Справа № 609/392/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" вересня 2014 р. Шумський районний
суд Тернопільської області

в складі головуючої судді
Ящук Т.М.

за участю секретаря
Щепановської І.Б.

з участю заявника
ОСОБА_1

позивача
ОСОБА_2

представника позивача
ОСОБА_3

правонаступника відповідача
ОСОБА_4

представника 3-ї особи
ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Шумськ ,
заяву ОСОБА_1 про скасування рішення
Шумського районного суду від 28.12.2010 р. у
зв'язку із нововиявленими обставинами
.

В С Т А Н О В И
В:

Заявниця ОСОБА_1 звернулася до
суду із заявою про перегляд за
нововиявленими обставинами рішення
Шумського районного суду від 28 грудня
2010 року по цивільній справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про визнання дійсним
правочину і визнання права власності
на домоволодіння.

Крім того, заявниця звернулася із
заявою про поновлення строку на подачу
заяви про перегляд рішення за
нововиявленими обставинами.

Ухвалою Шумського районного суду
від 18 серпня 2014 року до участі в справі
в якості 3-ї особи на стороні
відповідача, яка не заявляє
самостійних вимог щодо предмету спору
ОСОБА_7.

Ухвалою Шумського районного суду
від 15 вересня 2014 року до участі в справі
залучено правонаступника померлого
відповідача ОСОБА_6- ОСОБА_4.

В судовому засіданні заявниця
ОСОБА_1 повністю підтримала вимоги
заяви і пояснила, що вона перебувала в
зареєстрованому шлюбі із померлим
відповідачем ОСОБА_6 із 1976 по 2007 рік. За
час спільного шлюбу вони придбали
квартиру АДРЕСА_1, договір купівлі-
продажу який за її згодою був укладений
від імені померлого. Після придбання
квартири, вона та померлий відповідач
здійснили із дозволу Шумської міської
Ради добудову до квартири, побудували
два хліви. Після розірвання шлюбу із
померлим відповідачем в 2007 р. вона
перейшла проживати в інше
господарство, а в квартирі залишилися
проживати померлий відповідач, їх
дочка із сім»єю і там же була
зареєстрована малолітня внучка ОСОБА_8.
В жовтні 2013 року вона дізналася про те,
що квартира виставлена на продаж, про
що в газеті було поміщено оголошення.
Тоді ж вона дізналася від своєї дочки
ОСОБА_2, що померлий розпорядився цілою
частиною квартири, відчуживши її їй,
хоча при цьому вона не давала згоди на
продаж квартири. Після цього вона
звернулася до Шумського районного суду
із заявою про перегляд рішення
Шумського районного суду від 28 грудня
2010 року за нововиявленими обставинами ,
посилаючись на те, що майно, яким
розпорядився померлий ОСОБА_6 є їх
спільною сумісною власністю, як
подружжя, однак заява її не
розглядалася із тих підстав, що на той
час рішення суду було скасовано і
позовна заява ОСОБА_2 залишена без
розгляду. Після скасування ухвал
апеляційним судом Тернопільської
області , вона повторно звернулася до
суду із заявою про перегляд рішення від
28 жовтня 2010 року за ново виявленими
обставинами, а тому вважає, що строк на
подачу заяви пропустила із поважних
причин. Уточнила вимоги заяви та
просить рішення Шумського районного
суду від 28 жовтня 2010 року скасувати та
відмовити в позові ОСОБА_2

Позивачка по цивільній справі ,
по якій подано заяву про перегляд
рішення за нововиявленими обставинами
, ОСОБА_2 в судовому засіданні вимоги
заяви визнала повністю, пояснила, що
договір купівлі- продажу квартири був
фіктивний, вона мала за мету не
допустити, щоб відповідач, який був її
батьком та зловживав спиртними
напоями не розпорядився квартирою на
користь інших осіб, щоб позбавило її
сім»ю місця проживання , тому й
звернулася до суду із позовом. Визнала,
що заявниця, яка є її матір»ю, дійсно
не знала про те, що 28 грудня 2010 року
Шумським районним судом було прийнято
рішення , яке переглядається , остання
вибула із квартири в інше господарство
, після прийняття рішення склад сім»ї
не змінився, вона, як новий власник
продовжувала там проживати разом із
батьком, який пізніше помер .

Правонаступник померлого
відповідача ОСОБА_4 в судовому
засіданні вимоги заяви визнала
повністю, пояснила, що квартира, що в
АДРЕСА_1 придбана була її батьками за
час спільного шлюбу, вони обоє
здійснили добудову квартири,
побудували хліви , її малолітня дочка
ОСОБА_8 з народження була зареєстрована
в даній квартирі і вона не знала , що
квартира була відчужена померлим
батьком на користь позивачки ОСОБА_2
без згоди заявниці, як співвласниці
нерухомого майна. Просить заяву
задовольнити.

Представник 3-ї особи ОСОБА_7- ОСОБА_5
вимоги заяви не визнав, просить в її
задоволенні відмовити, оскільки
рішення суду є законним, нічиїх прав не
порушує та заявницею не наведено
нововиявлених обставин.

Суд, перевіривши матеріали справи,
вислухавши пояснення сторін, оцінивши
докази, вважає, що заяви про поновлення
строку та перегляд рішення за
нововиявленими обставинами підлягають
до задоволення.

Відповідно до ст.362 ЦПК України
заяви про перегляд у зв»язку з
нововиявленими обставинами можуть
бути подані сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі,
протягом одного місяця з дня
встановлення обставини, що є підставою
перегляду.

При цьому заява про перегляд
судового рішення у зв»язку з
нововиявленими обставинами з
підстави, передбаченої пунктом 1
частини другої статті 361 цього Кодексу,
може бути подана не пізніше 3-х років з
дня набрання судовим рішенням законної
сили. У разі, якщо така заява подана до
суду після закінчення цього строку, суд
відмовляє у відкритті провадження за
нововиявленими обставинами, незалежно
від поважності причини пропуску цього
строку.

Як стверджується заявою ОСОБА_1,
зареєстрованої Шумським районним
судом 03 грудня 2013 року за № 4872/13 вх./
аркуш цивільної справи за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про визнання дійсним
правочину і визнання права власності
на домоволодіння - 36/ , заявниця
звернулася до суду із заявою про
скасування рішення Шумського
районного суду від 28 грудня 2010 року за
нововиявленими обставинами 03 грудня 2013
року , до закінчення 3-х років з дня
набрання законної сили рішенням суду
від 28 грудня 2010 року .

Крім того, заявниця звернулася до
суду із заявою про перегляд рішення
Шумського районного суду від 28 грудня
2010 року за нововиявленими обставинами
24 березня 2014 року / вх.. № 1046/14 від 24.03.2014
р./, по якій 25 березня 2014 року було
відкрито провадження за ново
виявленими обставинами у цивільній
справі.

Враховуючи вказане суд вважає за
доцільне поновити заявниці строк на
подачу заяви про перегляд рішення за
нововиявленими обставинами.

Відповідно до ст. 60 СК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини самостійного
заробітку.

Вважається, що кожна річ, набута за
час шлюбу, крім речей індивідуального
користування, є об'єктом права спільної
сумісної власності.

Вказане передбачене і в ст. 22 Кодексу
законів про шлюб і сім»ю, а саме , що
майно нажите подружжям за час шлюбу,
є його спільною сумісною власністю.
Кожен з подружжя має рівні права
володіння, користування і
розпорядження цим майном.

Подружжя користується рівними
правами на майно і в тому разі, якщо
один з них був зайнятий веденням
домашнього господарства, доглядом за
дітьми або з інших поважних причин не
мав самостійного заробітку.

Згідно зі ст. 68 СК України
розірвання шлюбу не припиняє права
спільної сумісної власності на майно,
набуте за час шлюбу.

Розпоряджання майном, що є об'єктом
права спільної сумісної власності,
після розірвання шлюбу здійснюється
співвласниками виключно за взаємною
згодою, відповідно до Цивільного
кодексу України.

Відповідно до ст.. 368 ЦК України
Спільна власність двох або більше осіб
без визначення часток кожного з них у
праві власності є спільною сумісною
власністю. Майно, набуте подружжям за
час шлюбу, є їхньою спільною сумісною
власністю, якщо інше не встановлено
договором або законом.

Згідно ст.369 ЦК України співвласники
майна, що є у спільній сумісній
власності, володіють і користуються
ним спільно, якщо інше не встановлено
домовленістю між ними.

Розпоряджання майном, що є у спільній
сумісній власності, здійснюється за
згодою всіх співвласників.

У разі вчинення одним із
співвласників правочину щодо
розпорядження спільним майном
вважається, що він вчинений за згодою
всіх співвласників. Згода
співвласників на вчинення правочину
щодо розпорядження спільним майном,
який підлягає нотаріальному
посвідченню та (або) державній
реєстрації, має бути висловлена
письмово і нотаріально посвідчена.

Співвласники мають право
уповноважити одного з них на вчинення
правочинів щодо розпорядження
спільним майном.

Правочин щодо розпорядження
спільним майном, вчинений одним із
співвласників, може бути визнаний
судом недійсним за позовом іншого
співвласника у разі відсутності у
співвласника, який вчинив правочин,
необхідних повноважень.

Рішенням Шумського районного суду
від 28 грудня 2010 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про
визнання дійсним правочину і визнання
права власності на домоволодіння було
визнано дійсним із 01 серпня 2008 року
договір купівлі- продажу квартири
АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_6 та
ОСОБА_2, згідно якого ОСОБА_6 продав, а
ОСОБА_2 купила належну ОСОБА_6 квартиру
АДРЕСА_1 та визнано за ОСОБА_2 право
власності на жилу квартиру АДРЕСА_1.

Як стверджується свідоцтвом про
укладення шлюбу НОМЕР_1, виданим 12
вересня 1976 року Андрушівською
сільською Радою Шумського району
заявниця, прізвище якої до шлюбу ОСОБА_1
та відповідач по цивільній справі
ОСОБА_6 зареєстрували шлюб 12.09.1976 року в
Андрушівській сільській Раді, актовий
запис № 17 і їм присвоєно прізвища
ОСОБА_6.

Згідно свідоцтва про розірвання
шлюбу серії НОМЕР_2, виданим 08 лютого 2007
року відділом РАЦС Шумського
районного управління юстиції, заявниця
та відповідач розірвали шлюб , про що в
Книзі реєстрації розірвань шлюбів
зроблено відповідний актовий запис за
№ 6 від 08.02.2007 року.

Відповідно до ордера № 61, виданого
Шумською селищною Радою ОСОБА_6 на
підставі рішення виконкому від 29
серпня 1981 року , сім»я якого
складається із ОСОБА_1, дружини, ОСОБА_2,
дочки, ОСОБА_4, дочки на право на
зайняття кімн. АДРЕСА_1.

Згідно розпорядження № 68 голови
селищної Ради народних депутатів від 17
грудня 1992 року дозволено гр.. ОСОБА_6
добудувати веранду розміром 1, 6 м * 10,0 м
до жилого будинку, який придбав у
власність.

За час шлюбу заявниця та відповідач
ОСОБА_6 придбали комунальну квартиру
АДРЕСА_1, жилою площею 22, 80 кв.м. у
власність на підставі договору
купівлі- продажу квартири від 02 червня
1992 року, посвідченого Шумською
державною нотаріальною конторою між
Шумською селищною Радою та
відповідачем ОСОБА_6,реєстраційного
посвідчення, виданого Кременецьким
МБТІ 21 липня 1992 року.

Як стверджується довідкою -
характеристикою, виданою Шумським бюро
технічної інвентаризації станом на
09.12.2010 року, розмір жилої площі квартири
складає 49.33 кв.м.

Відповідач ОСОБА_6 помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Шумськ, що
стверджується свідоцтвом про смерть
серії НОМЕР_3, виданим 28 січня 2014 року
відділом ДРАЦС реєстраційної служби
Шумського районного управління
юстиції в Тернопільській області, а/з №
8.

За вказаних обставин суд рахує , що
рішення Шумського районного суду від 28
грудня 2010 року слід скасувати за
нововиявленими обставинами , оскільки
заявниці ОСОБА_1 не було відомо про
розпорядження відповідачем без її
згоди спільною сумісною власністю , що
порушило її законні права та прийняти
рішення, яким в позові ОСОБА_2
відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.
60, 61, 63, 65, 68 СК, 368 ЦК України, ст. 73, 212-214 ,
ст. 365 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Поновити гр. ОСОБА_1 строк на подачу
заяви про перегляд рішення Шумського
районного суду від 28.12.2010 р. у зв'язку із
нововиявленими обставинами .

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати рішення Шумського
районного суду Тернопільської області
від 28 грудня 2010 року по цивільній
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_6 про
визнання дійсним правочину і визнання
права власності на домоволодіння ,
яким визнано дійсним із 01 серпня 2008
року договір купівлі- продажу квартири
АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_6 та
ОСОБА_2, згідно якого ОСОБА_6 продав, а
ОСОБА_2 купила належну ОСОБА_6 квартиру
АДРЕСА_1 та визнано за ОСОБА_2 право
власності на жилу квартиру АДРЕСА_1.

В позові ОСОБА_2 про визнання
дійсним договору купівлі- продажу
квартири від 01 серпня 2008 року ,
визнання права власності на квартиру
АДРЕСА_1 відмовити.

Рішення вступає в законну силу
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не буде подано.

У разі подання апеляційної скарги
рішення, якщо його не скасовано,
набирає законної сили після розгляду
справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
може бути подана до апеляційного суду
Тернопільської області протягом 10 днів
з дня його проголошення, а особами, які
брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення судового рішення,
протягом 10 днів з дня отримання копії
цього рішення.

Суддя: Т. М. Ящук