Провадження № 22ц/790/5682/14
Головуючий 1-ої інст.:
Справа № 637/1354/13-ц
Доповідач: Шевченко Н.Ф.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - судді Шевченко Н.Ф.

суддів - Бобровського В.В., Кокоші В.В.

при секретарі - Ткаченко Г.В.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою
Товариства з обмеженою
відповідальністю «Сподобівка» та
Приватного підприємства «Сподобівка
Агро Плюс» на рішення Шевченківського
районного суду Харківської області від
26 червня 2014 року по цивільній справі за
позовом ОСОБА_2 до ТОВ «Сподобівка»,
Приватного підприємства «Сподобівка
Агро Плюс» про визнання недійсним
договору оренди земельної ділянки та
повернення земельної ділянки,

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Сподобівка», Приватного підприємства
«Сподобівка Агро Плюс» про визнання
недійсним договору оренди земельної
ділянки та повернення земельної
ділянки.

Посилався на те, що він є власником
земельної ділянки
сільськогосподарського призначення
площею 6,6813 га, яка розташована на
території Сподобівської сільської
ради Шевченківського району
Харківської області. У 2011 році йому
стало відомо, що між ним та ТОВ
«Сподобівка» ніби-то укладено договір
оренди вказаної земельної ділянки від
29.01.2005 року № 215, зареєстрованого у
Шевченківському відділенні державного
земельного кадастру 05 червня 2006 року.
До цього часу він вважав, що відповідач
користується земельною ділянкою на
підставі усної домовленості і він має
можливість в будь-який час повернути
собі земельну ділянку.

24 липня 2008 року без згоди позивача була
зареєстрована додаткова угода до
договору № 215, яка продовжила термін
його дії.

У серпні 2010 року з ТОВ «Сподобівка»
виділилось ПП «Сподобівка Агро Плюс»,
останньому було передано майнові права
за договором № 215 відповідно до
розподільчого балансу.

Як стало відомо ОСОБА_2 підпис у
спірному договорі було виконано не ним,
а іншою особою.

Рішенням Шевченківського районного
суду Харківської області від 26 червня
2014 року позовні вимоги ОСОБА_2
задоволено.

Визнано недійсним договір оренди
земельної ділянки, укладений 20 січня 2005
року між ОСОБА_2 та ТОВ «Сподобівка»
Шевченківського району Харківської
області, зареєстрований 05.06.2006 року за
№ 64 у відділі державного
земельного кадастру у Шевченківському
районі Харківської області.

Зобов'язано ТОВ «Сподобівка»
Шевченківського району Харківської
області повернути ОСОБА_2 земельну
ділянку НОМЕР_1 площею 6, 6813 га, яка
розташована на території
Сподобівської сільської ради
Шевченківського району Харківської
області, належну йому на праві
власності згідно державного акту № ХР
№ 034549.

Стянуто з відповідачів судові витрати,
понесені позивачем.

В апеляційних скаргах
представники ТОВ «Сподобівка» та ПП
«Сподобівка Агро Плюс» просять
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалити нове рішення,
яким відмовити у задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2

В обґрунтування доводів
апеляційних скарг апелянти
посилаються на порушення судом норм
процесуального і матеріального права,
незаконність та необґрунтованість
оскаржуваного рішення.

Заслухавши доповідь судді,
пояснення учасників процесу,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційних
скарг та вимог, що були заявлені у суді
першої інстанції, дослідивши
матеріали справи, судова колегія
приходить до наступного.

У відповідності до статті 303 ЦПК
України апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду в межах доводів апеляційної
скарги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд
першої інстанції виходив з того, що
позивач договір оренди земельної
ділянки не підписував, факт
фальсифікації його підпису
встановлено висновком комісійної
судової почеркознавчої експертизи №
3234 від 07.04.2014 року Харківського
Науково-дослідного інституту судових
експертиз ім..Засл.проф.М.С.Бокаріуса
тому підстав для висновку про
порушення позивачем строку позовної
давності та застосування вимог ст. 267 ЦК
України не має.

З цими висновками суду першої
інстанції погодитись не можна,
оскільки вони суперечать вимогам
закону та не ґрунтуються на матеріалах
справи.

Статтею 213 ЦПК України передбачено, що
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час
ухвалення рішення суд вирішує такі
питання: 1) чи мали місце обставини,
якими обґрунтовувалися вимоги і
заперечення, та якими доказами вони
підтверджуються; 2) чи є інші фактичні
дані (пропущення строку позовної
давності тощо), які мають значення для
вирішення справи, та докази на їх
підтвердження; 3) які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин; 4) яка правова норма підлягає
застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам закону рішення
районного суду не відповідає.

Судом установлено, що ОСОБА_2 на праві
власності на підставі державного акту
серії ХР № 034549 від 18 грудня 2004 року,
зареєстрованого у книзі записів
реєстрації державних актів № 304,
належить земельна ділянка
6,6813 га, розташована на території
Сподобівської сільської ради
Шевченківського району Харківської
області (а. с. 7).

Відповідно до договору оренди землі №
215 від 29 січня 2005 року ОСОБА_2 передав
відповідачу ТОВ «Сподобівка» вказану
земельну ділянку в оренду строком на 5
років. Договір оренди 05 червня 2006 року
зареєстрований у Шевченківському
районному відділі ХРФ «Центр
державного земельного кадастру» за №
64 (а. с. 8-9).

Згідно висновку комісійної судової
почеркознавчої експертизи № 3234 від
07.04.2014 року Харківського
Науково-дослідного інституту судових
експертиз ім..Засл.проф.М.С.Бокаріуса
підпис від імені ОСОБА_2 у договорі
оренди від 29 січня 2005 року та в акті
прийому-передачі земельної ділянки
виконаний не ОСОБА_2, а іншою особою (а.
с. 125-132).

Відповідно до ст. ст. 256, 257 ЦК
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.

Із рішення Шевченківського районного
суду Харківської області від 24 січня 2012
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Харківської області
від 21березня 2012 року, по справі за
позовом ОСОБА_2, ОСОБА_3 до ТОВ
«Сподобівка» вбачається, що ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 не заперечували той факт, що 29
січня 2005 року підписали з відповідачем
ТОВ «Сподобівка» договори оренди
земельних ділянок, в тому числі № 215
строком на 5 років, тобто позивач знав
про існування правовідносин із
договору оренди землі (а. с. 53-58).

Про наявність існування договору
оренди землі за № 215 від 29 січня 2005 року
ОСОБА_2 не заперечував також при
розгляді у 2013 році Шевченківським
районним судом Харківської області
цивільної справи за позовом ПП
«Сподобівка Агро Плюс» до ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 про стягнення матеріальної
шкоди (а.с.86-90).

Із відомостей про виплату ТОВ
«Сподобівка» орендної плати у вигляді
товарної продукції за 2007-2010 роки, що
посвідчені підписами позивача ОСОБА_2,
вбачається, що він отримував
відповідну продукцію, що також
свідчить про те, що він знав про
існування правовідносин із договору
оренди землі від 29 січня 2005 року
(а.с.23-50).

З позовними вимогами про визнання
договору оренди землі № 215 від 29 січня
2005 року недійсним ОСОБА_2 звернувся
лише 27 листопада 2013 року (а. с. 3).

У відповідності до ч. 3 ст. 267 ЦК України
відповідачі заявили про застосування
позовної давності (а.с.22,78).

За таких обставин суд першої інстанції
дійшов до необгрунтованого висновку
про відсутність підстав для
застосування строків позовної
давності, оскільки висновок суду в цій
частині про те, що позивач тільки в 2011
році дізнався про існування договору
оренди землі від 29 січня 2005 року
спростовується наданими суду доказами,
наявними у матеріалах справи.

З огляду на зазначене, колегія суддів
вважає, що рішення суду першої
інстанції підлягає скасуванню з
ухваленням нового рішення про відмову
ОСОБА_2 у задоволенні позову з підстав
пропуску строку позовної давності.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 309 , 317,319,
324 ЦПК України , судова колегія

в и р і ш и л а:

Апеляційну скаргу Товариства з
обмеженою відповідальністю
«Сподобівка» та Приватного
підприємства «Сподобівка Агро Плюс»
задовольнити.

Рішення Шевченківського
районного суду Харківської області від
26 червня 2014 року скасувати. Ухвалити
нове рішення.

У задоволенні позовних
вимог ОСОБА_2 до ТОВ «Сподобівка»,
Приватного підприємства «Сподобівка
Агро Плюс» про визнання недійсним
договору оренди земельної ділянки та
повернення земельної ділянки
відмовити.

Рішення апеляційного суду
набирає законної сили з моменту
проголошення і може бути оскаржене в
касаційному порядку безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили.

Головуючий

Судді