АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/790/4538/14
Справа № 621/735/14-ц
Головуючий 1 інстанції Овдієнко В.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2014 року судова колегія
судової палати у цивільних справах
апеляційного суду Харківської області
в складі:

головуючого - Сащенкf І.С.

суддів: - Овсяннікової
А.І., Бездітко В.М.,

при секретарі - Пільгун М.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Харкові цивільну
справу за апеляційною скаргою
Фермерського господарства «Альянс» на
рішення Зміїївського районного суду
Харківської області від 20 травня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_3 до
Фермерського господарства «Альянс»
про стягнення компенсації за
невикористану відпустку, середнього
заробітку за час затримки остаточного
розрахунку та відшкодування моральної
шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2014 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом, в якому після уточнення
просила стягнути з ФГ "Альянс" на її
користь компенсацію за невикористану
додаткову відпустку в сумі 6565,84 грн.,
середній заробіток за час затримки
остаточного розрахунку в сумі 154863,91
грн., моральну шкоду в сумі 4140,16 грн.

В обґрунтування позову вказала, що вона
працювала у ФГ «Альянс» на посаді
головного бухгалтера з 01.10.2005 року по
23.01.2008 року, з 07.04.2010 року по 01.11.2010 року
та з 11.02.2011 року по 19.01.2012 року.

За час її роботи господарством
систематично порушувались її права,
передбачені колективним договором від
04.01.2006 року (протокол №1), додатком №3 до
якого передбачено, що працівникам
бухгалтерії надається додаткова
відпустка тривалістю 15 робочих днів.

Однак зазначена додаткова відпустка їй
жодного разу не надавалась, а при
звільненні та на теперішній час
компенсація за невикористану
відпустку не нарахована та не
виплачена.

Листом від 22.03.2012 року №74, у відповідь
на її звернення, ФГ «Альянс» повідомило
їй про відсутність, на думку
фермерського господарства, підстав для
компенсації їй невикористаної
додаткової відпустки.

Позивачка та її представник в судовому
засіданні підтримали позовні вимоги у
повному обсязі.

Представник відповідача в судовому
засіданні позов не визнала.

Рішенням Зміїївського районного суду
Харківської області від 20 травня 2014
року позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.
Стягнуто з ФГ "Альянс" на її користь 6565,84
грн. компенсації за невикористані
додаткові відпустки, 154863,91 грн.
середнього заробітку за час затримки
остаточного розрахунку, 4140,16 грн. на
відшкодування моральної шкоди, а
всього: 165569,91 грн.

Стягнуто з ФГ "Альянс" на користь
Державного бюджету України судовий
збір в розмірі 1655,70 грн.

В апеляційній скарзі Фермерське
господарство «Альянс» просить рішення
суду першої інстанції скасувати і
ухвалити нове, яким відмовити у
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 в
повному обсязі. Посилається на
порушення судом норм матеріального та
процесуального права. Зазначає, що
додаткова відпустка не є обов'язковою,
щорічною та виплата компенсації за неї
не входить до структури заробітної
плати.

Колегія суддів, заслухавши доповідь
судді апеляційного суду, пояснення
осіб, що з'явилися, дослідивши
матеріали справи, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення
суду у відповідності до ст. 303 ЦПК
України в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, знаходить апеляційну
скаргу не підлягаючою задоволенню з
наступних підстав.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 213 ЦПК України -
рішення суду повинно бути законним і
обґрунтованим.

Згідно вимог ст. 214 ЦПК України - під час
ухвалення рішення суд вирішує, зокрема
питання про те, які правовідносини
сторін випливають із встановлених
обставин та яка правова норма підлягає
застосуванню до спірних правовідносин.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3,
суд першої інстанції виходив з того, що
фермерським господарством при
звільненні працівниці порушено вимоги
трудового законодавства України щодо
виплати всіх належних їй сум.

Вказаний висновок судова колегія
апеляційного суду вважає вірним.

Встановлено, що ОСОБА_3 працювала в ФГ
«Альянс» Зміївського району
Харківської області на посаді
головного бухгалтера з 01.10.2005 року по
23.01.2008 року, з 07.04.2010 року по 01.11.2010 року
та з 11.02.2011 року по 19.01.2012 року, наказом
по господарству №13-п від 19.01.2012 року
звільнена з роботи на підставі 38 КЗпП
України - за власним бажанням ( а.с. 6 - 11 ).

Додатком №3 до колективного договору
між адміністрацією та трудовим
колективом ФГ «Альянс», прийнятого на
загальних зборах трудового колективу
04.01.2006 року, зареєстрованого у
встановленому законом порядку,
передбачено надання додаткової
оплачуваної відпустки терміном 15 днів
працівниками бухгалтерії ( а.с. 15 - 20 ).

Згідно з ст. 116 КЗпП України, при
звільненні працівника виплата всіх
сум, що належать йому від
підприємства, установи, організації,
провадиться в день звільнення.

Виходячи з середньоденного заробітку
ОСОБА_3 за відповідні періоди та з
урахуванням кількості днів
невикористаної нею додаткової
відпустки за ці періоди обрахована
заборгованість, яка складає за 2005 - 2008
роки - 3298,09 грн., за 2010 рік - 1191,60 грн., 2011
2012 роки - 2076,15 грн., всього -6565,84 грн.

Позивачка зверталася до керівництва
господарства з заявою про виплату
розрахункових сум при звільненні,
проте отримала відмову ( а.с. 13 - 14 ).

Відповідно до вимог ст. 117 КЗпП
України, в разі невиплати з вини
власника або уповноваженого ним
органу належних звільненому
працівникові сум у строки, зазначені в
статті 116 цього Кодексу, при
відсутності спору про їх розмір
підприємство, установа, організація
повинні виплатити працівникові його
середній заробіток за весь час
затримки по день фактичного
розрахунку.

За період з 20.01.2012 року по 22.04.2014 року з
урахуванням середньоденної заробітної
плати, вирахуваної на підставі Порядку
обчислення середньої заробітної плати,
затвердженого Постановою КМУ №10 від
08.02.1995 року в сумі 188,17 грн.,
середньомісячний заробіток за час
затримки розрахунку склав 188,17 Х 823 дні =
154863,91 грн.

Згідно з ст. 237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику провадиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають від нього додаткових
зусиль для організації свого життя.

Таким чином, у суду першої інстанції
були всі підстави для задоволення
позову та стягнення заборгованості та
інших коштів.

Посилання представників господарства
в своїх запереченнях на позовну заяву
та апеляційній скарзі на те, що вказана
додаткова відпустка не є обов'язковою,
а оплата за неї не входить до структури
заробітної плати судовою колегією не
приймаються.

Статтею 4 Закону України "Про відпустки"
установлюються такі види відпусток: 1)
щорічні відпустки: основна відпустка
(стаття 6 цього Закону); додаткова
відпустка за роботу із шкідливими та
важкими умовами праці (стаття 7 цього
Закону); додаткова відпустка за
особливий характер праці (стаття 8
цього Закону); інші додаткові
відпустки, передбачені законодавством;
2) додаткові відпустки у зв'язку з
навчанням (статті 13, 14 і 15 цього Закону);
3) творча відпустка (стаття 16 цього
Закону); 3-1) відпустка для підготовки та
участі в змаганнях (стаття 16-1 цього
Закону); 4) соціальні відпустки:
відпустка у зв'язку з вагітністю та
пологами (стаття 17 цього Закону);
відпустка для догляду за дитиною до
досягнення нею трирічного віку (стаття
18 цього Закону); відпустка у зв'язку з
усиновленням дитини (стаття 18-1 цього
Закону); додаткова відпустка
працівникам, які мають дітей (стаття 19
цього Закону); 5) відпустки без
збереження заробітної плати (статті 25,
26 цього Закону). Законодавством,
колективним договором, угодою та
трудовим договором можуть
установлюватись інші види відпусток.

Згідно ч. 1 ст. 83 КЗпП України у разі
звільнення працівника йому
виплачується грошова компенсація за
всі невикористані ним дні щорічної
відпустки, а також додаткової
відпустки працівникам, які мають дітей.

Відповідно до вимог ст. 2 Закону України
«Про оплату праці», додаткова
заробітна плата - винагорода за працю
понад установлені норми, за трудові
успіхи та винахідливість і за особливі
умови праці. Вона включає доплати,
надбавки, гарантійні і компенсаційні
виплати, передбачені чинним
законодавством; премії, пов'язані з
виконанням виробничих завдань і
функцій.

Отже додаткова відпустка, встановлена
в колективному договорі відноситься до
щорічних та на неї розповсюджуються
вимоги щодо виплати компенсації за її
невикористання при звільненні.

Також не можна вважати обґрунтованим
посилання представників відповідача
на пропуск позивачкою строку для
звернення з позовом до суду для
вирішення трудового спору, виходячи зі
змісту Рішення Конституційного Суду
України 4рп/2012 від 22 лютого 2012 року та
того, що кошти господарством до цього
часу не виплачені.

Згідно ст. 303 ЦПК України апеляційний
суд перевіряє в апеляційному порядку
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
в суді першої інстанції. Апеляційний
суд досліджує докази, які судом першої
інстанції були досліджені з порушенням
встановленого порядку або в
дослідженні яких було неправомірно
відмовлено, а також нові докази,
неподання яких до суду першої
інстанції було зумовлено поважними
причинами.

Колегією суддів не встановлено таких
порушень норм процесуального та
матеріального права, які могли стати
підставою відповідно до вимог ст. 309 ЦПК
України для перегляду рішення суду
першої інстанції та ухвалення нового
про задоволення позову.

Згідно ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 307, 308, 313, 317,
319, 323, 324 ЦПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу Фермерського
господарства "Альянс" - відхилити.

Рішення Зміїївського районного
суду Харківської області від 20 травня
2014 року - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий /підпис/

Судді /підписи/

З оригіналом згідно. Суддя -
І.С.Сащенко