Справа № 335/1662/14-ц 2/335/841/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 року

м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м.
Запоріжжя в складі головуючого судді
Рибалко Н.І, при секретарі Косатій М.А.,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
Публічного акціонерного товариства
«УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ПАТ «УкрСиббанк», звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування позовних вимог позивач
зазначає, що 17 червня 2008 року між
Акціонерним комерційним інноваційним
банком «УкрСиббанк», яке було
перейменовано в публічне акціонерне
товариство «УкрСиббанк» п. 1.1. Статуту
та ОСОБА_2 укладено договір про надання
споживчого кредиту та заставу
транспортного засобу № 0
відповідно до якого, Банком надано
Позичальнику кредит у сумі 19 272,00 дол.
США із сплатою 13,5 % відсотків річних,
строком по 17 червня 2013 року. В свою
чергу, позичальник підписавши
Кредитний договір прийняв на себе
зобов'язання сплачувати плату за
кредит та інші платежі на рахунки,
вказані в першому розділі даного
договору, (п.1.3.1. Договору). ІНФОРМАЦІЯ_1
року ОСОБА_2 помер. Після смерті
позичальника залишилось спадкове
майно - легковий автомобіль марки
МіtsuЬіshі Lапсег номер шасі НОМЕР_1,
державний реєстраційний номер НОМЕР_2,
чорного кольору, 2008 року виготовлення.
Позивач зазначає, що фактично спадщину
прийняла за законом дружина померлого -
відповідачка, ОСОБА_1 Станом на 10 лютого
2014 року заборгованість відповідачки
перед позивачем по кредитному договору
згідно розрахунку складає 149 050,76 гри., з
них: 130 676,24 гри. - заборгованість по тілу
кредиту; 18 374,52 грн. - пеня за несвоєчасне
погашення заборгованості по кредиту.
Позивач вважає, що спадкоємиця
зобов'язана задовольнити вимоги
кредитора повністю, але в межах
вартості майна, одержаного у спадщину.

У судовому засіданні представник
позивача просить суд позов
задовольнити з підстав, зазначених у
ньому.

Відповідач просить позов про стягнення
заборгованості залишити без
задоволення у зв'язку зі спливом строку
позовної давності та тим, що вона не є
спадкоємцем особи, яка укладала
кредитний договір з позивачем.

Заслухавши пояснення сторін по справі,
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази у їх сукупності, суд дійшов
висновку, що позов ПАТ «УкрСиббанк» не
підлягає задоволенню, виходячи з
наступного.

Згідно ст. 3 ЦПК України, кожна особа має
право в порядку, встановленому цим
Кодексом, звернутися до суду за
захистом своїх порушених,, невизнаних
або оспорюваних прав, свобод чи
інтересів.

У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК
України, суд розглядає справи на
принципах змагальності і
диспозитивності, у межах заявлених
позовних вимог на підставі доказів,
наданих сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України,
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.

Судом встановлено, що 17 червня 2008 року
між Акціонерним комерційним
інноваційним банком «УкрСиббанк», яке
було перейменовано в публічне
акціонерне товариство «УкрСиббанк» та
ОСОБА_2 укладено договір про надання
споживчого кредиту та заставу
транспортного засобу № 0
відповідно до якого, ПАТ «УкрСиббанк»
надано ОСОБА_2 кредит у сумі 19 272,00 дол.
США із сплатою 13,5 % відсотків річних,
строком по 17 червня 2013 року.

Пунктом 1.4. Кредитного договору
обумовлено, що цільове призначення
кредиту - придбання транспортного
засобу МіtsuЬіshі Lапсег номер шасі
НОМЕР_1, державний реєстраційний номер
НОМЕР_2, чорного кольору, 2008 року
виготовлення.

Пунктом 2.1. Договору сторонами
обумовлено, що у забезпечення
виконання усіх грошових зобов'язань в
повному обсязі позичальника за
договором позичальник передає в
заставу, а Банку приймає наступне
рухоме майно, а саме - транспортний
засіб марки МіtsuЬіshі Lапсег номер шасі
НОМЕР_1, державний реєстраційний номер
НОМЕР_2, чорного кольору, 2008 року
виготовлення.

ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_2 помер,
зазначений факт підтверджується
свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3
виданого 10 червня 2009 року Запорізьким
міським відділом державної реєстрації
актів цивільного стану Головного
управління юстиції у Запорізькій
області. Після смерті позичальника
залишилось спадкове майно - легковий
автомобіль марки МіtsuЬіshі Lапсег номер
шасі НОМЕР_1, державний реєстраційний
номер НОМЕР_2, чорного кольору, 2008 року
виготовлення.

18 серпня 2009 року ПАТ «УкрСиббанк»
направлено до Шостої Запорізької
державної нотаріальної контори
повідомлення про наявність
кредиторської заборгованості.
Відповідно до відповіді приватного
нотаріуса, яка надійшла на адресу
позивача 22 лютого 2010 року, вбачається,
що направлене повідомлення про
наявність кредиторської
заборгованості прийнято нотаріусом та
буде доведене до відома спадкоємців
при видачі їм свідоцтва про право на
спадщину.

Станом на сьогоднішній день свідоцтво
про право на спадщину після смерті
ОСОБА_2 не видано.

Позивач в позові зазначає, що фактично
спадщину прийняла за законом
відповідачка, дружина померлого -
ОСОБА_1, та на думку позивача ця
обставина встановлена ухвалою
Апеляційного суду Запорізької області
від 14 січня 2014 року справа № 22ц-778/217/14 та
підтверджується фактом проживання за
місцем відкриття спадщини.

У судовому засіданні були допитані
свідки ОСОБА_3, ОСОБА_4 З показань
свідків судом встановлено, що на момент
смерті ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_1
разом з ним не проживала. Відповідачка
з кінця 2008 року переїхала та фактично
мешкала в квартирі АДРЕСА_1 до моменту
її продажу в 2012 році.

Статтею 1216 ЦК України визначено, що
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців).

Частиною 3 статті 1268 ЦК України
визначено, що спадкоємець, який
постійно проживав разом із
спадкодавцем на час відкриття
спадщини, вважається таким, що прийняв
спадщину, якщо протягом строку,
встановленого статтею 1270 цього
Кодексу, він не заявив про відмову від
неї.

Судом встановлено, що відповідачка на
час відкриття спадщини не проживала
разом зі спадкодавцем, ОСОБА_2

Прийняття спадщини є правом, а не
обов'язком особи.

В позовній заяві позивач посилається
на ухвалу Апеляційного суду
Запорізької області від 14.01.2014 року
справа № 22ц-778/217/14, в якій вважає
встановленою обставиною того, що
відповідачка фактично прийняла
спадщину ОСОБА_2 за законом.

На думку суду, в ухвалі Апеляційного
суду Запорізької області від 14.01.2014
року справа № 22ц-778/217/14 міститься
судження (висновок) суду, а не
встановлена фактична обставина справи.

В частині 4 п.3 Постанови Пленуму ВССУ №
5 від 7.02.2014 року «Про судову практику
про захист права власності та інших
речових прав» зазначено, що «висновки
(судження) суду щодо прав та обов'язків
сторін, зроблені на підставі
встановлених при розгляді справи
обставин, не є преюдиційними».

Обставина наявності у ОСОБА_1 прав та
обов'язків спадкоємця не може
вважатися встановленою судом та
підлягає доказуванню позивачем у
загальному порядку, поряд з іншими
обставинами, які мають значення для
вирішення справи.

Відповідно до роз'яснень Постанови
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30.03.2012року, № 5 «Про практику
застосування судами законодавства при
вирішенні спорів, що виникають із
кредитних правовідносин», спадкоємці
боржника є боржниками перед кредитором
лише за умови прийняття спадщини та у
межах вартості майна, одержаного у
спадщину.

ПАТ «УкрСиббанк» як позивач,
забов*язаний довести в суді вартість
майна прийнятого спадкоємцем у
спадщину, оскільки стягненню підлягає
вартість майна, а не саме майно.

Позивачем не доведено обсяг
спадкового майна, його вартість, а
відтак неможливо зробити висновок щодо
обсягу відповідальності спадкоємця.

Крім того, відповідно до ст. 256 ЦК
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Згідно ч. 1 ст. 261 ЦК України за загальним
правилом перебіг загальної і
спеціальної позовної давності
починається з дня, коли особа
довідалася або могла довідатися про
порушення свого права або про особу,
яка його порушила.

Зі змісту Повідомлень про наявність
кредиторської заборгованості від
18.08.2009 року, які були направлені
позивачем на адресу відповідачки та
Шостої Запорізької державної
нотаріальної контори вбачається, що
позивач був обізнаний про смерть
ОСОБА_2

Судом встановлено, що починаючи з 18.09.2009
року до 18.08.2012 року позивач мав
звернутися до суду за захистом своїх
прав та охоронюваних законом
інтересів, якщо вважав, що можливо вони
порушуються.

Останнім днем подання позову про
стягнення заборгованості була дата
19.08.2012 року.

Позов, що розглядався поданий 14.02.2014
року після закінчення встановленого
законом 3-річного строку.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив
позовної давності, про застосування
якої заявлено стороною у спорі, є
підставою для відмови в позові.

Керуючись ст.ст. 3, 10, 11, 15, 209, 212-215 ЦПК
України, суд,

ВИРІШИВ :

Позов Публічного акціонерного
товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Запорізької області через суд
першої інстанції шляхом подачі
апеляційної скарги в 10-ти денний строк
з дня проголошення рішення.

Суддя

Н.І.Рибалко