Справа № 370/1386/14-ц Головуючий у І
інстанції Тандир О.В.Провадження №
22-ц/780/5650/14 Доповідач у 2 інстанції
РІШЕННЯ

Іменем України

24 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області у
складі:

головуючого судді Голуб С.А.,

суддів Таргоній
Д.О., Приходька К.П.,

за участі секретаря Петленко
І.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
заочне рішення Макарівського
районного суду Київської області від 03
липня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення
аліментів на повнолітню дитину, яка
продовжує навчання, -

в с т а н о в и л а :

У червні 2014 року позивач
звернулася до суду з вказаним позовом,
посилаючись на те, що сторони тривалий
час перебували в зареєстрованому шлюбі
та мають спільного сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, який є студентом, що
потребує додаткового матеріального
забезпечення.

Оскільки дитина перебуває на утриманні
позивача, а коштів, що надаються
відповідачем недостатньо, позивач
просила суд стягнути з відповідача
аліменти на сина у твердій грошовій
сумі, у розмірі 1000 грн. щомісячно до
закінчення ним навчання.

Заочним рішенням Макарівського
районного суду Київської області від 03
липня 2014 року позов задоволено.

Стягнуто з відповідача на користь
позивача аліменти на сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, у твердій грошовій сумі у
розмірі 1000 грн. щомісячно починаючи з 11
червня 2014 року до закінчення ним
навчання.

Не погоджуючись з таким рішенням суду
ОСОБА_1, подав апеляційну скаргу,
посилаючись на порушення судом норм
матеріального права.

В доводах апеляційної скарги зазначає,
що суд першої інстанції, визначаючи
розмір аліментів у твердій грошовій
сумі, не врахував те, що відповідач
офіційно працює на посаді охоронця у
ТОВ «Альфа щит» та отримує щомісячно
заробітну плату, що підтверджує
регулярність доходу.

На підставі викладеного в апеляційній
скарзі ОСОБА_1 просить змінити заочне
рішення суду в частині стягнення з
нього аліментів в твердій грошовій
сумі та ухвалити в цій частині нове
рішення, яким стягнути з нього на
користь ОСОБА_2 аліменти на
повнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, в розмірі 25 % заробітку до
закінчення сином навчання або до
досягнення ним 23-х років.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
пояснення учасників процесу,
перевіривши законність та
обґрунтованість ухвали суду в межах
доводів апеляційної скарги, колегія
суддів приходить до висновку, що
апеляційна скарга підлягає до
задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що
з 01 липня 1995 року по 04 лютого 2003 року
позивач з відповідачем перебували у
шлюбі, який був зареєстрований в
Іванківському відділі РАГС.

Рішенням Козелецького районного суду
Чернігівської області від 03 жовтня 2002
року шлюб був розірваний, що
підтверджується свідоцтвом про
розірвання шлюбу НОМЕР_1, актовий запис
№7, видане 04 лютого 2003 року.

Позивач та відповідач мають спільного
сина - ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Син проживає
із позивачем та знаходиться на її
утриманні, що підтверджується довідкою
про склад сім'ї.

Відповідач проживає окремо.

ОСОБА_3, є студентом І курсу Київського
військового інституту телекомунікацій
та інформатизації державного
університету телекомунікацій, що
підтверджується відповідною довідкою.
Термін навчання до червня 2017 року.

Виходячи з викладеного та враховуючи
ті обставини, що відповідачем не
доведено обставини, що перешкоджали б
йому сплачувати аліменти на повнолітню
дитину, що продовжує навчання, суд
першої інстанції дійшов до висновку
про задоволення позовних вимог та
стягнув з відповідача аліменти в
твердій грошовій сумі.

Проте погодитись із такими висновками
суду першої інстанції не можна
виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 199 СК України якщо
повнолітні дочка, син продовжують
навчання і у зв'язку з цим потребують
матеріальної допомоги, батьки
зобов'язані утримувати їх до
досягнення двадцяти трьох років за
умови, що вони можуть надавати
матеріальну допомогу.

Відповідно до ст. 200 СК України суд
визначає розмір аліментів на
повнолітніх дочку, сина у твердій
грошовій сумі і (або) у частці від
заробітку (доходу) платника аліментів з
урахуванням обставин, зазначених у
статті 182 цього Кодексу.

Вирішуючи питання щодо стягнення
аліментів суди, відповідно до ст. 182 СК
України, мають враховувати наступні
обставини: стан здоров'я та матеріальне
становище дитини; стан здоров'я та
матеріальне становище платника
аліментів; наявність у платника
аліментів інших дітей, непрацездатних
чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
інші обставини, що мають істотне
значення. При цьому мінімальний розмір
аліментів на одну дитину не може бути
меншим, ніж 30 відсотків прожиткового
мінімуму для дитини відповідного віку,
за винятком випадків, передбачених
статтею 184 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 184 СК України суд може
визначити розмір аліментів у твердій
грошовій сумі, якщо платник аліментів
має нерегулярний, мінливий дохід,
частину доходу одержує в натурі, а
також за наявності інших обставин, що
мають істотне значення.

Позивач посилалась у своєму позові на
те, що відповідач має нерегулярний,
мінливий дохід, а тому просила стягнути
аліменти в твердій грошовій сумі. Хоча
позивач не надала суду доказів про
мінливість доходу відповідача, суд
першої інстанції врахувавши, що
відповідач не заперечував щодо
отримання ним заробітку не регулярно,
прийшов до висновку, що він може
надавати допомогу на утримання сина у
твердій грошовій сумі, а саме в розмірі
1000 грн. щомісячно.

З висновками суду щодо можливості
сплати відповідачем аліментів судова
колегія погоджується. Однак, не може
погодитись із висновками суду в
частині визначення розміру аліментів у
твердій грошовій сумі, оскільки такі
висновки зроблені без врахування вимог
ст.ст. 183, 184 СК України.

Відповідач у судовому засіданні при
розгляді апеляційної скарги посилався
на те, що стягнення аліментів у твердій
грошовій сумі у розмірі 1000 грн., як
просила позивач, не відповідає вимогам
закону, так як він працює на посаді
охоронця у ТОВ «Альфа щит» та отримує
стабільну заробітну плату, а тому
наполягає на тому що стягнення
аліментів має здійснюватися в частці
від його доходу.

Судова колегія вважає, що стягнення
аліментів у частці від доходів
відповідача буде відповідати
інтересам як стягувача, так і боржника,
оскільки розмір аліментів буде
змінюватись в залежності від розміру
отриманих боржником доходів.

Отже, вимоги відповідача що стягнення
аліментів у частці від доходу
підлягають до часткового задоволення,
виходячи з того, що його доходи
дозволяють сплачувати аліменти в
розмірі 1/3 частини від усіх видів
заробітку, а не ? частини як просив
відповідач.

За таких обставин колегія суддів
приходить до висновку, що рішення суду
першої інстанції підлягає зміні лише в
частині визначення розміру аліментів.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 309, 313, 314, 315, 317, 319
ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш И Л
А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1
задовольнити частково.

Заочне рішення Макарівського
районного суду Київської області від 03
липня 2014 року змінити в частині
визначення розміру аліментів, а саме
зі стягнення аліментів у твердій
грошовій сумі 1000 грн., на стягнення
аліментів у розмірі 1/3 частини від усіх
видів заробітку ( доходу), щомісячно
починаючи з 11 червня 2014 року та до
закінчення навчання або досягнення
двадцяти трьох років.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення апеляційного суду набирає
законної сили з моменту його
проголошення та може бути оскаржене в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: