Справа № 667/2560/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2014 року Комсомольським
районним судом м. Херсона у складі:

Головуючого судді:
Мусулевського Я.А.,

При секретарі :
Труновій Н.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Херсоні цивільну справу
за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
усунення перешкод у здійсненні права
власності, шляхом виселення,

Встановив:

Позивач звернувся до суду з
вказаною позовною заявою посилаючись
на те, що на праві власності позивачу
належить житловий будинок за адресою:
АДРЕСА_1. В даному будинку без
реєстрації проживає ОСОБА_2. На даний
час позивач бажає скористуватись своїм
конституційним правом, та
розпорядитись майном шляхом продажу,
але не має можливості, оскільки їй
перешкоджає ОСОБА_2, яка проживає в дном
будинку. На підставі чого просила суд
усунути перешкоди у здійсненні права
власності на належний позивачу
житловий будинок з господарськими
будівлями та спорудами АДРЕСА_1, шляхом
виселення відповідача з житлового
будинок з господарськими будівлями та
спорудами.

В судовому засіданні представник
позивача позовні вимоги підтримав в
повному обсязі, просив суд позовну
заяву задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні
заперечувала, щодо заявлених позовних
вимог та пояснила суду, що по АДРЕСА_2
вона не проживала, проживала бабуся за
якою доглядав її чоловік, після її
смерті було оформлено спадщину, але на
підставі рішення суду будинок який
розташований по АДРЕСА_2 перейшов у
власність дочці. Також зазначила, що
вона постійно проживала АДРЕСА_1.
Просила суд відмовити у задоволенні
позовної заяви.

Представник відповідача в
судовому засіданні заперечував, щодо
заявлених позовних вимог, посилаючись
на те, що в спірному житловому будинку
ОСОБА_2, проживає з 1978 року зі своїм
чоловіком (який помер ІНФОРМАЦІЯ_1) з
дозволу його матері. Даний будинок
належав його матері ОСОБА_3, яка померла
ІНФОРМАЦІЯ_2. З технічного паспорту на
житловий будинок вбачається, що він був
побудований до 1917 року, в той час я
позивачка ОСОБА_1, відповідно до
паспортних даних народилась
ІНФОРМАЦІЯ_3, про що свідчить, що
забудовником вказаного будинку є інша
особа. Позивачка набула права
власності на спірний будинок лише
25.03.2014 року, в той час як відповідачка
вже проживала в даному будинку з 1978
року. Відповідач з 2013 року по 2014 року
сплачувала комунальні послуги по
даному житловому будинку. Просить суд
відмовити у задоволення позовній
заяві.

Вислухавши пояснення сторін по
справі, свідків, дослідивши матеріали
справи, суд вважає, що позовна заява
підлягає задоволення з наступних
підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на
праві власності належить житловий
будинок, АДРЕСА_1, що підтверджується
свідоцтвом про право власності від
25.03.2014 року, даний факт також
підтверджується реєстраційною справою
за № 667/2560/14, яка містить в собі
свідоцтво про право на спадщину за
заповітом від 11.11.2008 року, де ОСОБА_1 є
спадкоємицею цілої частини спірного
будинку.

Відповідно до довідки за № 11 від
24.09.2013 року виданої Комсомольським РВ у
м. Херсоні УДМС України в Херсонській
області, за адресою: АДРЕСА_1
зареєстрована ОСОБА_1.

Відповідно до свідоцтва про шлюб,
07.05.1985 року між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 був
укладений шлюб. Відповідачка на правах
дружини без реєстрації проживала в
спірному житловому будинку з 1978 року.
ЇЇ чоловік -ОСОБА_5 завжди сплачував
комунальні платежі, після його смерті,
продовжувати сплачувати платежі
ОСОБА_2, (а.с.26 - 32), але рахунки не
переоформлювала.

В судовому засіданні свідки
ОСОБА_7, ОСОБА_1, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11
пояснили, що ОСОБА_2 мешкає в будинку
АДРЕСА_1 з 1978 року. Спочатку вона
проживала разом зі своїм чоловіком, які
доглядали його матір. Після смерті
чоловіка ОСОБА_2 продовжувала там
проживати. ОСОБА_1 також мешкає в
спірному будинку.

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України,
власник володіє, користується,
розпоряджається своїм майном на
власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України
право власності є непорушним. Ніхто не
може бути протиправно позбавлений
цього права чи обмежений у його
здійсненні. При цьому відповідно до ст..
391 ЦК України, власник майна має право
вимагати усунення перешкод у
здійсненні ним права користування та
розпорядження своїм майном.

Відповідно до ст.. 379 ЦК України,
житлом фізичної особи є житловий
будинок, квартира, інше приміщення,
призначені та придатні для постійного
проживання в них.

Глава 28 ЦК України визначає житло
об'єктом права приватної власності.

Так судом встановлено, що ОСОБА_2
вселилась до спірного житлового
будинку зі згоди матері її чоловіка.

Права власника житлового будинку,
квартири визначені ст.. 383 ЦК України та
ст.. 150 ЖК України, які передбачають
право власника використовувати житло
для власного проживання, проживання
членів сім»ї, інших осіб і
розпоряджатись своїм житлом на власний
розсуд. Обмеження чи втручання в права
власника можливе лише з підстав ,
передбачених законом.

Чинним законодавством України не
передбачено перехід прав та обов'язків
попереднього власника до нового
власника в частині збереження права
користування житлом членів сім»ї
колишнього власника у випадку зімни
власника.

Виникнення права членів сім»ї
власника житлового будинку на
користування ним та обсяг цих прав
залежить від виникнення у власника
житлового будинку права власності на
цей будинок, а отже, припинення права
власності на квартиру припиняє право
членів його сім»ї на користування цим
житловим будинком.

Вселення відповідача у спірний
будинок за згодою попереднього
власника не свідчить про наявність у
нього права на проживання в цьому
будинку після переходу права власності
на нього до позивача, тому відповідач
немає права на користування належного
позивачу будинку.

Враховуючи викладене, суд
вважає, що вимоги позивача є
обґрунтованими і підлягають
задоволенню, оскільки позивач як
власник майна має право вимагати
усунення перешкод в користуванні його
власністю шляхом визнання відповідача
таким, що втратив право на користування
жилим будинком та його виселення.

В зв'язку з переходом права
власності на будинок до позивача, можна
вважати, що відповідач відповідно до
ст.169 ЖК України зобов'язаний звільнити
жиле приміщення, а в разі відмови -
підлягає виселенню в судовому порядку
без надання іншого жилого приміщення.

На підставі вище викладеного та
керуючись ст.. ст.. 319,321,379,383 ЦК України,
150, 169 ЖК України, ст.ст. 10,11,60,88,208,209,212-215,
ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов задовольнити.

Виселити ОСОБА_2 з житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами,
що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та
належить на праві власності ОСОБА_1.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Херсонської області через
Комсомольський районний суд м. Херсона
шляхом подачі в 10-денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги.

Суддя
Я.А. Мусулевський