Справа №451/793/14-ц
Провадження № 2/451/252/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2014 року
м.Радехів

Радехівський районний суд Львівської
області

в складі: головуючого-судді Мулявка О.В.

при секретарі судового
засідання Дяків Л.І.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м.Радехів справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
аліментів,

ВСТАНОВИВ:

28 травня 2014 року позивачка звернулася
до суду із позовом, відповідно до вимог
якого просить стягувати аліменти із
відповідача на її користь на утримання
синів ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, у твердій грошовій сумі в
розмірі 1500грн., з дня подачі заяви і до
повноліття дітей.

В обґрунтування позову посилається на
те, що шлюб із відповідачем
зареєстрований Радехівським відділом
реєстрації актів цивільного стану
управління юстиції Львівської області
28 вересня 2006 року. За час спільного
проживання у них народилися сини
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 матеріальної допомоги
на утримання яких відповідач у
добровільному порядку не надає.
Визначивши розмір аліментів, вважає, що
відповідач повинен сплачувати такі в
твердій грошовій сумі.

У судове засідання сторони не
з'явилися, надавши письмові заяви,
просять розгляд справи здійснювати без
їх участі.

Окрім цього, позивачка у поданій суду
заяві просить зменшити розмір
аліментів до 1000грн..

Із врахуванням наведеного, на підставі
п.3 ч.1 ст.169, ч.4 ст.174, ч.2 ст.197 ЦПК України
розгляд справи проведено без участі
сторін та на підставі представлених
суду доказів.

Так, судом встановлено, що під час
перебування сторін у шлюбі (а.с.2), у них
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народився син ОСОБА_3
(а.с.3), а ІНФОРМАЦІЯ_2 року - син ОСОБА_4
(а.с.4) і, які проживають із позивачкою та
перебувають на її утриманні (а.с.5-6).

Згідно ст.180 Сімейного кодексу України,
обов'язок надавати утримання
неповнолітнім дітям, тобто дітям, які
не досягли 18 років, покладається на
батьків.

Виходячи з норм вказаної статті,
приймаючи до уваги, що неповнолітні
діти позивачки проживають разом із
останньою та перебувають на повному її
матеріальному утриманні і
домовленості між нею та відповідачем
про способи виконання обов'язку
утримувати дітей не досягнуто, суд
вважає вимогу позивачки про стягнення
із відповідача аліментів на утримання
синів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 правомірною.

Відповідно до статті 184 Сімейного
кодексу України, якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в натурі,
а також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі. Розмір аліментів, визначений
судом у твердій грошовій сумі, підлягає
індексації відповідно до закону.

Виходячи із принципу диспозитивності,
закладеному у ст.ст.11,60 ЦПК України,
відповідно до якого суд розглядає
цивільні справи не інакше як за
зверненням фізичних чи юридичних осіб,
в межах заявлених ними вимог і на
підставі доказів сторін, піддавши
аналізу матеріали справи, суд
приходить до висновку, що стан здоров'я
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовільні, їм не
заподіяне каліцтво та джерел
самостійного доходу вони не мають.

Окрім цього, суд вважає, що і у
відповідача стан здоров'я, задовільний.

Дані обставини судом враховані при
визначенні розміру аліментів.

Таким чином, приймаючи до уваги
вищенаведене та рекомендації,
викладені у Постанові Пленуму
Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р.
«Про застосування судами окремих норм
Сімейного кодексу України при розгляді
справ щодо батьківства, материнства та
стягнення аліментів», суд вважає, що
позовні вимоги ОСОБА_1 є законними та
обґрунтованими, від так підлягають до
задоволення.

У відповідності до ст.192 СК України
розмір аліментів, визначений за
рішенням суду або домовленістю між
батьками, може бути згодом зменшено або
збільшено за рішенням суду за позовом
платника або одержувача аліментів у
разі зміни матеріального або сімейного
стану, погіршення або поліпшення
здоров'я когось із них, та в інших
випадках, передбачених цим Кодексом.

Тобто, слід зауважити, що при наявності
у позивачки доказів про одержання
відповідачем доходів у більшому
розмірі, а також документального
підтвердження додаткових витрат на
особливі потреби дитини, вона не
позбавлена у майбутньому заявити
вимогу про збільшення розміру
аліментів.

У відповідності із вимогами ст.88 ЦПК
України, суд вважає за необхідне із
відповідача стягнути судові витрати.

Керуючись ст.ст.10,11,60,88,209,212,215 ЦПК
України та ст.ст.180,182 Сімейного кодексу
України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя
АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1, жительки
АДРЕСА_1, аліменти на сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в твердій грошовій сумі в
розмірі 1000грн. щомісячно, починаючи із
26.05.2014р., з проведенням індексації
розміру аліментів відповідно до
закону.

Стягнути із ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, жителя
АДРЕСА_1 судові витрати в сумі 243 гривні
60 копійок до спеціального фонду
Державного бюджету України.

Допустити негайне виконання рішення у
межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до Апеляційного суду
Львівської області через Радехівський
районний суд протягом десяти днів з дня
його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії цього рішення.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення строків апеляційного
оскарження, залишається без розгляду,
якщо апеляційний суд за заявою особи,
яка її подала, не знайде підстав для
поновлення строку.

ГоловуючийМулявка О. В.