АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7089/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Спаї В. В. Доповідач - Ремез В.А.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2014 року
м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі :

головуючого - Ремеза В.А.

суддів - Гайдук В.І., Єлізаренко І.А.,

при секретарі - Єремейчук О.А.

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську

цивільну справу за апеляційною скаргою
ОСОБА_2,

на рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 24 червня 2014р. за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У лютому 2014р. ОСОБА_2 звернулась до суду
з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування
моральної шкоди, посилаючись на те, що
23.11.2013р. близько 08 год. 35 хв. на пр. Кірова
у м. Дніпропетровську, ОСОБА_3 керуючи
автомобілем Шкода Октавія
реєстраційний номер НОМЕР_1, виїжджаючи
на проїзну частину не дав переваги у
русі автобусу Мерседес, чим змусив його
негайно вжити заходів щодо зменшення
швидкості руху аж до повної зупинки,
внаслідок чого в салоні автобусу
Мерседес сталося падіння позивача, і
при падінні вона отримала тілесні
ушкодження, у зв'язку з чим позивач
просила стягнути з відповідача в
судовому порядку моральну шкоду яку
вона оцінює в 10 000грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 24.06.2014р. позовні
вимоги ОСОБА_2 про відшкодування
моральної шкоди задоволені частково.
Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2
спричинену моральну шкоду в розмірі 1
000грн. та сплачений останньою судовий
збір в розмірі 243,60грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить
рішення суду скасувати, і ухвалити по
справі нове рішення, яким стягнути з
ОСОБА_3 на її користь в рахунок
відшкодування моральної шкоди 10 000грн.,
та судові витрати по справі,
посилаючись на те, що рішення суду є
необґрунтованим.

Перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду, в межах
доводів апеляційної скарги та
заявлених вимог, колегія суддів вважає,
що апеляційна скарга підлягає
відхиленню, а рішення суду залишенню
без змін.

Як вбачається з матеріалів справи,
23.11.2013р. близько 08год. 35хв. на пр. Кірова
у м. Дніпропетровську ОСОБА_3 керуючи
автомобілем Шкода Октавія
реєстраційний номер НОМЕР_1, виїжджаючи
на проїзну частину не дав дорогу
автобусу Мерседес реєстраційний номер
НОМЕР_2, під керуванням водія ОСОБА_5,
який виїжджав на проїзну частину, чим
змусив його негайно вжити заходів щодо
зменшення швидкості руху аж до повної
зупинки, внаслідок чого в салоні
автобусу Мерседес сталося падіння
ОСОБА_2, яка при падінні отримала
тілесні ушкодження.

Постановою Амур - Нижньодніпровського
районного суду м. Дніпропетровська від
08.01.2014р. ОСОБА_3 визнано винним у скоєнні
адміністративного правопорушення,
передбаченого ст. 124, 122-4 КУпАП та
накладеного на нього адміністративне
стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 61 ЦПК
України вирок у кримінальному
провадженні, що набрав законної сили,
або постанова суду у справі про
адміністративне правопорушення
обов'язкові для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено вирок
або постанову суду, з питань, чи мали
місце ці дії та чи вчинені вони цією
особою.

Згідно ст.23 ЦК України, особа має право
на відшкодування моральної шкоди,
завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

Частиною 2 вказаної статті передбачено,
що моральна шкода відшкодовується
незалежно від вини органу державної
влади, органу влади Автономної
Республіки Крим, органу місцевого
самоврядування, фізичної або юридичної
особи, яка її завдала: якщо шкоди
завдано каліцтвом, іншим ушкодженням
здоров'я або смертю фізичної особи
внаслідок дії джерела підвищеної
небезпеки.

Розглядаючи справу, суд першої
інстанції встановив що у результаті
виниклої з вини відповідача ДТП
позивачу була заподіяна моральна
шкода, яка виразилась в тім, що позивач
переживала фізичний біль та душевні
страждання стосовно спричинених їй
тілесних ушкоджень, втратила нормальну
життєдіяльність і не мала можливості
продовжувати активне громадське життя.

Встановивши обставини по справі, суд з
урахуванням вимог розумності і
справедливості, а також істотності
змін у звичному складі життя у зв'язку з
отриманими ушкодженнями обґрунтовано
прийшов до висновку про часткове
задоволення позовних вимог ОСОБА_2 та
стягнув з відповідача на користь
позивача в рахунок відшкодування
моральної шкоди 1 000грн., і колегія
суддів вважає, що рішення суду є
законним та обґрунтованим.

Доводи ОСОБА_2 в апеляційній скарзі про
те, що рішення суду необґрунтоване, з
посиланням на те що при визначенні
розміру завданої їй моральної шкоди не
врахував обставини справи
безпідставні та не свідчать про
незаконність рішення суду, а зводяться
до переоцінки доказів по справі, та не
погодженням з їх оцінкою тоді як
розглядаючи справу, суд оцінив докази
по справі за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів в порядку ст. 212 ЦПК
України, а тому переоцінці в
апеляційному порядку вони не
підлягають.

Доводи ОСОБА_2 про незаконність рішення
суду в частині вирішення питання про
розподіл судових витрат при розгляді
справи необґрунтовані, оскільки судом
вирішено питання про повернення ОСОБА_2
судового збору у зв'язку з частковим
задоволенням позовних вимог в порядку
ст. 88 ЦПК України, однак помилково
зазначено про те, що сума судового
складає 243,60коп. замість суми 243,60грн., що
не перешкоджає суду вирішити вказане
питання в порядку ст. 219 ЦПК України, а
питання про понесені при розгляді
справи витрати на правову допомогу
позивачем під час розгляду справи в
суді першої інстанції не заявлялись та
відповідні докази на підтвердження
таких витрат не надавались.

Враховуючи, що рішення суду відповідає
вимогам ст. 213 ЦПК України, колегія
суддів вважає, що апеляційна скарга
ОСОБА_2 підлягає відхиленню, оскільки
наведені в ній мотиви не спростовують
висновків суду.

Керуючись ст. ст. 304, 307, 308,315 ЦПК України,
колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Жовтневого районного суду м.
Дніпропетровська від 24 червня 2014р.
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів, з моменту
проголошення.

Судді: