Апеляційний суд
Житомирської області
Справа №296/4182/14-ц
Головуючий у 1-й інст.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

22 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати з розгляду цивільних
справ апеляційного суду Житомирської
області в складі:

головуючої - судді
Зарицької Г.В.

суддів:
Жигановської О.С., Якухно О.М.

з участю секретаря
Добровольської Т.А.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Житомирі справу за
позовом комунального підприємства
„Виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№9" Житомирської міської ради до ОСОБА_1
про стягнення заборгованості по оплаті
послуг з утримання будинку і споруд та
прибудинкової території та за
зустрічним позовом ОСОБА_1 до
комунального підприємства „Виробниче
житлове ремонтно-експлуатаційне
підприємство №9" Житомирської міської
ради про усунення порушень прав
споживача послуг

за апеляційною скаргою
ОСОБА_1 на рішення Корольовського
районного суду м. Житомира від 22 липня
2014 року

встановила:

У травні 2014 року комунальне
підприємство „Виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№9" Житомирської міської ради (далі КП
„ВЖРЕП №9" Житомирської міської ради)
звернулося з позовом до ОСОБА_1 та
просило стягнути з відповідача на його
користь заборгованість по оплаті
послуг з утримання будинку і споруд та
прибудинкової території в розмірі 3111
грн 70 коп за період з 01 лютого 2011 року по
травень 2014 року включно. В
обґрунтування вимог позивач зазначав,
що відповідно до свідоцтва про право на
спадщину за законом від 05.12.2002 р.
відповідач є власником квартири
АДРЕСА_1. Будинок, в якому знаходиться
квартира відноситься до комунальної
власності міста Житомира і перебуває
на балансі КП „ВЖРЕП №9" Житомирської
міської ради. Комунальним
підприємством відповідачу надаються
послуги з утримання будинку і споруд та
прибудинкової території, проте, оплату
за надані послуги з 01 лютого 2011 року
відповідач не проводить. Враховуючи
наведене, просив задовольнити позов.

У червні 2014 року позивач подав заяву
про уточнення позовних вимог та просив
стягнути з відповідача на його користь
заборгованість по оплаті послуг в
розмірі 2110 грн 41 коп. Зазначав, що
судовим наказом Корольовського
районного суду м. Житомира від 14.08.2012 р.
з відповідача на користь комунального
підприємства за період з 01.02.2011 р. по
31.07.2012 р. була стягнута заборгованість
по оплаті послуг з утримання будинків і
споруд та прибудинкових територій в
розмірі 1507 грн 80 коп. Наказом
Корольовського районного суду м.
Житомира від 07.02.2014 р. - заборгованість в
розмірі 1719 грн 81 коп за період з 01.08.2012р.
по 31.12.2013 р. За заявами відповідача ці
накази були скасовані. У зв'язку з
частковим виконанням судових наказів
виконавчою службою, сума
заборгованості, що підлягає до
стягнення, на даний час становить 2110
грн 41 коп.

У червні 2014 року ОСОБА_1 подав до суду
зустрічний позов та просив визнати
відсутність договірних відносин та
зобов'язань між ним та КП „ВЖРЕП №9"
Житомирської міської ради, визнати
недоведеним факт надання йому послуг з
утримання будинку КП „ВЖРЕП №9"
Житомирської міської ради, визнати
недійсною та зобов'язати КП „ВЖРЕП №9"
списати з його особового рахунку
безпідставно нараховану суму за
послуги з утримання будинку і споруд та
прибудинкової території в період з
01.02.2011 р. по 05.2014 р. на суму 3111 грн 70 коп,
стягнути з комунального підприємства
на його користь 4 323 грн 42 коп у
відшкодування матеріальної шкоди та 3000
грн у відшкодування моральної шкоди. В
обґрунтування вимог зазначав, що
договір про надання послуг з
комунальним підприємством він не
укладав. Крім того, всі території в
межах м. Житомира є власністю громади в
особі міськради та мають утримуватися
за кошти власника та бюджету міста. До
того ж, вважав, що позивачем не доведено
факт надання йому послуг. Невиконання
КП „ВЖРЕП №9" своїх обов'язків щодо
утримання будинку та його інженерних
мереж призвело до виходу із ладу певних
елементів електричних, водогінних
мереж та мереж водовідведення,
руйнування значної площі захисного
шару зовнішніх стін будинку. Неналежне
утримання будинку позивачем завдало
йому матеріальну шкоду на загальну
суму 2 403 грн 51 коп. Зокрема, він змушений
був за власні кошти проводити заміну
стояків системи водопостачання та
водовідведення, на що витрачено 1798 грн
51 коп, заміну світильника та
електричних ламп - 85 грн, створювати та
утримувати елементи благоустрою та
озеленення території - 520 грн. Діями
позивача, що полягають у порушенні його
життєвих планів, ритму життя (змушений
був витрачати свій час та засоби для
виконання покладених на відповідача
обов'язків) йому заподіяна моральна
шкода. Враховуючи наведене, просив
задовольнити позов.

Рішенням Корольовського
районного суду м. Житомира від 22 липня
2014 року позов КП „ВЖРЕП №9"
Житомирської міської ради задоволено.

У задоволенні зустрічного позову
ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1
просить рішення скасувати та
задовольнити його вимоги. Апелянт
посилається на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, порушення норм матеріального
та процесуального права.

В судовому засіданні апелянт
доводи апеляційної скарги підтримав.

Представник КП „ВЖРЕП №9"
Житомирської міської ради проти
доводів апеляційної скарги
заперечував, вважав їх
необґрунтованими.

Розглянувши справу в межах
доводів апеляційної скарги та позовних
вимог, заявлених до суду першої
інстанції, перевіривши законність і
обґрунтованість рішення в цих межах
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення
частково з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 3
статті 20 Закону України „Про

житлово-комунальні послуги" за №1875-1У
від 24.06.2004 р. з відповідними змінами
споживач зобов'язаний оплачувати
житлово-комунальні послуги у строки,
встановлені договором або законом.

За положенням ст. 1 вказаного Закону
споживачем є фізична чи юридична особа,
яка отримує або має намір отримати
житлово-комунальну послугу.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1
являється власником 1/2 частини
квартири АДРЕСА_1, про що свідчить
свідоцтво про право на спадщину за
законом від 05.12.2002 р. (а.с.9). В судовому
засіданні ОСОБА_1 пояснив, що на даний
час він являється власником всієї
квартири.

Житловий будинок, у якому проживає
відповідач, перебуває на балансі у
позивача, про що свідчить рішення
виконавчого комітету Житомирської
міської ради від 16.12.2010 р. №889 (а.с.17-18).

Рішенням виконавчого комітету
Житомирської міської ради від 28.10.2010 р.
було затверджено Перелік обов'язкових
послуг з утримання будинку і споруд та
прибудинкової території та
встановлено періодичність їх надання
КВЖРЕП м. Житомира (15-16).

Рішенням виконавчого комітету
Житомирської міської ради від 16.12.2010 р.
№889 встановлено тарифи на послуги з
утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій, що надаються
КП „ВЖРЕП №9" (а.с. 17-19)

Рішенням виконавчого комітету
Житомирської міської ради від 16.05.2013 р.
№202 встановлено нові тарифи на послуги
з утримання будинків і споруд та
прибудинкових територій, що надаються
КП „ВЖРЕП №9" (а.с.20-23). Згідно з
зазначеним рішенням по будинку АДРЕСА_1
позивачем надаються лише чотири види
послуг: прибирання прибудинкової
території, вивезення побутових
відходів, обслуговування
димовентиляційних каналів, освітлення
місць загального користування,
підвалів та підкачування води.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 позивачем
надаються послуги з утримання будинку
і споруд та прибудинкової території,
проте свої зобов'язання з оплати
вказаних послуг відповідач не виконує,
внаслідок чого за період з 01.09.2012 р. по
31.06.2014 р. виникла заборгованість у
розмірі 2110 грн 41 коп (а.с.127).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції
правильно виходив з вимог Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» та обґрунтовано стягнув з
відповідача на користь позивача 2110 грн
41 коп заборгованості за послуги з
утримання будинку і споруд та
прибудинкової території.

Посилання апелянта на відсутність у
нього письмового договору з позивачем,
колегія суддів до уваги не бере,
оскільки відповідно до п.1 ч.3 ст.20
вищевказаного Закону на споживача
покладається обов'язок укласти такий
договір, проте, відповідач цей
обов'язок не виконав.

В судовому засіданні ОСОБА_1
підтвердив суду, що до КП „ВЖРЕП №9" з
пропозицією укласти договір він не
звертався.

За положеннями ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень, крім випадків,
встановлених статтею 61 цього Кодексу.

Заперечуючи проти позовних вимог КП
„ВЖРЕП №9" Житомирської міської ради,
ОСОБА_1 посилався на підробку позивачем
актів виконаних робіт, проте, в
порушення вищевказаних вимог ЦПК,
належних доказів про це суду не надав.

А тому, доводи апелянта про те, що суд
першої інстанції необґрунтовано взяв
до уваги ці акти як докази надання
позивачем послуг, є безпідставними.

За п.5 ч.1 ст.20 Закону України «Про
житлово-комунальні послуги» споживач
має право на зменшення розміру плати за
надані послуги в разі їх ненадання або
надання не в повному обсязі, зниження
їх якості в порядку, визначеному
договором або законодавством.

