Справа № 148/1902/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 серпня 2014 року
м.Тульчин

Тульчинський районний суд
Вінницької області

в складі: головуючого судді
Карнауха А.П.

при секретарі
Грабовській Н.В.,

розглянувши у судовому засіданні в м.
Тульчині справу за позовом ОСОБА_1 до
Шуро-Копіївської сільської ради
Тульчинського району про визнання
права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н
О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до
Тульчинського районного суду з позовом
до Шуро-Копіївської сільської ради
Тульчинського району Вінницької
області про визнання права власності
на земельну ділянку, мотивуючи свої
позовні вимоги наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її
чоловік - ОСОБА_2 Після його смерті
відкрилась спадщина на майно, яке
входить до спадкової маси - житловий
будинок, грошові вклади, земельна
ділянка для ведення особистого
селянського господарства площею 1 га.
Для належного оформлення своїх
спадкових справ вона звернулась до
Тульчинської державної нотаріальної
контори. Спадщину на грошові вклади та
житловий будинок вона оформила. В
оформленні свідоцтва про право на
спадщину - земельну ділянку, їй
нотаріусом було відмовлено, бо
відсутній державний акт на земельну
ділянку.

Таку відмову вона вважає
незаконною, бо розпорядженням
Тульчинської районної державної
адміністрації Вінницької області (
далі - Тульчинська РДА ) № 155 р від 28.04.2010
року чоловіку було надано дозвіл на
розробку проекту землеустрою щодо
відведення земельної ділянки для
ведення особистого селянського
господарства площею 1га.
Розпорядженням Тульчинської РДА №337
від 25.05.2012 року затверджений проект
землеустрою щодо відведення земельних
ділянок громадянам у власність із
земель запасу Шуро-Копіївської
сільської ради для ведення особистого
селянського господарства. В п.2 цього
розпорядження було вказано, що
земельні ділянки передавались у
власність громадянам і постановлено
виготовити державні акти на ці ділянки
згідно додатку. Розпорядження є чинним.

Просить суд визнати її право
власності на спадкове майно, що
залишилось після смерті чоловіка, а
саме: на земельну ділянку площею 1 га,
розташованої на території
Шуро-Копіївської сільської ради
Тульчинського району, наданої для
ведення особистого селянського
господарства.

В судовому засіданні позивачка
свої позовні вимоги підтримала та
заявила, що всі її аргументи викладені
в позовній заяві і більше вона нічого
додати не бажає.

Представник позивачки ОСОБА_3 в
судовому засідання позов підтримав, на
його задоволенні наполягав. Пояснив
суду, що позивачка успадкувала майно
після смерті чоловіка. Зокрема,
житловий будинок, грошові кошти.
Свідоцтво про право власності на
земельну ділянку нотаріус відмовилась
видавати, пояснивши, що у позивачки
немає правовстановлюючого документа.
Але право власності було визначено за
спадкодавцем розпорядженням
Тульчинської РДА і прийнято рішення
про виготовлення державного акту на
землю. Це було у 2012 році, а ОСОБА_2 помер
у 2010 році. Рішення про передачу йому
земельної ділянки приймалось вже після
його смерті. Але це рішення чинне. Тому
він вважає, що цим рішенням ОСОБА_2
надано право власності на земельну
ділянку і його спадкоємиця має право на
спадкування цього майна.

Представник відповідача -
Шуро-Копіївської сільської ради, в
судове засідання не з»явився, надав
заяву про визнання позову та розгляд
справи за його відсутності.

Згідно свідоцтва про шлюб серії
НОМЕР_1, виданого Копіївською сільською
радою 08.05.1992 року, позивачка уклала шлюб
із ОСОБА_4

Згідно свідоцтва про смерть серії
НОМЕР_2, виданого виконкомом
Шуро-Копіївської сільської ради 13.12.2010
року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1.

Згідно свідоцтв про право на
спадщину за законом, виданих державним
нотаріусом Тульчинської державної
нотаріальної контори 10.11.2011 року,
ОСОБА_5 успадкувала після смерті ОСОБА_2
грошові вклади та житловий будинок.

Розпорядженням Тульчинської РДА
№ 155 р від 28.04.2010 року було надано
громадянам дозвіл на розробку проекту
відведення земельної ділянки із земель
запасу Шуро-Копіївської сільської ради
орієнтовною площею 19 га для ведення
особистого селянського господарства.
Громадянам рекомендовано замовити в
землевпорядній організації проведення
землевпорядних робіт, проект
землеустрою.

Розпорядженням Тульчинської РДА
№ 337р від 25.05.2012 року « Про затвердження
проекту землеустрою щодо відведення
земельних ділянок громадянам у
власність із земель запасу
Шуро-Копіївської сільської ради,
розташованих за межами населеного
пункту для ведення особистих
селянських господарств» вирішено
передати у власність громадянам
земельні ділянки із земель запасу
Шуро-Копіївської сільської ради та
виготовити їм державні акти на право
власності на землю згідно додатку.
ОСОБА_2 включений до списку громадян,
яким надаються земельні ділянки у
власність.

Постановою державного нотаріуса
Тульчинської державної нотаріальної
контори ОСОБА_1 відмовлено у видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на земельну ділянку через
відсутність правовстановлюючого
документа.

Вислухавши пояснення позивачки
та її представника, вивчивши надані
суду письмові докази, оцінюючи їх
відповідно до вимог ст.212 ЦПК України,
незважаючи на визнання позову
відповідачем, суд не вбачає підстав для
задоволення позову.

Відповідно до ст.25 ЦК України
здатність особи мати цивільні права та
обов»язки є цивільною правоздатністю.
Вона припиняється у момент смерті
фізичної особи.

Спадкодавець ОСОБА_2 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1. З того часу він втратив
можливість набувати будь-яких
цивільних прав та обов»язків, в тому
числі й права власності на нерухоме
майно.

Розпорядження Тульчинської РДА
про передачу у власність земельної
ділянки прийнято 25.05.2012 року, тобто
після смерті спадкодавця ОСОБА_2 В 2012
році останньому не могли надаватись
будь-які цивільні права на нерухоме
майно, бо він вже помер.

Відповідно до ч.2 ст.373 ЦК України
право власності на земельну ділянку
набувається і здійснюється відповідно
до закону.

Згідно ст.331 ЦК України якщо право
власності на нерухоме майно відповідно
до закону підлягає державній
реєстрації, право власності виникає з
моменту державної реєстрації.

Ст.202 ЗК України передбачено,що
право власності на земельні ділянки
підлягають реєстрації у Державному
земельному кадастрі.

За спадкодавцем ОСОБА_4 таке право
в Державному земельному кадастрі не за
реєстровано. Отже він не був власником
земельної ділянки.

Відповідно до ст.1218 ЦК України до
складу спадщини входять усі права та
обов»язки, що належали спадкодавцеві
на момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Оскільки на момент смерті ОСОБА_2
не належала на праві власності
земельна ділянка площею 1 га,
розташована на території
Шуро-Копіївської сільської ради
Тульчинського району Вінницької
області, призначеної для ведення
особистого селянського господарства,
то до спадкоємців не може переходити
право власності на цю ділянку.

В той же час, на підставі ст.1218 ЦК
України до спадкоємців ОСОБА_2
переходить право на отримання вказаної
земельної ділянки у встановленому
законом порядку, оскільки
розпорядженням Тульчинської РДА №155р
від 28.04.2010 року таке право йому було
надано і воно не було повністю
реалізовано в зв»язку зі смерті.
Очевидно, що таке право можуть отримати
його спадкоємці, в тому числі й
позивачка.

Керуючись ст.ст.25,331,373 ,1218 ЦК
України, ст.202 ЗК України, ст.ст.209,212,215
ЦПк України,

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення
суду подається протягом десяти днів
після проголошення рішення суду до
апеляційного суду Вінницької області
через Тульчинський районний суд.

Суддя: