АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 22-ц/774/7851/14 Справа №
Головуючий у 1 й інстанції -
Круговий О.О. Доповідач - Козлов
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2014 року
м. Дніпропетровськ
Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Дніпропетровської області в складі:

головуючого:
Козлова С.П.,

суддів:
Каратаєвої Л.О., Прозорової М.Л.,

при секретарі:
Савеленко О.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Дніпропетровську
апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 01
листопада 2013 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до Публічного акціонерного
товариства "ДТЕК Павлоградвугілля",
третя особа - відділення виконавчої
дирекції Фонду соціального
страхування від нещасних випадків на
виробництві та професійних
захворювань України в м. Павлограді,
про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_2 звернувся до суду з таким
позовом, в якому з урахуванням уточнень
в ході розгляду справи просив стягнути
з Виробничого структурного підрозділу
«Шахтоуправління «Павлоградське»
Публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Павлоградвугілля» 100000 грн. на
відшкодування моральної шкоди,
посилаючись на порушення
відповідачами його прав на отримання
своєчасних виплат належних йому
щомісячних виплат і одноразової
допомоги, тривалим розглядом справи
протягом 15 років щодо їх стягнення.

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 01 листопада 2013 року в
задоволенні позову відмовлено.

Посилаючись на неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, і дослідження доказів по
справі, порушення норм матеріального і
процесуального права ОСОБА_2 в
апеляційній скарзі просить скасувати
рішення суду та постановити нове
рішення, яким його позовні вимоги
задовольнити.

Розглянувши справу в межах доводів
скарги, колегія суддів вважає, що вона
підлягає частковому задоволенню, а
рішення суду - скасуванню з наступних
підстав.

Відповідно до положень ст. ст. 213, 214
ЦПК України рішення повинно бути
законним і обґрунтованим та
відповідати на питання: чи мали місце
обставини, якими обґрунтовувалися
вимоги і заперечення, та якими доказами
вони підтверджуються; чи є інші
фактичні дані (пропущення строку
позовної давності тощо), які мають
значення для вирішення справи, та
докази на їх підтвердження; які
правовідносини сторін випливають із
встановлених обставин; яка правова
норма підлягає застосуванню до цих
правовідносин.

Проте зазначені вимоги закону
залишилися поза увагою суду, який
належним чином не з'ясував характер і
суть заявлених позивачем вимог та
норми права, якими вони регулюються.

Як вбачається з матеріалів справи,
з 1998 року розглядається справа, у
процесі якої позивач неодноразово
змінював та доповнював позовні вимоги,
підстави та предмет позову, просив
визнати дії відповідача незаконними,
стягнути недоплачені суми
відшкодування шкоди з одноразової
допомоги, витрат втраченого заробітку,
страхових виплат, моральної шкоди,
стягнути компенсацію у зв'язку з
порушенням строків виплат
відшкодування шкоди.

Рішенням Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 24 листопада 2011 року позовні
вимоги майнового характеру були
частково задоволені, а в частині
відшкодування моральної шкоди
відмовлено у задоволені позову в
зв'язку зі спливом позовної давності.

Зазначене рішення в частині вимог
майнового характеру було частково
змінено рішенням апеляційного суду
Дніпропетровської області від 23 січня
2012 року, а в частині відшкодування
моральної шкоди залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 31 липня 2013 року
рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 24 листопада 2011 року та
рішення апеляційного суду
Дніпропетровської області від 23 січня
2012 року у частині позову про
відшкодування моральної шкоди
скасовано, справу в цій частині
передано на новий розгляд до суду
першої інстанції.

Згідно ч. 1, 3, 4 ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода відшкодовується
грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування
моральної шкоди визначається судом
залежно від характеру правопорушення,
глибини фізичних та душевних
страждань, погіршення здібностей
потерпілого або позбавлення його
можливості їх реалізації, ступеня вини
особи, яка завдала моральної шкоди,
якщо вина є підставою для
відшкодування, а також з урахуванням
інших обставин, які мають істотне
значення. При визначенні розміру
відшкодування враховуються вимоги
розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується
незалежно від майнової шкоди, яка
підлягає відшкодуванню, та не пов'язана
з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України
моральна шкода, завдана фізичній або
юридичній особі неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю,
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини, крім випадків,
встановлених частиною другою цієї
статті.

За змістом ст. ст. 256, 257, 267 ЦК
України позовна давність - це строк, у
межах якого особа може звернутися до
суду з вимогою про захист свого
цивільного права або інтересу.
Загальна позовна давність
встановлюється тривалістю у три роки.
Позовна давність застосовується судом
лише за заявою сторони у спорі,
зробленою до винесення ним рішення.
Сплив позовної давності, про
застосування якої заявлено стороною у
спорі, є підставою для відмови у позові.

Між тим, відмовляючи в задоволені
позову ОСОБА_2 про стягнення моральної
шкоди за пропуском передбаченого ст. 233
КЗпП України тримісячного терміну
звернення до суду з цим позовом і
відсутністю доказів спричинення
позивачу такої шкоди, суд не врахував,
що в останніх доповненнях, уточненнях
та змінах до позовної заяви від 28
жовтня 2013 року він просив стягнути з
Виробничого структурного підрозділу
«Шахтоуправління «Павлоградське»
Публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Павлоградвугілля» 100000 грн. на
відшкодування моральної шкоди, яка
пов'язана не з ушкодженням здоров'я на
виробництві, а з порушенням його прав
щодо своєчасних виплат належним сум,
тривалим розглядом справи,
посилаючись, в тому числі, і на ст. 1167 ЦК
України, яка регулює підстави
відповідальності за завдану моральну
шкоду, при цьому обставини порушення
відповідачем прав позивача на
отримання відшкодування шкоди
(щомісячні виплати і одноразова
допомога) вже встановлені рішеннями
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 24
листопада 2011 року та апеляційного суду
Дніпропетровської області від 23 січня
2012 року в даній справі, на поновлення
прав позивача недоплачені з 2001 року
суми були стягнуті з відповідачів в
судовому порядку, тобто встановлена
неправомірність дій відповідача по
відношенню до позивача, що само по собі
вже свідчить про заподіяння
останньому моральної шкоди, у зв'язку з
чим правових підстав для відмови в
задоволенні його вимог про її
відшкодування у суду не було.

З урахуванням наведеного рішення
суду, як постановлене з неправильним
застосуванням норм матеріального
права, підлягає скасуванню з
ухваленням на підставі ст. 309 ЦПК
України та ст. 23 ЦК України нового
рішення про часткове задоволення
позовних вимог і стягнення на користь
позивача 3000 грн. на відшкодування
моральної шкоди, виходячи із характеру
правопорушення, глибини фізичних та
душевних страждань позивача, засад
розумності, виваженості та
справедливості, з Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Павлоградвугілля», оскільки згідно
наданого апеляційному суду Положення
Виробничий структурний підрозділ
«Шахтоуправління «Павлоградське»
Публічного акціонерного товариства
«ДТЕК Павлоградвугілля», до якого
пред'явлений позов в остаточній
редакції, є окремим структурний
підрозділом цього товариства без права
самостійної юридичної особи.

Підлягає також стягненню з
відповідача на користь держави судовий
збір в розмірі 229 грн. 40 коп. відповідно
до вимог ст. 88 ЦПК України та Закону
України «Про судовий збір».

Керуючись ст. ст. 307, 309 ЦПК України,
колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2
задовольнити частково.

Рішення Павлоградського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 01 листопада 2013 року
скасувати.

Позов ОСОБА_2 задовольнити
частково.

Стягнути з Публічного
акціонерного товариства «ДТЕК
Павлоградвугілля» на користь ОСОБА_2 3000
грн. на відшкодування моральної шкоди
та судовий збір на користь держави в
розмірі 229 грн. 40 коп..

В задоволенні решти позову ОСОБА_2
відмовити.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржене у касаційному
порядку протягом двадцяти днів.

Головуючий:
С.П.
Козлов

Судді:
Л.О.
Каратаєва

М.Л.
Прозорова