Такий порядок визначений ст.18 цього
Закону.

У разі порушення виконавцем умов
договору споживач має право викликати
його представника для складення та
підписання акта-претензії споживача, в
якому зазначаються строки, види,
показники порушень тощо.

Представник виконавця повинен
з'явитися на виклик споживача не
пізніше строку, визначеного договором.

Акт-претензія складається споживачем
та представником виконавця і
скріплюється їхніми підписами. У разі
неприбуття представника виконавця в
погоджений умовами договору строк або
необґрунтованої відмови від
підписання акта-претензії він
вважається дійсним, якщо його
підписали не менш як два споживачі.

Акт-претензія споживача подається
виконавцю, який протягом трьох робочих
днів вирішує питання про перерахунок
платежів або видає письмово споживачу
обґрунтовану письмову відмову в
задоволенні його претензій. Спори
щодо задоволення претензій споживачів
вирішуються в суді. Споживач має право
на досудове вирішення спору шляхом
задоволення пред'явленої претензії
(ч.1-5 ст.18).

Докази про те, що наявні в матеріалах
справи акти-претензії від 21.01.2011 р.,
18.11.2011 р., 04.10.2012 р. ОСОБА_1 подавалися до
КП „ВЖРЕП №9" і що позивачем йому
відмовлено у проведенні перерахунку
платежів, в матеріалах справи відсутні.

З огляду на вищенаведене, посилання
апелянта на те, що суд не взяв до уваги
акти-претензії є безпідставними,
оскільки відповідачем дотримано
порядок вирішення питання щодо
перерахунку платежів.

Відмовляючи в задоволенні зустрічних
позовних вимог, суд першої інстанції
виходив з того, що до обов'язків КП
„ВЖРЕП №9" не входило надання послуг з
ремонту систем водопостачання та
водовідведення, ОСОБА_1 не надано
доказів щодо заміни ним світильника та
електричних ламп у під'їзді будинку, де
він проживає, не надано доказів щодо
створення та утримання елементів
благоустрою та озеленення території за
власні кошти.

Такий висновок суду є законним та
обґрунтованим.

Доводи апелянта про заміну ним стояків
водопостачання та водовідведення в
будинку АДРЕСА_1 колегія суддів до
уваги не бере, оскільки належних та
допустимих доказів про це суду не
надано. Самі по собі копії видаткових
накладних на придбання труб, інших
матеріалів та фотографії не свідчать
про те, що внутрішньобудинкові системи
водопостачання та водовідведення
будинку АДРЕСА_1 потребували ремонту, і
що такий ремонт проведено ОСОБА_1

Вимоги про відшкодування моральної
шкоди є похідними від вимог про
усунення порушень прав споживача, а
тому в їх задоволенні суд також
обґрунтовано відмовив.

Рішення в частині зустрічних вимог
ухвалено судом з додержанням норм
матеріального та процесуального права,
підстав для його скасування немає.

Разом з тим, задовольняючи вимоги про
стягнення заборгованості по оплаті
послуг з утримання будинку і споруд та
прибудинкової території, суд невірно
зазначив період, за який підлягає до
стягнення заборгованість.

Так, з розрахунку, долученого позивачем
до заяви про зменшення розміру
позовних вимог, видно, що
заборгованість ОСОБА_1 перед КП
„КВЖРЕП №9" в розмірі 2110 грн 41 коп
утворилася за період з 01.09.2012 р. по 31.06.2014
р.

Враховуючи наведене, рішення суду в
частині зазначених вимог підлягає
зміні з викладенням абзацу другого
резолютивної частини рішення в такій
редакції: „Стягнути з ОСОБА_1 на
користь комунального підприємства
„Виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№9" Житомирської міської ради
заборгованість по оплаті послуг з
утримання будинку і споруд та
прибудинкової території за період з
01.09.2012 р. по 31.05.2014 р. у розмірі 2110 грн 41
коп та 243 грн 60 коп витрат по оплаті
судового збору".

Керуючись ст. ст. 209, 303, 304, 307, 309, 313, 314, 316
ЦПК України, колегія суддів

вирішила:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Корольовського районного
суду м. Житомира від 22 липня 2014 року
змінити, виклавши другий абзац
резолютивної частини рішення в такій
редакції: „Стягнути з ОСОБА_1 на
користь комунального підприємства
„Виробниче житлове
ремонтно-експлуатаційне підприємство
№9" Житомирської міської ради
заборгованість по оплаті послуг з
утримання будинку і споруд та
прибудинкової території за період з
01.09.2012 р. по 31.05.2014 р. у розмірі 2110 грн 41
коп та 243 грн 60 коп витрат по оплаті
судового збору".

В решті рішення залишити без змін
.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і з цього ж
часу може бути оскаржене в касаційному
порядку безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуюча
Судді: