МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА
________________________________________________________________________
________________________________________
Справа № 521/6651/14-ц
Номер провадження №2/521/4728/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2014 року
м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у
складі:

головуючого - судді Жуган Л.В.,

при секретарі судового засідання -
Іськовій В.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті Одесі
цивільну справу за позовом Публічного
акціонерного товариства комерційного
банку «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Малиновського
районного суду м. Одеси 08.05.2014 року із
позовною заявою до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості. В
обґрунтування своїх вимог позивач
послався на те, що між ЗАТ КБ
«ПриватБанк» та ОСОБА_2 01.03.2007 року був
укладений договір №ODXRRX10450015, за умовами
якого позивач надав відповідачу
строковий кредит в сумі 2354,40 грн., а
ОСОБА_2 зобов'язався щомісячно
сплачувати проценти за користування
кредитом у розмірі 12,00% на рік, а також
здійснювати щомісячне погашення
кредиту у строк до 01.03.2009 року.

У зв'язку з тим, що відповідач порушив
умови зобов'язання, що випливають з
кредитного договору, у нього станом на
25.03.2014 виникла заборгованість у
загальному розмірі 25036,43 гривень, яку
позивач разом із судовими витратами,
просив стягнути з відповідача.

Представник позивача за довіреністю -
Туфекчі І.Ф. позовні вимоги підтримала
у повному обсязі, про що надала
відповідну заяву, згідно якої проти
заочного розгляду справи не
заперечувала, просила розглянути
справу за відсутності представника
банку.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання
не з'явився, повідомлений судом про
дату час та місце розгляду справи. До
суду надійшло клопотання за підписом
представника ОСОБА_2 за довіреністю -
ОСОБА_4 про розгляд справи за
відсутності відповідача.
Представником відповідача за
довіреністю - ОСОБА_4 також була подана
заява про застосування строку позовної
давності до заявлених позивачем вимог.
В обґрунтування своєї заяви
представник відповідача послався на
те, що Малиновським районним судом м.
Одеси від 12.05.2009 року було видано
судовий наказ за заявою ЗАТ КБ
«ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_2
заборгованості за кредитним договором
№ODXRRX10450015 від 01.03.2007 року у розмірі 3615,86
грн. У зв'язку із цим перебіг строку
позовної давності щодо стягнення з
ОСОБА_2 заборгованості за кредитним
договором №ODXRRX10450015 від 01.03.2007 року був
перерваний та почав відліковуватись
знову з дати видачі судового наказу,
тобто з 12.05.2009 року. Отже, позивач мав
звернутися до суду за захистом своїх
прав до 12.05.2012 року, а звернувся лише
08.05.2014 року, тобто із пропуском строку
позовної давності. Представник
відповідача не погоджується із
посилання представника позивача на те,
що ОСОБА_2 під час отримання кредиту був
ознайомлений із Умовами надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») (Стандарт), які
передбачають збільшення строку
позовної давності до 5 років. ОСОБА_4
зазначає, що на момент підписання заяви
позичальника №ODXRRX10450015 від 01.03.2007 року
ОСОБА_2 Умови надання споживчого
кредиту фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт), з якими відповідач був
ознайомлений, не містили п. п. 5.4, 5.5 щодо
зміни терміну позовної давності, що
підтверджується матеріалами справи
№2н-625/09 щодо видачі судового наказу за
заявою ЗАТ КБ «ПриватБанк». До заяви
ЗАТ КБ «ПриватБанк» про видачу
судового наказу по стягнення з ОСОБА_2
кредитної заборгованості (справа
№2н-625/09) були додані Умови надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») (Стандарт), які жодних
умов щодо зміни строку позовної
давності не містили. Представник
відповідача вказує, що позивачем не
надано жодних доказів в підтвердження
того, що ОСОБА_2 був ознайомлений із
Умовами надання споживчого кредиту
фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт), які містять положення щодо
зміни терміну позовної давності,
відсутня дата прийняття зазначених
Умов, з якого часу вони діяли, відсутній
підпис ОСОБА_2 в роздрукованому
примірнику цих умов тощо.

Посилаючись на вищевикладені
обставини, представник ОСОБА_2 за
довіреність - ОСОБА_4 просить суд
застосувати позовну давність, та з цих
підстав відмовити у задоволенні позову
ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про
стягнення заборгованості.

Дослідивши матеріали справи, надавши
оцінку поданим доказам, суд вважає, що
позовні вимоги не підлягають
задоволенню, з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
згідно заяви позичальника №ODXRRX10450015
від 01.03.2007 року ЗАТ КБ «ПриватБанк»
надало ОСОБА_2 кредитні кошти у розмірі
2354,40 грн. на строк 24 місяці з 01.03.2007 року
до 01.03.2009 року, а ОСОБА_2 зобов'язався
здійснювати щомісячне погашення
кредиту, та сплачувати проценти за
користування кредитом у розмірі 12,00% на
рік на суму залишку заборгованості за
кредитом.

ОСОБА_2 в заяві позичальника №ODXRRX10450015
від 01.03.2007 року зазначив, що він
ознайомлений та згоден із Умовами
надання споживчого кредиту фізичним
особам («Розстрочка») (Стандарт).

Відповідач підтвердив свою згоду на те,
що підписана заява разом з
запропонованими Умовами надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») (Стандарт) складають між
ним та Банком кредитний договір, що
підтверджується його підписом в заяві
на отримання кредиту.

Судом встановлено, що відповідно до
свідоцтва про державну реєстрацію
юридичної особи серії АО1 №054809 від
17.07.2009 року, найменування позивача було
змінено з ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ
«ПриватБанк», зміну найменування Банку
зареєстровано у Державному реєстрі
юридичних осіб.

З поданих доказів та розрахунків
заборгованості за кредитом, судом
встановлено, що ОСОБА_2 порушив умови
кредитного договору №ODXRRX10450015 від
01.03.2007 року в частині своєчасного
повернення кредитних коштів та
процентів за користуванням кредитом. В
результаті неналежного виконання
договірних обов'язків станом на 25.03.2014
року утворилась заборгованість за
№ODXRRX10450015 від 01.03.2007 року у загальному
розмірі 25036 гривень 43 коп., яка
складається із: 1787 гривень 40 коп. -
заборгованість за кредитом; 8481 гривня 49
коп. - заборгованість по процентам за
користування кредитом; 1718 гривень 80
коп. - заборгованість по комісії за
користування кредитом; 11380 гривень 34
коп. - пеня за несвоєчасність виконання
зобов'язань за договором; 500 гривень -
штраф (фіксована частина); 1168 гривень 40
коп. - штраф (процентна частина).

Представник відповідача заявив
клопотання про застосування строку
позовної давності до позовних вимог
ПАТ КБ «ПриватБанк» відповідно до ст. 267
ЦК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу. Згідно ст. 530 ЦК
України якщо у зобов'язанні
встановлений строк його виконання, то
воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна
позовна давність встановлюється
тривалістю у три роки.

За ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної
давності починається від дня, коли
особа довідалася або могла довідатися
про порушення свого права або про
особу, яка його порушила.

Частинами 3, 4 ст. 267 ЦК України
передбачено, що позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення. Сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 та ч. 1 ст. 252 ЦК
України строком є певний період у часі,
зі спливом якого пов'язана дія чи подія,
яка має юридичне значення, і
визначається він роками, місяцями,
тижнями, днями або годинами, а не
посиланням на подію, яка має настати.

За умовами кредитного договору
№ODXRRX10450015 від 01.03.2007 року, укладеного
між ЗАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2,
ОСОБА_2 був наданий кредит на строк 24
місяці, з кінцевим терміном його
повернення не пізніше ніж 01.03.2009 року,
тому суд вважає, що строк виконання
зобов'язання у повному обсязі за
кредитним договором настав 01.03.2009 року.

Частиною 2 ст. 264 ЦК України встановлено,
що позовна давність переривається у
разі пред'явлення особою позову до
одного із кількох боржників, а також
якщо предметом позову є лише частина
вимоги, право на яку має позивач.

Після переривання перебіг позовної
давності починається заново. Час, що
минув до переривання перебігу позовної
давності, до нового строку не
зараховується (ч. 3 ст. 264 ЦК України).

Судом встановлено, що Малиновським
районним судом м. Одеси по справі
№2-н-625/09 12.05.2009 року був виданий судовий
наказ про стягнення з ОСОБА_2 на користь
ЗАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за
кредитним договором №ODXRRX10450015 від
01.03.2007 року у загальному розмірі 3615,86
грн.

Таким чином, в даному випадку перебіг
позовної давності був перерваний у
зв'язку з поданням заяви про видачу
судового наказу та його виданням, тобто
ухваленням судового рішення в порядку
наказного провадження, що передбачено
розділом II ЦПК України.

У зв'язку із видачею судового наказу
від 12.05.2009 року перебіг строку позовної
давності почався заново, його початком
є час подання до суду заяви про видачу
судового наказу, тобто - 07.05.2009 року.

Враховуючи вищевикладені обставини, та
відповідно до ст. 257, ч. 1 ст. 261, ст. 631 ЦК
України трирічний строк для
пред'явлення вимог до позичальника
сплив 07.05.2012 року.

Однак, позивач звернувся із позовом про
стягнення кредитної заборгованості до
ОСОБА_2 тільки 08.05.2014 року, що
підтверджується відповідним штампом
про реєстрацію позовної заяви
Малиновським районним судом м. Одеси за
вхідним № 19082 від 08.05.2014 року.

Суд критично оцінює посилання
представника позивача на те, що ОСОБА_2
під час отримання кредиту був
ознайомлений із Умовами надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») (Стандарт), що додані до
позовної заяви і які передбачають
збільшення строку позовної давності до
5 років, та не приймає їх до уваги, з
наступних підстав.

Так, до даного позову ПАТ КБ
«ПриватБанк» було надано Умови надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») (Стандарт).

Зазначені Умови надання споживчого
кредиту фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт) містять п.п. 5.5 щодо зміни
терміну строку позовної давності до 5
років.

Однак, зазначені Умови надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») (Стандарт) завірені
печаткою та штампом ПАТ КБ
«ПриватБанк», хоча на час укладення
спірного кредитного договору
найменуванням позивача було ЗАТ КБ
«Приватбанк». Ці Умови не містять ні
дати їх прийняття, ні дати
затвердження, ні терміну їх дії, що
позбавляє суд можливості встановити
період дії цих Умов. Крім того, ці Умови
не містять особистого підпису
позичальника ОСОБА_2

Відповідач ОСОБА_2 та його представник
заперечують щодо зміни строків
позовної давності, вказують, що на час
укладення спірного кредитного
договору відповідач був ознайомлений
із іншою редакцією Умов надання
споживчого кредиту фізичним особам
(«Розстрочка») (Стандарт), саме тих, що
додані в якості доказу ЗАТ «КБ
«ПриватБанк» до заяви про видачу
судового наказу щодо стягнення
заборгованості з ОСОБА_2, які не містили
жодних положень щодо зміни терміну
позовної давності. Копію таких Умов
надання споживчого кредиту фізичним
особам («Розстрочка») (Стандарт)
представник відповідача додав до своїх
заперечень.

Згідно матеріалів цивільної справи
№2-н-625/09, судом встановлено, що ЗАТ КБ
«ПриватБанк» при зверненні 07.05.2009 року
до Малиновського районного суду м.
Одеси із заявою про видачу судового
наказу про стягнення з ОСОБА_2
заборгованості за кредитним договором
№ODXRRX10450015 від 01.03.2007 року, до цієї заяви
було додано Умови надання споживчого
кредиту фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт), завірені печаткою та
штампом ЗАТ КБ «ПриватБанк», які не
передбачали зміну строку позовної
давності, та взагалі не містили таких
пунктів - 5.4., 5.5., на які в теперішній час
за даним позовом посилається позивач.

Позивачем в порядку ст.ст. 10,60 ЦПК
України не надано жодних доказів, які б
підтверджували, що ОСОБА_2 був
ознайомлений саме із зміненими Умовами
надання споживчого кредиту фізичним
особам («Розстрочка») (Стандарт),
завіреними печаткою та штампом ПАТ КБ
«ПриватБанк».

У зв'язку із цим, суд вважає, що саме
Умови надання споживчого кредиту
фізичним особам («Розстрочка»)
(Стандарт), примірник яких міститься в
матеріалах справи Малиновського
районного суду м. Одеси №2-н-625/09,
складають разом із заявою позичальника
ОСОБА_2 №ODXRRX10450015 від 01.03.2007 року
відповідний кредитний договір.

Враховуючи те, що судом не встановлено
обставин, які б свідчили про зміну
строку позовної давності щодо вимог
про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості
за договором №ODXRRX10450015 від 01.03.2007 року,
та на підставі досліджених доказів, суд
вважає, що трирічний строк пред'явлення
вимог до позичальника сплинув 07.05.2012
року.

При таких обставинах, суд відмовляє у
задоволенні позовних вимог із
передбачених ч. 4 ст. 267 ЦК України
підстав, оскільки ПАТ КБ «ПриватБанк»
пропущено строк позовної давності,
клопотання про поновлення якого
позивачем не заявлялося, а відповідач
наполягав на застосуванні наслідків
пропущення такого строку в порядку ч. 3
ст. 267 ЦК України.

Оскільки в задоволенні вимог судом
було відмовлено, відповідно до ст. 88 ЦПК
України понесені позивачем судові
витрати, пов'язані з розглядом справи,
відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 88, 209, 212- 215, 218 ЦПК
України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог
Публічного акціонерного товариства
комерційного банку «ПриватБанк» до
ОСОБА_2 про стягнення заборгованості -
відмовити у зв'язку із закінченням
строку позовної давності.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Одеської області через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги протягом 10-ти днів з дня
проголошення рішення.

Суддя
Л.В. Жуган