Ухвала

іменем україни

06 серпня 2014 року

м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Мартинюка
В.І.,

суддів: Амеліна В.І.,
Карпенко С.О.,

Наумчука М.І., Парінової
І.К.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за позовом ОСОБА_3 до Межівської
районної державної адміністрації
Дніпропетровської області, третя особа
- відділ Держземагенства у Межівському
районі, про визнання права на земельну
частку (пай), за касаційною скаргою
ОСОБА_3 на рішення Межівського
районного суду Дніпропетровської
області від 19 грудня 2013 року та
ухвалу апеляційного суду
Дніпропетровської області від
04 лютого 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з позовом до Межівської районної
державної адміністрації
Дніпропетровської області, мотивуючи
вимоги тим, що з 1994 року він був членом
колгоспу

ім. Фрунзе, за час його роботи було
здійснене розпаювання земель
колективної власності колгоспу та 08
грудня 1994 року КСП ім. Фрунзе як
правонаступнику колгоспу ім. Фрунзе
видано державний акт про право
колективної власності на землю. Він був
включений у списки осіб які мають право
на земельну частку (пай), що додається
до державного акту. Посилаючись на те,
що він має право на отримання
сертифікату на земельну частку (пай),
просив визнати за ним право власності
на земельну частку (пай), розташовану на
території Межівської селищної ради
Межівського району Дніпропетровської
області, зобов'язати Межівську селищну
раду виділити йому земельну ділянку в
розмірі 5,32 га, про що видати відповідне
рішення.

Рішенням Межівського районного суду
Дніпропетровської області від 19 грудня
2013 року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Дніпропетровської
області від 04 лютого 2014 року, в
задоволенні позову відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_3 просить
скасувати рішення суду першої
інстанції та ухвалу апеляційного суду,
мотивуючи свої вимоги порушенням
судами норм процесуального права і
неправильним застосуванням норм
матеріального права, та ухвалити нове
рішення про задоволення позову.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційної скарги, колегія
суддів судової палати у цивільних
справах Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ вважає, що
касаційна скарга підлягає задоволенню
частково з таких підстав.

Згідно із ч. 2 ст. 324 ЦПК України
підставами касаційного оскарження є
неправильне застосування судом норм
матеріального права чи порушення норм
процесуального права.

Судом встановлено, що за даними довідки
з архівного відділу Межівської
районної державної адміністрації
ОСОБА_3 з 02 липня 1993 року по 30
вересня 1996 року працював на посаді
механізатора у колгоспі (КСП) ім. Фрунзе
Межівського району Дніпропетровської
області.

Також, відповідно до довідки відділу
Держземагенства у Межівському районі
від 05 серпня 2013 року № 1682, ОСОБА_3
внесений до списку громадян - членів
КСП ім. Фрунзе, які мають право на
земельну частку (пай), цей список є
додатком до державного акту серія ДП №
003 про право колективної власності на
землю, виданого КСП ім. Фрунзе
Межівського району 08 грудня 1994 року.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суд першої
інстанції, з висновками якого
погодився й апеляційний суд, дійшов
висновку про те, що ОСОБА_3 має право на
земельну частку (пай), проте пред'явив
позов із пропуском строку позовної
давності для звернення до суду за
захистом своїх прав.

Повністю погодитися із висновками
судів у повному обсязі не можна з
наступних підстав.

Згідно з п. 17 розділу X «Перехідні
положення» ЗК України, сертифікати на
право на земельну частку (пай) є
дійсними до виділення земельної
ділянки в натурі (на місцевості) та
видачі державного акта про право
власності на землю.

Член КСП, включений до списку, що
додається до державного акта на право
колективної власності на землю,
набуває права на земельну частку (пай) з
дня видачі цього акта, і в разі його
смерті успадкування права на земельний
пай здійснюється за нормами ЦК, у тому
числі й у випадку, коли з різних причин
ця особа не отримала сертифікат на
право на земельну частку (пай) (п. 24
Постанови Пленуму Верховного Суду
України від 16 квітня 2004 року № 7
«Про практику застосування судами
земельного законодавства при розгляді
цивільних справ»).

При неможливості надати такій особі
земельну частку (пай) з колективної
власності через відсутність
необхідної для цього землі остання
відповідно до п. 7 Указу Президента
України від 08 серпня 1995 року
№ 720/95 «Про порядок паювання земель,
переданих у колективну власність
сільськогосподарським підприємствам і
організаціям» має бути надана із
земель запасу, створеного місцевою
радою під час передачі землі у
колективну власність.

Отже, з огляду на наведені вище
положення право особи на земельну
частку (пай) виникає з моменту
отримання сільськогосподарським
підприємством державного акту про
право колективної власності, в кому ця
особа вказана як така, що має право на
земельну частку (пай), це право є
непорушним та підлягає захисту без
обмеження строком позовної давності.

Ухвалюючи рішення про відмову в
задоволенні позову, суди наведеного не
врахували, в порушення норм ст. ст. 212-214,
315 ЦПК України не перевірили докази
щодо виникнення у ОСОБА_3 права на
земельну частку (пай), та у зв'язку із
цим дійшли передчасного висновку про
застосування наслідків пропуску
позовної давності.

Оскільки судами допущені порушення
норм матеріального і процесуального
права, що унеможливили встановлення
фактичних обставин, які мають значення
для правильного вирішення справи,
судові рішення підлягають скасуванню з
передачею справи на новий розгляд до
суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 336, 338 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ України

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити
частково.

Рішення Межівського районного суду
Дніпропетровської області від 19
грудня 2013 року та ухвалу апеляційного
суду Дніпропетровської області від 04
лютого 2014 року скасувати, справу
направити на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий
В.І. Мартинюк

Судді:
В.І. Амелін

С.О.
Карпенко

М.І. Наумчук

І.К. Парінова