Справа № 211/2697/13-ц
Провадження № 2/211/75/14
Р і ш е н н я

і м е н е м У к р а ї н и

28 липня 2014 року Довгинцівський
районний суд м. Кривого Рогу
Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді
Бардін О. С.

при секретарі
Шириновій А.М.

за участю: представника
позивача ОСОБА_1

за відсутності:
позивача ОСОБА_2

відповідача
ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Кривому Розі цивільну
справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
зменшення обов'язкової частки у
спадщині,

в с т а н о в и в :

позивач 07 травня 2013 року звернувся до
суду з позовом, який неодноразово
уточнював, вказавши, що ІНФОРМАЦІЯ_4
року померла ОСОБА_4 Після її смерті
залишилася спадщина у вигляді будинку
АДРЕСА_2.

02 березня 2011 року ОСОБА_4 було укладено
заповіт № 326006 на її онука ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1 у присутності свідків
ОСОБА_5 та ОСОБА_6, який на особисте
прохання заповідача був підписаний
ОСОБА_7

25.04.2013 року ОСОБА_2 звернувся до
Четвертої криворізької нотаріальної
контори з заявою про прийняття йому
спадщини за заповітом після смерті
ОСОБА_4, однак отримав повідомлення, що
з заявою про прийняття спадщини
звернулась також донька померлої
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2. так, виходячи з
вказаного повідомлення ОСОБА_3 є
спадкоємицею на обов'язкове частку у
спадщині.

Після смерті ОСОБА_4 залишилися чотири
спадкоємця за законом: донька померлої
- ОСОБА_1, яка фактично прийняла
спадщину, оскільки проживала с
померлою на день її смерті, донька
померлої - відповідачка ОСОБА_3, донька
померлої - ОСОБА_8, яка не подала заяву
про прийняття спадщини, а отже не
прийняла її і не претендує на неї, та
ОСОБА_9, який звернувся до суду з
позовом про визнання права на частку
спадщини, оскільки проживав з померлою
більше 5 років та має право на
спадкування разом зі спадкоємцями
першої черги.

ОСОБА_4 останні 5 років з вересня 2007 року
до смерті у ІНФОРМАЦІЯ_4 року проживала
разом з донькою ОСОБА_1, ОСОБА_9 та
ОСОБА_2 та знаходилась на повному їх
утирманні та піклуванні, оскільки
хворіла на гонорею правої ноги та не
мала можливості самостійно себе
обходити. З 2012 року хвороба її
ускладнилася, почався невідворотний
процес її розвитку, вона потребувала
фактично постійного догляду, оскільки
самостійно вже не могла сама за собою
доглядати і пересувалася за допомогою
інвалідного візка. Відповідачка ж не
надавала жодної допомоги та не
піклувалася про свою матір, взагалі не
приймала участі у житті матері,
оскільки останні 30 років ОСОБА_3
проживає у Росії, тому не доглядала за
матір'ю, не допомагала їй, матеріально
не забезпечувала, не купувала ліки,
продукти харчування, в той час як
ОСОБА_4 потребувала допомоги внаслідок
тяжкої хвороби, хоча прохання з його
сторони в цьому були. Тому позивач
вважає за необхідне врахувати всіх
наявних претендентів на спадщину за
законом при обчисленні половини
частки, яка б належала кожному з них,
зменшити розмір обов'язкової частки
спадщини ОСОБА_3 після смерті ОСОБА_4
вдвічі та надати їй не більше як 1/16
частини усього спадкового майна, а
саме: будинку, що знаходиться за
адресою: АДРЕСА_2

В судовому засіданні представник
позивача ОСОБА_1 позовні вимоги
підтримала з підстав, викладених в
позові, наполягала на задоволенні
заявлених вимог.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не
з'явився.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання
не з'явилася, про дату слухання була
повідомлена своєчасно та належним
чином (а.с. 49,55-56).

Вислухавши представника позивача,
дослідивши матеріали справи, суд
вважає, що позов задоволенню не
підлягає.

У судовому засіданні встановлено, що за
життя ОСОБА_4 02 березня 2011 року склала
заповіт, відповідно до якого вона
заповідала все своє майно, де б воно не
було та з чого б воно не складалося,
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 12 - копія
заповіту).

ІНФОРМАЦІЯ_4 року ОСОБА_4 померла (а.с. 9 -
копія свідоцтва про смерть).

Після її смерті відкрилася спадщина у
виді будинку АДРЕСА_2, що належав ОСОБА_4
на праві власності (а.с.53,54 - копія
свідоцтв про право на спадщину, про
право власності)

ОСОБА_2 звернувся до нотаріальної
контори з заявою про прийняття
спадщини за заповітом, однак 25.04.2013 р.
державним нотаріусом Четвертої
криворізької державної нотаріальної
контори йому було повідомлено, що до
нотаріальної контори 12 березня 2013 року
з заявою про прийняття спадщини
звернулася дочка померлої - ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, як спадкоємець, який має
право на обов'язкову частку у спадщині
відповідно до ст. 1241 ЦК України і яка на
момент подання заяви була
зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.
15 - копія повідомлення, а.с. 38 -
повідомлення, а.с. 74 - копія свідоцтва
про народження ОСОБА_3, а.с. 75 - копія
свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_3).

На час смерті ОСОБА_4, відкриття
спадщини, її доньці ОСОБА_3 виповнився 61
рік, тобто вона була непрацездатною.

Згідно ч. 1 ст. 1216, ч. 1 ст. 1218 ЦК України,
спадкуванням є перехід прав та
обов'язків (спадщини) від фізичної
особи, яка померла (спадкодавця), до
інших осіб (спадкоємців). До складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України
спадкоємець, який бажає прийняти
спадщину, але на час відкриття спадщини
не проживав постійно із спадкодавцем,
має подати нотаріусу заяву про
прийняття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України
малолітні, неповнолітні, повнолітні
непрацездатні діти спадкодавця,
непрацездатна вдова (вдівець) та
непрацездатні батьки спадкують,
незалежно від змісту заповіту,
половину частки, яка належала б кожному
з них у разі спадкування за законом
(обов'язкова частка).

Відповідно до ч.2 ст.1241 ЦК України
розмір обов'язкової частки може бути
зменшений судом з підстав, визначених
цією частиною.

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму
Верховного Суду України від 30 травня 2008
року №7 «Про судову практику у справах
про спадкування» перелік осіб, які
мають право на обов'язкову частку, що
визначений статтею 1241 ЦК, є
вичерпним і розширеного тлумачення не
потребує. При визначенні розміру
обов'язкової частки в спадщині
враховуються всі спадкоємці за законом
першої черги, увесь склад спадщини,
зокрема, право на вклади в банку
(фінансовій установі), щодо яких
вкладником було зроблено
розпорядження на випадок своєї смерті,
вартість речей звичайної домашньої
обстановки та вжитку, вартість
заповідального відказу. За згодою
особи, яка має право на обов'язкову
частку у спадщині, належна їй частка
визначається з майна, не охопленого
заповітом. У разі незгоди ця частка
визначається з усього складу спадщини.
Той зі спадкоємців, який має право на
обов'язкову частку у спадщині та
проживав разом із спадкодавцем на день
його смерті, вважається таким, що
прийняв спадщину, якщо у визначеному
законом порядку не відмовився від неї.
Якщо той зі спадкоємців, хто має право
на обов'язкову частку та не проживав зі
спадкодавцем на день його смерті, не
подав заяву про прийняття спадщини, він
вважається таким, що не прийняв її. У
разі порушення права спадкоємців на
обов'язкову частку у спадщині суд може
вирішувати питання про недійсність
свідоцтва про право на спадщину лише в
тій частині, яка складає обов'язкову
частку. Суд може зменшити розмір
обов'язкової частки у спадщині з
урахуванням відносин між спадкоємцем
та спадкодавцем, а також інших
обставин, які мають істотне значення,
зокрема майнового стану спадкоємця.

Тобто з аналізу зазначених норм слідує,
що встановлений законом розмір
обов'язкової частки може бути
зменшений тільки в судовому порядку з
урахуванням відносин між спадкоємцями
та спадкодавцем, які існували за життя
останнього, а також інших обставин, що
мають істотне значення, наприклад, може
бути врахований майновий стан
спадкоємця, що має право на обов'язкову
частку, той факт, що він не підтримував
зв'язок із заповідачем, або після
досягнення пенсійного віку продовжує
працювати та отримує значну заробітну
плату, тощо.

Позивач посилається на те, що
відповідач не надавала допомоги
матері, не піклувалася про неї, не
доглядала за нею, не допомогала їй
матеріально.

Суд вважає, що ОСОБА_3 не могла цього
робити, проживаючи в іншій країні
далеко від матері, яка мала догляд зі
сторони позивача та його родини,
проживаючи разом в одному місті. Тому
вказана обставина не може бути
підставою для зменшення обов'язкової
частки у спадщині, а інших обставин, які
мають істотне значення, позивачем не
вказано.

Керуючись ст.ст.1241,1261 ЦК України,
ст.ст.10,60,88,212 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

в позові ОСОБА_2 відмовити повністю.

На рішення може бути подана апеляційна
скарга в апеляційний суд
Дніпропетровської області через
Довгинцівський районний суд м. Кривого
Рогу Дніпропетровської області
протягом десяти днів з дня
проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не
були присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового рішення,
можуть подати апеляційну скаргу
протягом десяти днів з дня отримання
копії рішення.

Суддя: О. С. Бардін