печерський районний суд міста києва
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2014 року Печерський районний
суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Новака Р.В.,

при секретарі - Пановик Ю. В.,

за участю:

представника позивача - ОСОБА_1

представника відповідача - Мединського
М.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Києві
цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до
публічного акціонерного товариства
«Кредитпромбанк» про зобов'язання
вчинити дії та стягнення моральної
шкоди.

На підставі ч. 1 ст. 218 ЦПК України в
судовому засіданні 25 вересня 2014 року
проголошено вступну та резолютивну
частини рішення. Повний текст рішення
складено та підписано 30 вересня 2014
року.

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулась до суду з позовом до
ПАТ «Кредитпромбанк» про зобов'язання
вчинити дії, а саме зарахувати кошти в
сумі 11800 доларів США на рахунок
позивача та стягнення моральної шкоди,
посилаючись на те, що 27.07.2012 між ОСОБА_3
та публічним акціонерним товариством
«Кредитпромбанк» було укладено
договір банківського рахунку фізичної
особи № 000754/ТУ-74-12. На виконання умов
договору відповідачем було відкрито
позивачу поточний рахунок НОМЕР_1 в
доларах США. 27.07.2012, на зазначений
рахунок позивачем було внесено грошові
кошти у сумі 11800,00 доларів США. В серпні
2013 року позивач звернувся в Сумське
відділення Харківської філії ПАТ
«Кредитпромбанк» з метою зняти гроші з
рахунку, однак позивачу повідомили, що
такого рахунку не існує. У зв'язку з чим,
позивач просить зобов'язати
відповідача зарахувати кошти в сумі
11800,00 доларів США на рахунок НОМЕР_1 та
стягнути з відповідача на користь
позивача моральну шкоду у розмірі 10000,00
грн. В ході судового розгляду справи,
представник позивача уточнив позовні
вимоги та просив зобов'язати
відповідача зарахувати кошти в сумі
3233,00 доларів США на рахунок НОМЕР_1 та
стягнути з відповідача на користь
позивача моральну шкоду у розмірі 10000,00
грн.

В судове засідання позивача, не
з'явилась, про час та місце розгляду
справи була повідомлена належним
чином, забезпечила явку в судове
засідання представника з належно
оформленою довіреністю, за таких
обставин судом визнано можливим
розглядати справу у відсутність
позивача.

В судовому засіданні представник
позивача підтримав позовні вимоги, з
урахуванням заяви про уточнення
позовних вимог, просив задовольнити
позов з наведених у ньому підстав.

В судовому засіданні представник
відповідача заперечував проти
задоволення позову, посилаючись на
його безпідставність та
необґрунтованість, просив відмовити в
його задоволенні.

Вислухавши учасників судового процесу,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов наступного висновку.

Статтею 60 ЦПК України, передбачено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу. Докази подаються
сторонами та іншими особами, які беруть
участь у справі. Доказуванню
підлягають обставини, які мають
значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1 ст. 3 ЦПК України встановлено,
що кожна особа має право в порядку,
встановленому цим Кодексом, звернутися
до суду за захистом своїх порушених,
невизнаних або оспорюваних прав,
свобод чи інтересів. Частиною 1 ст. 15 ЦПК
України передбачено, що кожна особа має
право на захист свого цивільного права
у разі його порушення, невизнання або
оспорювання.

Судом встановлено, що 27.07.2012 між ОСОБА_3
та публічним акціонерним товариством
«Кредитпромбанк» було укладено
договір банківського рахунку фізичної
особи № 000754/TV-74-12. Відповідно до п.1.1.
цього Договору Банк відкрив клієнту
рахунок НОМЕР_1 в доларах США та
зобов'язався приймати на цей рахунок
грошові кошти в дол. США.

Вироком Зарічного районного суду м.
Суми від 08.01.2014 встановлено, що ОСОБА_5,
який перебував на посаді керуючого
Сумського відділення Харківської
філії ПАТ «Кредитпромбанк», заволодів
грошовими коштами ОСОБА_3 в розмірі
11800,00 доларів США, котрі перебували на
її рахунку згідно з договором
банківського рахунку фізичної особи №
000754/ТV-74-12 від 27.07.2012.

