Справа № 508/39/14-ц
Р І Ш ЕН Н Я

(Заочне)

І М Е Н Е М У К
Р А Ї Н И

21 травня 2014 року
Миколаївський районний суд Одеської
області

В складі головуючого судді
Парій І.О.

При секретарі
Товт Т.В.

Розглянувши у відкритому
судовому засіданні в с.м.т. Миколаївка
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» в особі філії -
Одеського обласного управління
публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» до
ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за
кредитним договором №708 від 26 січня 2007
року в сумі 113 406 гривень 51 коп.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Публічне акціонерне
товариство «Державний ощадний банк
України» в особі філії - Одеського
обласного управління публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
№708 від 26 січня 2007 року в сумі 113 406
гривень 51 коп. (а.с.2-3).

Представник позивача у судове
засідання не з'явився, причина неявки
суду невідома.

Відповідач ОСОБА_1 у судове
засідання не з'явилась.

Представник відповідачки (по
довіреності) ОСОБА_2 у судовому
засіданні позовні вимоги позивача
визнав частково та надав суду письмову
заяву в якій просить суд стягнути з
ОСОБА_1 на користь позивача
прострочений основний борг по кредиту,
а саме 74 750 гривень 00 коп., а в решті
позову позивачу відмовити у зв'язку з
простроченим строком давності (а.с.43).

Суд вважає за можливе розглядати
справу у відсутності представника
позивача та відповідачки на підставі
наявних у справі доказів.

Вислухавши представника
відповідачки, вивчивши зібрані по
справі докази суд вважає, що позов
підлягає частковому задоволенню з
наступних підстав.

У судовому засіданні встановлено,
що згідно кредитного договору №708 від
26 січня 2007 року Відкрите акціонерне
товариство «Держаний ощадний банк
України в особі керуючого філією
Миколаївське відділення №7285 ВАТ
«Ощадбанк» (правонаступником якого є
Публічне акціонерне товариство
«Державний ощадний банк України» в
особі філії - Одеського обласного
управління публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України») надало ОСОБА_1 кредит у
розмірі 75 000 (сімдесят п'ять тисяч)
гривень зі сплатою відсотків за
користування кредитом у розмірі 18% на
рік, строком до 25 січня 2012 року, що
підтверджується копією кредитного
договору (а.с.4-5).

У забезпечення виконання
зобов'язань за кредитним договором між
банком та ОСОБА_1 29 січня 2007 року було
укладено іпотечний договір, предметом
якого є нерухоме майно, а саме: житловий
будинок АДРЕСА_1, який розташований на
земельній ділянці площею 7400 кв.м.
(а.с.6-8).

У відповідності до ч.1 ст. 60 ЦПК
України кожна сторона зобов'язана
довести ті обставини, на які вона
посилається як на підставу своїх вимог
та заперечень.

Згідно статті 1054 ч.1 ЦК України за
кредитним договором банк або інша
фінансова установа (кредитодавець)
зобов'язується надати грошові кошти
(кредит) позичальникові у розмірі та
умовах, встановлених договором, а
позичальник зобов'язується повернути
кредит та сплатити проценти.

В обумовлені кредитним договором
строки ОСОБА_1 своїх зобов'язань по
погашенню кредиту та сплаті відсотків
не виконувала.

Станом на 9 грудня 2013 року
прострочена заборгованість по
вищезазначеному кредиту склала 113 406
гривень 51 коп., з них: прострочений
основний борг по кредиту 74 750 гривень 00
коп.; прострочені проценти за
користування кредитом 17 159 гривень 59
коп.; пеня за прострочений основний
борг по кредиту 1 900 гривень 33 коп.; пеня
в сумі 21 496 гривень 92 коп., що
підтверджується копією розрахунку
заборгованості (а.с.9). У судовому
засіданні представник відповідачки
ОСОБА_2 не заперечував проти цього.

Відповідно до 525 ЦK України,
одностороння відмова від зобов'язання
не допускається, якщо інше не
встановлено законом чи договором.

Згідно ст. 526 ЦК України
зобов'язання повинні виконуватись
належним чином відповідно до умов
договору та вимог цього Кодексу, інших
актів цивільного законодавства, а за
відсутністю таких вимог, відповідно до
звичаїв ділового обороту або інших
вимог, що звичайно ставляться.

Частина 1 ст. 530 ЦК України
передбачається, що якщо у зобов'язанні
встановлений строк (термін) його
виконання, то воно підлягає виконанню у
цей строк (термін).

