове майно, а саме земельна ділянка
площею 5.25 га на території
Маловасилівської сільської ради
Любашівського району Одеської області.
Згідно довідок Маловасилівської
сільської ради Любашівського району
Одеської області № 67/02-17 від 04 березня
2011 року та № 60/02-17 від 03 березня 2011 року
на момент смерті батька ОСОБА_6 він
проживав разом з батьком та вів з ним
спільне господарство, а тому є таким, що
прийняв спадщину після смерті батька.
В травні 2014 року він звернувся до
нотаріуса, щоб отримати свідоцтво про
право на спадщину, однак йому було
повідомлено, що свідоцтво про право на
спадщину про право власності на
земельну ділянку видано його брату
ОСОБА_3. Тому, вважає, що свідоцтво про
право на спадщину повинно бути визнано
недійсним і за ним визнано право
власності на спадкове майно, а саме на ?
частину земельної ділянки площею 5.25 га,
що належала ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

В судовому засіданні позивач та
його представник ОСОБА_2 надали
аналогічні пояснення, просили позов
задовольнити в повному обсязі,
доповнивши, що ОСОБА_3 при написанні
заяви до нотаріуса не вказав про
наявність інших спадкоємців, а саме
його.

Відповідач та його представник
ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не
визнали, просили відмовити в його
задоволенні виходячи зі слідуючого.
Дійсно, ІНФОРМАЦІЯ_1 року помер ОСОБА_6 і
після його смерті залишилось спадкове
майно: земельна ділянка та житловий
будинок. Відповідач неодноразово
говорив позивачу про необхідність
оформлення спадкового майна, однак
позивач не бажав його оформляти. В
шестимісячний термін він надав
нотаріусу всі необхідні документи, в
тому числі і довідки Маловасилівської
сільської ради Любашівського району
Одеської області, в який зазначено, що
ОСОБА_6 проживав одиноко до дня смерті,
інших осіб, які були б зареєстровані з
ним чи проживали з ним не було. Тому
вважають, що позивач не прийняв
спадщину відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК
України, так як факт проживання з
батьком не підтверджено, а також він не
звертався до суду для продовження
строку для прийняття спадщини. Крім
того, позивач звернувся до суду про
визнання права власності на спадкове
майно, а саме на ? частину земельної
ділянки, хоча фактично до нотаріуса з
питань оформлення спадщини із заявою
не звертався і відмови нотаріуса з
питань оформлення спадщини взагалі не
отримував. Особа вправі звернутись до
суду за правилами позовного
провадження у разі відмови нотаріуса в
оформленні права на спадщину. Тому,
просили відмовити в задоволенні
позовних вимог повністю.

Третя особа - приватний нотаріус
ОСОБА_5 в судовому засіданні позов не
визнала та пояснила, що свідоцтво про
право на спадщину після смерті ОСОБА_6
вона видала на підставі діючого
законодавства. В матеріалах спадкової
справи є довідки сільської ради про те,
що ОСОБА_6 проживав одиноко. Відповідач
ОСОБА_3 звернувся до неї із заявою з
питань оформлення спадщини у
встановлений законодавством строк,
надав всі необхідні документи, інші
спадкоємці з питань оформлення
спадщини не звертались, а тому в січні
2014 року ОСОБА_3 було видано свідоцтво
про право на спадщину. ОСОБА_1 із заявою
про прийняття спадщини після смерті
батька до неї не звертався, а лише усно
питав в 2011 році, які документи йому
необхідно подати для прийняття
спадщини. Крім того, в свідоцтві про
народження ОСОБА_1 є розбіжності в
написанні по батькові, а саме батько -
ОСОБА_6, а в свідоцтві про народження
позивача батьком зазначений «ОСОБА_6».
Тому, без встановлення факту родинних
відносин, позивач також не зміг би
прийняти спадщину. Просила відмовити в
задоволенні позовних вимог повністю.

Вислухавши сторони, дослідивши
матеріали справи, суд вважає, що позов
не обґрунтований і не підлягає
задоволенню виходячи з наступного.

Згідно свідоцтва про смерть
ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року (а.с. 7).

З Державного акту на право
власності на земельну ділянку серії ЯА
№ 088438, виданого Любашівською районною
державною адміністрацією 13 листопада
2006 року видно, що ОСОБА_6 являвся
власником земельної ділянки площею 5.25
га на АДРЕСА_1 (а.с. 13).

Із спадкової справи № 60/2011 видно,
що ОСОБА_3 звернувся 15 травня 2011 року до
приватного нотаріуса Любашівського
районного нотаріального округу
Одеської області ОСОБА_5 із заявою про
прийняття спадщини після смерті батька
ОСОБА_6, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року,
тобто у встановлений законом
шестимісячний строк.

При наданні документів
приватному нотаріусу ОСОБА_3 надав
довідку Маловасилівської сільської
ради Любашівського району Одеської
області № 178/02-17 від 04 травня 2011 року з
якої видно, що ОСОБА_6 був
зареєстрований та проживав станом на
ІНФОРМАЦІЯ_1 року за адресою АДРЕСА_2
одиноко. Зареєстрований та проживаючих
осіб разом зі спадкодавцем не було.

25 січня 2014 року приватним
нотаріусом Любашівського районного
нотаріального округу Одеської області
ОСОБА_5 ОСОБА_3 було видано свідоцтво
про право на спадщину за законом,
згідно якого він успадкував земельну
ділянку площею 5.25 га на АДРЕСА_1, що
належала його батькові ОСОБА_6, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.

Згідно ст. 1301 ЦК України свідоцтво
про право на спадщину визнається
недійсним за рішенням суду, якщо буде
встановлено, що особа, якій воно видане,
не мала права на спадкування, а також в
інших випадках, встановлених законом.

Згідно постанови пленуму ВСУ № 7
від 30.05.2008 року «Про судову практику у
справах проспадкування» якщо постійне
проживання особи зі спадкодавцем на
час відкриття спадщини не
підтверджено відповідними
документами, у зв'язку із чим нотаріус
відмовив особі в оформленні
спадщини, спадкоємець має право
звернутися в суд із заявою про
встановлення факту постійного
проживання зі спадкодавцем на час
відкриття спадщини.

Свідоцтво про право на спадщину
видається за письмовою заявою

спадкоємців, які прийняли спадщину в
порядку, установленому

цивільним законодавством. За
наявності умов для одержання в

нотаріальній конторі свідоцтва про
право на спадщину вимоги про

визнання права на спадщину судовому
розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в
оформленні права на спадщину особа

може звернутися до суду за правилами
позовного провадження.

Згідно листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від
16.05.2013 року «Про судову практику
розгляду цивільних справ про
спадкування» у разі якщо відсутність
умов для одержання в нотаріальній
конторі свідоцтва про право на
спадщину не підтверджена належними
доказами, а саме відмовою нотаріуса у
видачі свідоцтва про право на спадщину,
це може бути підставою для відмови у
позові.

Відповідно до ст. 67 Закону України "Про
нотаріат" свідоцтво про право на
спадщину видається за письмовою заявою
всіх спадкоємців, які прийняли
спадщину в порядку, встановленому
цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом обґрунтовано
відмовлено у видачі свідоцтва про
право на спадщину, виникає
цивільно-правовий спір, що підлягає
розглядові у позовному провадженні.

Визнання права власності на спадкове
майно в судовому порядку є винятковим
способом захисту, що має
застосовуватися, якщо існують
перешкоди для оформлення спадкових
прав у нотаріальному порядку, в тому
числі й у випадку визначення судом за
позовом спадкоємця додаткового строку
для прийняття спадщини.

В судовому засіданні встановлено,
що позивач взагалі не звертався до
нотаріуса із заявою про прийняття
спадщини після смерті батька ОСОБА_6,
відмову нотаріуса в оформленні
спадщини суду не надав.

Крім того, у спорах між спадкоємцями
про поділ спадкового майна
застосуванню підлягають спеціальні
норми, які регулюють спадкові
правовідносини щодо поділу спадкового
майна (статті 1278, 1279 ЦК).

Згідно ст. 1280 ЦК України якщо після
спливу строку для прийняття спадщини і
після розподілу її між спадкоємцями
спадщину прийняли інші спадкоємці,
вона підлягає перерозподілу між ними.

Згідно ст. 1300 ЦК України за згодою всіх
спадкоємців, які прийняли спадщину,
нотаріус за місцем відкриття спадщини
може внести зміни до свідоцтва про
право на спадщину. На вимогу одного із
спадкоємців за рішенням суду можуть
бути внесені зміни до свідоцтва про
право на спадщину.

За таких обставин, на думку суду,
підстав для визнання недійсним
вищевказаного свідоцтва про право на
спадщину за законом, виданого ОСОБА_3, а
також визнання права власності на
спадкове майно за позивачем не має.

Не зазначення відповідачем в
заяві про прийняття спадщини інших
спадкоємців не може бути підставою для
визнання свідоцтва про право на
спадщину недійсним, так як вказаний
факт не позбавляв позивача звернутись
до нотаріуса із заявою про прийняття
спадщини в установлений законом строк.

На підставі викладеного,
керуючись ст.ст. 1268-1272, 1301 ЦК України,
ст.ст. 10, 60, 212-215 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову ОСОБА_1 до
ОСОБА_3, третьої особи - приватного
нотаріуса ОСОБА_5 про визнання
свідоцтва про право на спадщину,
виданого 25 січня 2014 року приватним
нотаріусом ОСОБА_5 на ім'я ОСОБА_3 після
смерті ОСОБА_6 недійсним та визнання
права власності на спадкове майно, а
саме на 1/2 частину земельної ділянки
площею 5.25 га, що належала ОСОБА_6 -
відмовити повністю.

2. Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя: О.В.
Вужиловський