Зазначеним вироком, ОСОБА_5 було
визнано винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України,
призначено покарання у вигляді
позбавлення волі строком на 2 роки з
позбавленням права обіймати посади,
пов?язані з виконанням
організаційно-розпорядчих чи
адміністративно-господарських функцій
на підприємствах, в установах,
організаціях незалежно від форм
власності. На підставі ч. 4 ст. 70 КК
України за сукупністю злочинів, за які
він засуджується з цим вироком та
засуджений вироком Зарічного
районного суду м. Суми від 15.10.2013, шляхом
поглинання менш суворого покарання
більш суворим, остаточно було
визначено ОСОБА_5 до відбуття покарання
у вигляді семи років позбавлення волі з
позбавленням права обіймати посади,
пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих чи
адміністративно-господарських функцій
на підприємствах, в установах,
організаціях незалежно від форм
власності строком на три роки та
конфіскацією всього належного майна,
крім житла.

Крім того, вироком Зарічного районного
суду м. Суми від 08.01.2014 було задоволено
цивільний позов ОСОБА_3 та стягнуто з
ПАТ «Кредитпромбанк» на користь ОСОБА_3
майнову шкоду у розмірі 10800 доларів США,
що за курсом НБУ станом на 27.07.2012
становить 86324,40 грн. та 2000,00 грн.
моральної шкоди.

Ухвалою Апеляційного суду Сумської
області від 24.04.2014 вирок Зарічного
районного суду м. Суми від 08.01.2014
відносно ОСОБА_5 в частині задоволення
позову до ПАТ «Кредитпромбанк» про
відшкодування 2000,00 грн. моральної шкоди
скасовано, а позовні вимоги в цій
частині залишено без розгляду, в решті
вирок суду було залишено без змін.

У зв'язку з набранням вищезазначеним
вироком законної сили Зарічним
районним судом м. Суми був виданий
виконавчий лист № 591/110926/2013-к про
стягнення з ПАТ «Кредитпромбанк» на
користь ОСОБА_3 86324,00 грн. 30.05.2014 було
відкрито виконавче провадження з
примусового виконання виконавчого
листа № 591/110926/2013-к.

24.06.2014 ПАТ «Кредитпромбанк» після
отримання постанови про відкриття
виконавчого провадження та надання
державним виконавцем відповідних
реквізитів відповідно до листа № 1853/7
від 30.05.2014 добровільно виконав вирок
суду та здійснив погашення
заборгованості на рахунок державної
виконавчої служби, що підтверджується
платіжним дорученням № 1521_1.

Таким чином, в межах строку для
самостійного виконання вироку і у
спосіб та в порядку, встановленому
виконавчим документом, ПАТ
«Кредитпромбанк» було виконано
рішення суду, в резолютивній частині
якого чітко вказана сума 86324, 00 грн., яка
була обчислена згідно з чинним
законодавством за курсом, встановленим
Національним банком України на день
ухвалення рішення суду, тобто на 08.01.2014.

Крім того, відповідно до п. 14 Постанови
пленуму Верховного суду України № 14
від 18.12.2009 «Про судове рішення у
цивільній справі», згідно з ч. 1 ст. 192 ЦК
законним платіжним засобом,
обов'язковим до приймання за
номінальною вартістю на всій території
України, є грошова одиниця України -
гривня. У зв?язку з цим при задоволенні
позову про стягнення грошових сум суди
повинні зазначати в резолютивній
частині рішення розмір суми, що
підлягає стягненню, цифрами і словами у
грошовій одиниці України - гривні. При
стягненні періодичних платежів суд має
вказати період, протягом якого
проводиться виконання. У разі
пред'явлення позову про стягнення
грошової суми в іноземній валюті суду
слід у мотивувальній частині рішення
навести розрахунки з переведенням
іноземної валюти в українську за
курсом, встановленим Національним
банком України на день ухвалення
рішення.»

