Справа №2/463/1604/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2014 року
Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді
Жовнір Г. Б.

при секретарі судових засідань
Мединській Л.С.

з участю позивача
ОСОБА_2

представника позивача
ОСОБА_3

відповідача
ОСОБА_4

представника відповідача
ОСОБА_5

у відкритому судовому засіданні
розглянувши цивільну справу за позовом
ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про стягнення
аліментів, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась в суд із позовом до
відповідача про стягнення аліментів, в
твердій грошовій сумі, на утримання їх
неповнолітніх дітей, а саме на
утримання ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 в
розмірі 1000 грн. щомісячно та ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1500 грн.
щомісячно.

Позов мотивує тим, що за час
перебування в шлюбі з 30.10.2004 року у неї
із відповідачем народилось двоє дітей:
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_3. На даний час сторони
проживають в одній квартирі, але в
різних кімнатах. Діти також проживають
у вказаній квартирі. Проте відповідач
дітей не утримує, позивач 6 місяців сама
несе витрати пов'язані із утриманням
дітей. Оскільки відповідач не має
постійного місця праці, доходи
останнього є нерегулярними просить
стягнути аліменти в твердій грошовій
сумі. Із врахуванням прожиткового
мінімуму та витрат на лікування сина
ОСОБА_4 вважає достатнім розмір
аліментів: 1000 грн. щомісячно на
утримання ОСОБА_9 та 1500 грн. щомісячно
на утримання ОСОБА_4

В судовому засіданні позивач та
представник позивача позов підтримали
в повному обсязі, дали пояснення
аналогічні наведеним вище, просять
позов задоволити. Позивач додатково
зазначила, що не заперечує пояснення
відповідача з приводу оплати
відпочинку дітей та фінансування їх
дозвілля, а також придбання їм одежі та
інших речей. Однак вважає, що такі
витрати відповідача не являються
повноцінним утриманням дітей.
Зазначила, що вони у добровільному
порядку не досягли згоди з приводу
спільного матеріального забезпечення
дітей в зв'язку з чим просить винести
рішення про задоволення позову.

Відповідач в судовому засіданні проти
позову заперечив. Зазначив, що на даний
час між сторонами існує конфлікт, проте
вони проживають в одній квартирі.
Відповідач постійно забезпечує дітей,
купує продукти харчування, оплачує
додаткові уроки англійської та уроки
гри на гітарі, оплатив відпочинок
доньки. Від утримання дітей відповідач
не ухиляється та бажає брати участь у
житті дітей в подальшому. Окрім цього,
вважає позов передчасним та
безпідставним. Просить в задоволенні
позову відмовити. При цьому зазначив,
що матеріально спроможний щомісячно
витрачати на утримання дій визначену в
позові суму, вважає, що така є
недостатньою для нормального
забезпечення дітей і згідний нести
витрати у більшому розмірі однак лише у
добровільному порядку. Додатково
зазначив, що не заперечує, що саме
позивач безпосередньо займається
доглядом за дітьми, однак вважає свою
участь у їх виховання та утриманні
цілком достатньою.

Представник відповідача позовні
вимоги заперечила, вважає, що у
позивача відсутнє право на звернення
із даним позовом, оскільки діти
проживають спільно із сторонами в
одному помешканні, а відповідач не
ухиляється від їх утримання.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши та перевіривши зібрані по
справі докази, суд позов задовільняє з
наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.180 Сімейного
кодексу України, батьки зобов'язані
утримувати дитину до досягнення нею
повноліття.

Судом встановлено, що у шлюбі у сторін
народись донька ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 та
син ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3, батьком яких
являється ОСОБА_4, що підтверджується
копією свідоцтв про народження (а.с.5-6).

З довідки ДП «Добробут» МКП
«Винниківське» від 30.07.2014 року №0476
(а.с.55) вбачається, що ОСОБА_7 та ОСОБА_4
зареєстровані разом з батьками за
адресою: АДРЕСА_1. Сторонами визнано, що
відповідач дійсно проживає разом із
позивачем та дітьми в одній квартирі.

У відповідності до вимог ч.1-3 ст. 181 СК
України способи виконання батьками
обов'язку утримувати дитину
визначаються за домовленістю між ними.
За домовленістю між батьками дитини
той із них, хто проживає окремо від
дитини, може брати участь у її
утриманні в грошовій і (або)
натуральній формі. За рішенням суду
кошти на утримання дитини (аліменти)
присуджуються у частці від доходу її
матері, батька і (або) у твердій
грошовій сумі.

Із змісту наведеної норми випливає, що
для винесення рішення суду про
стягнення аліментів, окреме проживання
батьків, не є обов'язковою умовою, таке
рішення може бути винесено за
відсутності домовленості між батьками
щодо способу утримання дитини.

В судовому засіданні встановлено, що
домовленість сторін з приводу способу
виконання батьківських обов'язків між
ними не досягнута.

Таким чином суд дійшов висновку про
підставність вимоги про стягнення з
відповідача аліментів на утримання
дітей.

Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного
кодексу України, якщо платник
аліментів має нерегулярний, мінливий
дохід, частину доходу одержує в натурі,
а також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення, суд за заявою
платника або одержувача може визначити
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі.

Суд погоджується з думкою позивача про
стягнення аліментів у твердій грошовій
сумі, оскільки в судовому засіданні
встановлено та визнано відповідачем,
що він офіційно не працює, має мінливий
дохід і має можливість сплачувати
аліменти в твердій грошовій сумі в
розмірі, визначеному позивачем.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що
відповідач є здоровим працездатним
чоловіком, виходячи із обов'язку
батьків забезпечити належне утримання
дитини, суд приходить до висновку, що
позовні вимоги слід задоволити в
повному обсязі.

Задовольняючи позов, у відповідності
до ст.88 ЦПК України, з відповідача на
користь держави слід стягнути судові
витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.

Керуючись ст.ст. 10, 60, 88, 174, 209, 212-215, 218, ЦПК
України, ст.ст. 180, 181, 184 Сімейного
Кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4
аліменти в користь ОСОБА_6 на утримання
ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1000 грн.
щомісячно та утримання ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі 1500 грн.
щомісячно, починаючи з 07.07.2014 року до
досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави
судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Допустити негайне виконання рішення
суду у межах суми аліментів за один
місяць.

На рішення може бути подана
апеляційна скарга в строки і порядок
передбачені ст. 294 ЦПК України до
апеляційного суду Львівської області
через місцевий суд.

Суддя:
Жовнір Г. Б.