АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н
И [1]

24 вересня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду міста Києва в складі:

головуючого судді: Прокопчук Н.О.

суддів: Мазурик О.Ф.,
Панченко М.М.

при секретарі: Шалапуді Н.П.,

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в м. Києві
апеляційну скаргу ОСОБА_1

на заочне рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 19 лютого 2014
року

в цивільній справі за позовом
Державного підприємства «Генеральна
дирекція з обслуговування іноземних
представництв» до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за житлово- комунальні
послуги за договором про надання
послуг,-

ВСТАНОВИЛА:

Заочним рішенням Дарницького
районного суду м.Києва від 19.02.2014 року
даний позов задоволено. Стягнуто з
ОСОБА_1 на користь Державного
підприємства «Генеральна дирекція з
обслуговування іноземних
представництв» заборгованість за
житлово-комунальні послуги за
договором про надання послуг в сумі 3
957.63 грн. та 229.40 грн. судового збору.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить
питання про скасування рішення суду та
ухвалення нового про відмову у
задоволенні позову. Апелянт зазначає,
що судом допущено порушення норм
матеріального та процесуального права.
Розглянувши справу за її відсутності,
суд неповно з'ясував обставин, що мають
значення для справи, зокрема ту
обставину, що вона не проживає у
квартирі, передала її до ОСББ, яке
прийняло на себе зобов'язання
проводити оплату, тому укладений з
позивачем договір нею розірваний в
односторонньому порядку.

В судове засідання ОСОБА_1 не з'явилася,
повідомлена належним чином, про що
свідчать зворотні поштові
повідомлення долучені до справи.
Виходячи з положень ч.2 ст.305 ЦПК України
колегія суддів вважає за можливе
розглянути справу за її відсутності.

Представники Державного підприємства
«Генеральна дирекція з обслуговування
іноземних представництв» вважали, що
спір вирішений судом у відповідності
до вимог закону та встановлених
обставин, просили апеляційну скаргу
відхилити. Зазначили, що квартира
належить державі й передавати її будь
кому відповідачка не мала права.

Розглянувши справу в межах доводів
апеляційної скарги, перевіривши
законність та обґрунтованість
ухваленого рішення в цій частині,
колегія суддів дійшла висновку про
відмову у задоволенні апеляційної
скарги виходячи з наступного.

Як убачається з матеріалів справи та
встановлено судом на підставі
розпорядження Ради Міністрів
Української РСР № 438-р від 17.08.1984 року
будинок АДРЕСА_1, споруджений для
співробітників генеральних консульств
у м. Києві, переданий на баланс
Управління по обслуговуванню
консульського корпусу Київського
міськвиконкому. Виділено дві
двокімнатні для керуючого будинком і
електрика-сантехніка та одна
однокімнатна квартира під службове
приміщення для обслуговуючого
персоналу будинку ( т.1 а.с. 82).

Рішенням виконкому Залізничної
районної ради народних депутатів м.
Києва від 17.11.1984 року № 1581 квартири №№
34,36,2 будинку АДРЕСА_1 закріплені за
Управлінням по обслуговуванню
консульського корпусу Київського
міськвиконкому як службові ( т.1 а.с.139).
Квартира № 1 службовою не визнавалася.

01.01.2013 року між Комунальним
підприємством «Генеральна дирекція
Київської міської ради з
обслуговування іноземних
представництв», правонаступником
якого є Державне підприємство
«Генеральна дирекція з обслуговування
іноземних представництв» та ОСОБА_1,
яка працевлаштувалася на дане
підприємство і на її прохання,
викладене в її письмовій заяві, був
укладений Договір № 3-П оперативної
оренди майна, що належить до
комунальної власності територіальної
громади м. Києва та Договір про надання
комунальних послуг за умовами яких
позивач передав відповідачці для
проживання у тимчасову оренду квартиру
АДРЕСА_1 строком до 31.12.2013 року, а
остання зобов'язалася вносити
щомісячно оренду плату та плату за
централізоване опалення, постачання
холодної та гарячої води і
водовідведення; електропостачання;
утримання будинку та прибудинкової
території та ін.(т.1 а.с. 6-10,120-126,137).

Згідно з Актом приймання-передачі від
01.01.2013 року ОСОБА_1 прийняла в оренду
квартиру разом з меблями та
обладнанням ( т.1 а.с.127).

Проте, свої зобов'язання за договорами
ОСОБА_1 виконувала неналежним чином в
наслідок чого в неї виникла
заборгованість, зокрема по оплаті за
комунальні послуги та утримання
будинку і прибудинкової території за
період з березня по грудень 2013 року 3 957
грн. 63 коп. (т.1 а.с.12, 13, 14, 15, 16, 17, 18-41).

Оскільки, не дивлячись на надіслану їй
23.07.2013 року претензію, відповідачка
борг не сплатила, суд першої інстанції
підставно стягнув з неї на користь
позивача зазначену суму боргу.

Доводи апеляційної скарги про те, що
відповідачка у квартирі не проживала, а
передала квартиру ОСББ «АДРЕСА_1» та
наданий на підтвердження такому Акт
прийому-передачі від 25.04.2013 року ( Т.1,
а.с.184), колегія суддів не приймає до
уваги з огляду на те, що відповідно до
розпорядження Голосіївської районної
у м. Києві державної адміністрації № 300
від 31.05.2013 року «Про передачу житлового
будинку на баланс ОСББ «АДРЕСА_1» та
Акту приймання -передачі житлового
будинку АДРЕСА_1 з балансу Комунального
підприємства «Генеральна дирекція
Київської міської ради з
обслуговування іноземних
представництв» на баланс ОСББ
«АДРЕСА_1», квартира НОМЕР_1 у цьому
будинку даному ОСББ не передавалася,
була виключена з переліку приміщень, що
підлягали передачі разом з деякими
іншими квартирами, парко місцями та
нежитловими приміщеннями і залишилася
на балансі позивача (т.1 а.с.170 а -175 ,235 ).

23.10.2013 року здійсненою позивачем
перевіркою щодо цільового
використання квартири переданої
відповідачці в оренду було
встановлено, що в цій квартирі
розташований реабілітаційний центр
«Острова здоров'я» (т.1 а.с.128-130).

Доказів на підтвердження тому, що
позивач або територіальна громада м.
Києва, якій належить квартира АДРЕСА_1
на праві власності, надавали
відповідачці право та повноваження на
передачу квартири іншим юридичним або
фізичним особам, або укладання
стосовно цієї квартири будь яких
договорів, матеріали справи не
містять, на таке ОСОБА_1 не посилалася й
такого не доводила. Отже, ОСОБА_1
безпідставно передала орендовану нею
квартиру іншим особам.

Доводи апеляційної скарги щодо
відсутності у позивача права на
стягнення з відповідачки коштів за
комунальні послуги з огляду на те, що
останній не є подавачем таких послуг,
колегія суддів не приймає, оскільки
позивач сплачував усі виставлені за
квартиру рахунки, що підтверджується
долученими до справи рахунками та
платіжними дорученнями про їх оплату
(т.2 а.с2-23), а тому відповідно до
укладеного між сторонами договору
ОСОБА_1 має ці кошти сплатити
орендодавцю.

Виходячи з наявних у матеріалах справи
та досліджених судом першої інстанції
письмових доказів суд апеляційної
інстанції вважає, що висновки суду
відповідають обставинам справи та
положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно
до спірних правовідносин застосовані
правильно.

Всі висновки суду першої інстанції
щодо пред'явлених у рамках даної справи
позовних вимог повно та послідовно
викладені у мотивувальній частині
оскаржуваного рішення .

Обставин, які б давали суду апеляційної
інстанції підстави для спростування
указаних висновків суду, апеляційна
скарга не містить.

Встановивши факти та зумовлені ними
правовідносини, суд першої інстанції
ухвалив правильне по суті рішення,
підстав для скасування якого колегія
суддів не знаходить.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 308, 313-315,317 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - відхилити.

Заочне рішення Дарницького
районного суду м. Києва від 19 лютого 2014
року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, але може бути оскаржена
до Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ протягом 20 днів
шляхом подання до цього суду
касаційної скарги.

Головуючий :

Судді :

Справа № 753/21913/13-ц

№ апеляційного провадження: 22-ц/796/ 9008
/2014

Головуючий у суді першої інстанції:
Коренюк А.М.

Доповідач у суді апеляційної
інстанції: Прокопчук Н.О.