Слід зазначити, що ОСОБА_3 не було
оскаржено вирок Зарічного районного
суду м. Суми від 08.01.2014 в частині
вирішення питання цивільного позову, а
саме про стягнення ПАТ
«Кредитпромбанк» на користь ОСОБА_3
майнову шкоду у розмірі 10800 доларів США,
що за курсом НБУ становить 86324,40 грн.

Відповідно до Положення про
встановлення офіційного курсу гривні
до іноземних валют та курсу
банківських металів, затвердженого
постановою Правління Національного
банку України від 12.11.2003 № 496 і
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 27.11.2003 за № 1094/8415, а
також додатку № 1 до нього, офіційний
курс гривні до іноземних валют,
зокрема: долару США, євро та
швейцарського франку, установлюється
щоденно. Для розрахунку курсу гривні до
іноземних валют використовується
інформація про котирування іноземних
валют за станом на останню дату.

Незмінність курсу гривні до іноземних
валют законодавчо не закріплена, тому,
коливання курсів валют не може бути
підставою для перегляду рішення суду,
яке набрало законної сили, і було
виконане у добровільному порядку.

На підставі наведеного, суд вважає за
необхідне відмовити в задоволенні
позовних вимог в частині зобов'язання
зарахування коштів в сумі 3233,00 доларів
США на рахунок позивача, оскільки в
судовому засіданні не знайшло свого
підтвердження порушення прав позивача.

Що стосується позовної вимоги про
відшкодування моральної шкоди, слід
зазначити наступне.

Відповідно до загальних підстав
цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні
спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають:
наявність такої шкоди, протиправність
діяння її заподіювача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням заподіювача та
вини останнього в її заподіянні. Суд,
зокрема, повинен з'ясувати, чим
підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних
страждань або втрат немайнового
характеру, за яких обставин чи якими
діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в
якій грошовій сумі чи в якій
матеріальній формі позивач оцінює
заподіяну йому шкоду та з чого він при
цьому виходить, а також інші обставини,
що мають значення для вирішення спору
(п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду
України № 4 від 31.03.1995 «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди»).

Проаналізувавши зазначені норми
закону та зібрані у справі докази в їх
сукупності, суд вважає, що оскільки
вирок Зарічного районного суду м. Суми
від 08.01.2014 в частині цивільного позову,
а саме про стягнення ПАТ
«Кредитпромбанк» на користь ОСОБА_3
майнової шкоди відповідачем виконано в
добровільному порядку, то в судовому
засіданні не знайшов свого
підтвердження факт порушення прав
позивача, завдання позивачу моральних
чи фізичних страждань або втрат
немайнового характеру діями чи
бездіяльністю відповідача, позивачем
не надано доказів наявності моральної
шкоди, протиправності діяння чи без
діяння відповідача, наявність
причинного зв'язку між шкодою і
протиправним діянням відповідача та
вини відповідача в її заподіянні, тому
позовні вимоги задоволенню не
підлягають.

На підставі викладеного та керуючись
Постановою Пленуму Верховного Суду
України № 4 від 31.03.1995 «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди»,
Постановою Пленуму Верховного суду
України № 14 від 18.12.2009 «Про судове
рішення у цивільній справі», Положення
про встановлення офіційного курсу
гривні до іноземних валют та курсу
банківських металів, затвердженого
постановою Правління Національного
банку України від 12.11.2003 № 496 і
зареєстрованого в Міністерстві
юстиції України 27.11.2003 за № 1094/8415, ст.ст.
3, 4, 8, 10, 11, 15, 57, 58, 60, 64, 65, 209, 212-215 ЦПК
України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_3 до
публічного акціонерного товариства
«Кредитпромбанк» про зобов'язання
вчинити дії та стягнення моральної
шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з
моменту проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення. Апеляційна скарга подається
до Апеляційного суду м. Києва через
Печерський районний суд м. Києва.

Суддя:
Р.В. Новак