У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.04.2014 Справа №607/6645/14-ц Тернопільський
міськрайонний суд Тернопільської
області в складі:

головуючого
судді          Делікатної Л.В.

з участю
секретаря          Бєлоусової К.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Тернополі
подання головного державного
виконавця Другого відділу державної
виконавчої служби Тернопільського
міського управління юстиції ОСОБА_1,
погодженого в.о. начальника Другого
відділу державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції ОСОБА_2 про тимчасове обмеження
у праві виїзду за межі України
громадянина ОСОБА_3, -

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець Другого
відділу державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції ОСОБА_1 звернувся до
Тернопільського міськрайонного суду
Тернопільської області з поданням про
тимчасове обмеження у праві виїзду за
межі України громадянина ОСОБА_3,
посилаючись на те, що на виконанні в
Другому відділі державної виконавчої
служби Тернопільського міського
управління юстиції знаходиться
виконавче провадження від 13 лютого 2006
року про стягнення з ОСОБА_3 в користь
ОСОБА_4 аліменти на утримання
неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_5 –
ІНФОРМАЦІЯ_1, та доньки ОСОБА_2 –
ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх
видів його заробітку щомісячно,
починаючи з 21 листопада 2005 року, до
досягнення старшою дитиною повноліття.

15 лютого 2006 року, державним виконавцем
винесено постанову про відкриття
виконавчого провадження, про що
повідомлено боржника у визначеному
законом порядку. У відповідності до
вимог Закону України «Про виконавче
провадження», боржнику надано строк до
негайного виконання рішення суду.

Відповідно до вимог ст. 27 Закону
України «Про виконавче провадження»,
державним виконавцем розпочато
примусове виконання рішення суду.

Державним виконавцем було вжито
наступні заходи примусового виконання
рішень, а саме: направлено запити в
реєструючі органи, арешт майна, виклик
боржника.

Відповідно до ст. 377-1 ЦПК України
питання про тимчасове обмеження
боржника - фізичної особи або
керівника боржника - юридичної особи у
праві виїзду за межі України при
виконанні судових рішень та рішень
інших органів (посадових осіб)
вирішується судом за
місцезнаходженням органу державної
виконавчої служби за поданням
державного виконавця, погодженим з
начальником відділу державної
виконавчої служби. Суд негайно
розглядає подання, зазначене в частині
першій цієї статті, без виклику чи
повідомлення сторін та інших
заінтересованих осіб за участю
державного виконавця.

В судовому засіданні представник
Другого відділу державної виконавчої
служби Тернопільського міського
управління юстиції подання підтримав
та просив його задовольнити.

Суд, вивчивши подання, дослідивши його
матеріали та оцінивши їх, приходить до
переконання, що у задоволенні подання
слід відмовити з наступних підстав.

Згідно із ст. 33 Конституції України
кожному, хто на законних підставах
перебуває на території України,
гарантується свобода пересування,
вільний вибір місця проживання, право
вільно залишати територію України за
винятком обмежень, які встановлюються
законом.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про
порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України» № 3857-ХІІ від
21 січня 1994 року громадянинові України,
який ухиляється від виконання
зобов'язань, покладених на нього
судовим рішенням, може бути тимчасово
(до виконання зобов'язання), відмовлено
у видачі паспорта або вилучено чи
затримано паспорт, а громадянинові,
який має паспорт, - тимчасово
відмовлено у виїзді за кордон.

З вказаної норми слідує те, що право
державного виконавця на звернення з
поданням до суду про тимчасове
обмеження у праві виїзду за межі
України виникає лише у разі ухилення
боржника від виконання, покладених на
нього рішенням суду зобов'язань, тобто,
наявність лише самого зобов'язання,
відсутності надходжень в рахунок
погашення заборгованості, чи значного
терміну невиконання зобов’язання, не
наділяє державного виконавця правом на
звернення до суду з поданням про
тимчасове обмеження боржника у праві
виїзду за межі України.

А тому, посилання державного виконавця
на значний термін невиконання
боржником зобов’язань, не є достатньою
підставою вважати, що боржник
ухиляється від виконання покладених на
нього рішенням суду зобов’язань.

На підставі вищенаведеного, факт
ухилення боржника від виконання
покладених на нього рішенням суду
зобов'язань представником ДВС не
доведений.

Обґрунтування необхідності
застосування обмеження у праві виїзду
за межі України ОСОБА_3, наведені у
поданні, не підтверджуються доданими
матеріалами, і вважаються судом
недостатніми.

Керуючись ст. 33 Конституції України, ст.
6 Закону України «Про порядок виїзду з
України і в'їзду в Україну громадян
України», ст. ст. 209, 210, 293, 377 - 1 ЦПК
України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні подання головного
державного виконавця Другого відділу
державної виконавчої служби
Тернопільського міського управління
юстиції ОСОБА_1 про тимчасове обмеження
у праві виїзду за межі України
громадянина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3 –
відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Тернопільської
області через Тернопільський
міськрайонний суд шляхом подачі
апеляційної скарги протягом п'яти днів
з дня її проголошення. У разі якщо
ухвалу було постановлено без участі
особи, яка її оскаржує, апеляційна
скарга подається протягом п’яти днів з
дня отримання копії ухвали.

Головуючий суддяОСОБА_6