Справа № 495/7133/14-ц
Ухвала

26 вересня 2014 року

м.
Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області
Мишко В.В., розглянувши матеріали, які
надійшли за заявою
Білгород-Дністровського дитячого
будинку-інтернату за участю
заінтересованої особи – Органу опіки
та піклування виконавчого комітету
Білгород-Дністровської міської ради
про визнання громадянина недієздатним
та призначення опікуна –

В С Т А Н О В И В:

25.09.2014 року Білгород-Дністровський
дитячий будинку-інтернат (далі по
тексту – заявник) звернувся до
Білгород-Дністровського
міськрайонного суду Одеської області з
заявою за участю заінтересованої особи
Органу опіки та піклування виконавчого
комітету Білгород-Дністровської
міської ради (далі по тексту –
заінтересована особа) про визнання
громадянина недієздатним та
призначення опікуна.

Заявник мотивує свою заяву тим, що в
Білгород-Дністровському дитячому
будинку-інтернаті знаходиться
вихованець – ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
діагноз – важка розумова відсталість.
Згідно наказу Міністерства праці та
соціальної політики України № 549 від
29.12.2001 року «Про психоневрологічний
інтернат», щоб перевести вихованця
даного дитбудинку-інтернату до іншого
дитбудинку-інтернату при виповненні
ОСОБА_1 18 років, дану дитину необхідно
визнати недієздатною.

Вивчивши матеріали справи суддя
вважає, що подана заява повинна бути
повернута з наступних підстав.

Так, відповідно до ч.3 ст.237 Цивільного
процесуального кодексу України, заява
про визнання фізичної особи
недієздатною може бути подана членами
її сім'ї, близькими родичами, незалежно
від їх спільного проживання, органом
опіки та піклування, психіатричним
закладом.

В наведеній нормі зазначено вичерпний
перелік осіб, які можуть звернутись до
суду з заявою про визнання фізичної
особи недієздатною.

Між тим, заявник – Б-Дністровський ДБІ,
не є членом сім’ї або близьким родичем
ОСОБА_1, не є органом опіки та
піклування або психіатричним закладом,
а є закладом соціального захисту
населення і відповідно до ст.66
Цивільного кодексу України здійснює
опіку над вихованцем.

Соціальний заклад не має права
подавати заяви про визнання фізичної
особи недієздатною, відповідно, в
інтересах будинку-інтернату така заява
не може бути подана і прокурором.

З наведеного вбачається, що у заявника
відсутні повноваження на звернення до
суду з заявою про визнання фізичної
особи недієздатною, в силу ч.3 ст.237
Цивільного процесуального кодексу
України.

Враховуючи вищевикладені обставини,
норм чинного законодавства та той факт,
що, у заявника – Б-Дністровського ДБІ,
відсутні повноваження на звернення до
суду з заявою про визнання фізичної
особи недієздатною суд вважає, що його
заява підлягає поверненню.

Керуючись статтями 121, 237, 209, 210
Цивільного процесуального кодексу
України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву Білгород-Дністровського
дитячого будинку-інтернату за участю
заінтересованої особи – Органу опіки
та піклування виконавчого комітету
Білгород-Дністровської міської ради
про визнання громадянина недієздатним
та призначення опікуна – повернути.

Роз'яснити заявнику, що повернення
заяви не перешкоджає повторному
зверненню із заявою до суду, якщо
перестануть існувати обставини, що
стали підставою для повернення заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції подається протягом
п’яти днів з дня її проголошення. У
разі якщо ухвалу було постановлено без
участі особи, яка її оскаржує,
апеляційна скарга подається протягом
п’яти днів з дня отримання копії
ухвали.

Суддя

В.В. Мишко