У відповідності до ст. ст. 554, 610-612
ЦК України порушенням зобов'язання є
його невиконання, при якому настають
правові наслідки, встановлені
договором або законом, а боржник, який
прострочив виконання зобов'язання,
відповідає перед кредитором за
завданні простроченням збитки.

Згідно з ч. 4 ст. 631 ЦК України
закінчення строку договору не звільняє
сторони від відповідальності за його
порушення, яке мало місце під час дії
договору.

У своїй письмовій заяві
погодившись відшкодувати позивачу
прострочений основний борг по кредиту
в сумі 74 750 гривень 00 коп., представник
відповідачки ОСОБА_2 просив суд
відмовити позивачу в стягненні з
ОСОБА_1 процентів та пені у зв'язку з
закінченням строків давності.

Згідно кредитного договору на
споживчі потреби остаточний строк
повернення кредиту встановлений 25
січня 2012 року (а.с.4-5).

Кредитор звернувся до суду з
позовом 25 грудня 2013 року (а.с.2-3).

Статтею 257 ЦК України встановлено
загальну позовну давність терміном три
роки.

Згідно п.1 ч.2 ст. 258 ЦК України
позовна давність в один рік
застосовується до вимог про стягнення
неустойки (штрафу, пені). Збільшення
позовної давності, встановленої
законом, може бути допущена тільки за
домовленістю сторін, що випливає з
вимог ст. 259 ЦК України.

У відповідності до ст. 267 ЦК
України особа, яка виконала
зобов'язання після спливу позовної
давності, не має права вимагати
повернення виконаного, навіть якщо
вона у момент виконання не знала про
сплив позовної давності. Заява про
захист цивільного права або інтересу
має бути прийнята судом до розгляду
незалежно від спливу позовної
давності. Позовна давність
застосовується судом лише за заявою
сторони у спорі, зробленою до винесення
ним рішення. Сплив позовної давності,
про застосування якої заявлено
стороною у спорі, є підставою для
відмови у позові. Якщо суд визнає
поважними причини пропущення позовної
давності, порушене право підлягає
захисту.

Позивач не звертався до суду з
заявою про поновлення строку позовної
давності і не навів поважних причин
пропуску строку позовної давності.

З урахуванням викладеного суд
вважає можливим застосувати до спірних
правовідносин положення п.4 ст.267 ЦК
України, задовольнивши письмову заяву
представника відповідачки ОСОБА_2,
тобто з відповідачки ОСОБА_1 необхідно
стягнути визнану суму основного боргу
по кредиту 74 750 гривень 00 коп., а в
стягненні пені та в стягненні
процентів необхідно відмовити.

Таким чином, приймаючи до уваги,
що позивач не просив поновити строк
позовної давності для предявлення
позову до позичальника ОСОБА_1, яка
просила відмовити в позові до неї в
частині стягнення неустойки оскільки
пропущений строк давності, погодившись
сплатити позивачу непогашений
основний борг по кредиту суд вважає, що
з ОСОБА_1 на користь позивача необхідно
стягнути непогашений основний борг по
кредитному договору № 708 від 26 січня 2007
року в сумі 74 750 гривень 00 коп., а в решті
позову до неї відмовити.

Судові витрати підлягають
стягненню з відповідачки ОСОБА_1 у
відповідності до ст.88 ЦПК України.

Керуючись ст. 256,257, 267 ЦК України,
ст.ст. 10, 60, 212, 224-226 ЦПК України, суд -

В И Р
І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» в особі філії - Одеського
обласного управління публічного
акціонерного товариства «Державний
ощадний банк України» до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором №708 від 26 січня 2007 року в
сумі 113 406 гривень 51 коп. задовольнити
частково .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» в
особі філії - Одеського обласного
управління публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» суму простроченого основного
боргу по кредиту в розмірі 74 750
(сімдесят чотири тисячі сімсот
п'ятдесят) гривень, а в решті позову до
ОСОБА_1 відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
Публічного акціонерного товариства
«Державний ощадний банк України» в
особі філії - Одеського обласного
управління публічного акціонерного
товариства «Державний ощадний банк
України» судовий збір в сумі 1 134 (одна
тисяча сто тридцять чотири) гривні 06
коп..

Роз'яснити відповідачці, що у
відповідності до ст.228 ЦПК України вона
має право протягом десяти днів з дня
отримання копії рішення, подати до
Миколаївського районного суду
Одеської області заяву про перегляд
заочного рішення. Заява про перегляд
заочного рішення має відповідати
вимогам ст. 229 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Одеської області через
Миколаївський районний суд Одеської
області шляхом подачі в 10-денний строк
з дня проголошення рішення
апеляційної скарги.

Суддя: