Справа № 2-1752/08 Головуючий у І
інстанції Оладько С.І.Провадження №
22-ц/780/3707/14 Доповідач у 2
інстанції ПоліщукКатегорія 54
УХВАЛА

Іменем України

22 липня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді: Поліщука М.А.,

суддів: Малорода О.І., Воробйової Н.С.

при секретарі: Лопатюк В.Ю.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві матеріали
цивільної справи за апеляційною
скаргою Українсько-російського
підприємства з іноземними
інвестиціями у формі закритого
акціонерного товариства
«Укрсибтрансавіа» на заочне рішення
Ірпінського міського суду Київської
області від 19 вересня 2008 року у справі
за позовом ОСОБА_1 до
Українсько-російського підприємства з
іноземними інвестиціями у формі
закритого акціонерного товариства
«Укрсибтрансавіа» про стягнення
заборгованості по заробітній платі,
компенсації за невикористані
відпустки та моральної шкоди, -

В С Т А Н О
В И Л А:

В травні 2008 року позивач звернувся до
суду з зазначеним позовом, в якому
просив стягнути з відповідача на його
користь заборгованість по заробітній
платі в сумі 25 226,76 грн., компенсацію за
невикористані відпустки в сумі 3 715,49
грн. та моральну шкоду в розмірі 5000 грн.

Свій позов обґрунтовував тим, що з
починаючи з 02.07.2001 року він працює у
відповідача, а з 20.05.2004 року обіймає
посаду головного бухгалтера. З вини
відповідача виникла заборгованість по
виплаті йому заробітної плати за 2002-
2003роки, 2006 - січень -березень 2008 років.
Також за період з 2003-2008 роки йому не
була виплачена компенсація за
невикористані відпустки. Посилався на
те, що діями відповідача по невиплаті
заробітної плати у встановлені
законом строки йому спричинена
моральна шкода, яка полягає в моральних
стражданнях через відсутність коштів
на придбання продуктів, речей та інше.

Заочним рішенням Ірпінського міського
суду Київської області від 19 вересня 2008
року позов задоволено частково.

Стягнуто з ЗАТ СП «Укрсибтрансавіа» на
користь ОСОБА_1 заборгованість по
заробітній платі в сумі 25 226,76 грн.,
компенсацію за невикористану
відпустку в розмірі 3 715,49 грн., моральну
шкоду в розмірі 1000 грн., 60 грн. судових
витрат, всього стягнуто 30 002,25 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням,
відповідач подав апеляційну скаргу, в
якій просить рішення суду скасувати та
закрити провадження у справі,
посилаючись на неповне з'ясування
обставин, що мають значення для
справи, неправильне застосування норм
матеріального та порушення норм
процесуального права.

Заслухавши доповідь судді
апеляційного суду, пояснення
представника відповідача,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
відхиленню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Ухвалюючи рішення про часткове
задоволення позову, суд першої
інстанції виходив із того, що сторони
перебувають у трудових
правовідносинах. З вини відповідача
позивачу не була виплачена заробітна
плата та компенсація за невикористані
відпустки.

Так за 2002 рік заборгованість із
заробітної плати складає 775, 75грн., за
2003 рік - 167,84грн., за 2006 рік - 10995,24грн., за
2007рік - 10583,89грн., за 2008рік - 2702,04грн.

Крім цього відповідач не виплатив
позивачу компенсацію за
невикористані відпустки за 2003 - 2008
роки в сумі 3715,49грн.

Також суд вважав встановленим, що
невиплатою заробітної плати у
встановлені законом строки
відповідач завдав позивачу моральної
шкоди, визначивши її розмір в сумі
1000грн.

Колегія суддів погоджується із
такими висновками, так як вони
відповідають обставинам справи і
вимогам закону.

Відповідно до ст. 115 КЗпП України
заробітна плата виплачується
працівникам регулярно в робочі дні у
строки, встановлені колективним
договором або нормативним актом
роботодавця, погодженим з виборним
органом первинної профспілкової
організації чи іншим уповноваженим на
представництво трудовим колективом
органом (а в разі відсутності таких
органів - представниками, обраними і
уповноваженими трудовим колективом),
але не рідше двох разів на місяць через
проміжок часу, що не перевищує
шістнадцяти календарних днів, та не
пізніше семи днів після закінчення
періоду, за який здійснюється виплата.

Статтею 83 КЗпП України визначено
право на отримання грошової
компенсації за невикористані щорічні
відпустки.

Судом першої інстанції встановлені
наступні обставини справи.

2 липня 2001 року ОСОБА_1 прийнятий на
роботу на посаду бухгалтера у
Українсько-російське підприємство з
іноземними інвестиціями у формі
закритого акціонерного товариства
«Укрсибтрансавіа».

З 20.05.2004 року ОСОБА_1 працює у
відповідача на посаді головного
бухгалтера, що підтверджується копією
трудової книжки та копією наказу (а.с.5,
54).

За період роботи з вини відповідача
позивачу не було виплачено заробітну
плату в повному розмірі, а саме: за 2002
рік заборгованість складає - 777,75 грн.;
за 2003 рік - 167,84 грн.; за 2006 рік - 10 995,24 грн.;
за 2007 рік - 10 583,89 грн.; за 2008 рік - 2 702,04
грн. Всього заборгованість складає 25
226,76 грн.

Також позивачу не була виплачена
компенсація за невикористані
відпустки за 2003 - 2008 роки, що складає 3
715,49 грн.

Встановивши вказані обставини, суд
першої інстанції прийшов до вірного
висновку, що вказані суми
заборгованості по заробітній платі та
компенсація за невикористані
відпустки підлягають стягненню на
користь позивача.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Врахувавши встановлені
обставини справи, що відповідач в
порушення вимог ст.ст.115, 83 КЗПП
України в установлені законом строки
не виплатив позивачу заробітну
плату та компенсацію за
невикористані відпустки, суд прийшов
до правильного висновку, що
вказаними діями відповідач заподіяв
ОСОБА_1 моральну шкоду, яка полягає у
моральних стражданнях через неповну
виплату заробітної плати, що
вимагало від позивача додаткових
зусиль для організації свого життя,
вплинуло на його звичайний спосіб
життя і обґрунтовано визначив розмір
грошового відшкодування моральної
шкоди в розмірі 1000 гривень.

Рішення суду ухвалене з додержанням
норм матеріального і процесуального
права і передбачених законом підстав
для його скасування при
апеляційному розгляді не
встановлено.

Доводи апеляційної скарги на те, що
суд при вирішенні спору неповно
з'ясував обставин справи, не дав
належної оцінки листу прокуратури
м.Ірпеня від 27.02.2008 року, з якого
вбачається, що на час ухвалення
рішення ухвалою Господарського суду
Київської області від 5.05.2003 року ЗАТ
«Укрсибтрансавіа» було визнано
банкрутом і відповідно до ст.ст.6, 14 п.5
Закону України «Про відновлення
платоспроможності боржника або
визнання його банкрутом ( в редакції,
яка діяла на час відкриття
провадження у справі) справи про
банкрутство підвідомчі господарським
судам і розглядаються ними за
місцезнаходженням боржника, а тому
вказаний спір підвідомчий
господарському суду і провадження у
справі необхідно закрити з підстав,
передбачених ст.205 ЦПК України не
заслуговують на увагу із таких
підстав.

Дійсно відповідач при поданні заяви
про перегляд заочного рішення суду в
порядку, передбаченому ст.228 ЦПК
України, надав копію ухвали
господарського суду Київської
області від 26 березня 2003року про
порушення провадження у справі про
банкрутство українсько-російського
підприємства з іноземними
інвестиціями у формі закритого
акціонерного товариства
«Укрсибтрансавіа» (а.с.100, 101) та копію
ухвали цього-ж суду від 5.05.2003року про
оголошення відповідача банкрутом.

Відповідно до ст.104 ЦК України
юридична особа є такою, що припинилася,
з дня внесення до єдиного державного
реєстру запису про її припинення.

Порядок припинення юридичної особи в
процесі відновлення її
платоспроможності або банкрутства
встановлюється законом.

Згідно із п.5 ст.14 Закону України «Про
відновлення платоспроможності
боржника або визнання його
банкрутом» ( в редакції від 01.01.2008
року) заяви кредиторів за вимогами
щодо виплати заробітної плати,
авторської винагороди, аліментів, а
також за вимогами щодо відшкодування
шкоди, заподіяної життю та здоров'ю
громадян, щодо яких є заперечення
боржника, розглядаються згідно з
підсудністю, що встановлена цим
Законом.

Встановлено, що на час звернення
позивача із вказаним позовом та
ухвалення оскаржуваного рішення
відповідач - українсько-російське
підприємство з іноземними
інвестиціями у формі закритого
акціонерного товариства
«Укрсибтрансавіа» не було виключено
з єдиного державного реєстру
підприємства та організацій.

За вказаних обставин відповідно до
ст.3 ЦПК України ОСОБА_1 мав право на
звернення до суду цивільної
юрисдикції за захистом порушеного
права.

Колегія суддів також враховує, що
ухвалою Господарського суду
Київської області від 30 травня 2012
року ОСОБА_1 згідно рішення
Ірпінського міського суду від 19
вересня 2008 року визнано поточним
кредитором в сумі 30 002грн.25коп.
(а.с.156).

Вказана ухвала суду в установленому
законом порядку набрала законної
сили.

Доводи апеляційної скарги щодо
неправильності розрахунків із
заборгованості по заробітній платі
та компенсації за невикористані
відпустки є необґрунтованими і
належними доказами не спростовані.

Інші доводи апеляційної скарги про
неповне з'ясування обставин, що мають
значення для справи, неправильне
застосування норм матеріального та
порушення норм процесуального права
підлягають відхиленню, так як не
спростовують висновків суду.

Керуючись ст.ст. 308, 315 ЦПК України,
колегія суддів,-

У Х В А Л И Л
А:

Апеляційну скаргу
Українсько-російського підприємства з
іноземними інвестиціями у формі
закритого акціонерного товариства
«Укрсибтрансавіа» - відхилити.

Рішення Ірпінського міського суду
Київської області від 19 вересня 2008 року
- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржене у
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: