Справа № 523/4838/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2014 р. Суворовський районний
суд міста Одеси в складі

головуючого судді Сувертак І.В.

при секретарі Мамренко Г.Г.

розглянув в відкритому судовому
засіданні в залі суду № 24 в місті Одесі

справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування
матеріальної та моральної шкоди
завданої внаслідок скоєння
дорожньо-транспортної пригоди,

Установив

Позивач звернувся з позовом до суду про
стягнення з відповідача ОСОБА_2
матеріальної та моральної шкоди,
завданої внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди. Свої
вимоги мотивує тим, що о 07 годині 30
хвилин 07 лютого 2014 року ОСОБА_2, керуючи
автомобілем марки «Renaylt Latitude», д/н
НОМЕР_5, по вул. Канатна в м. Одесі, в
порушення вимог п.10.3 Правил дорожнього
руху, затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 10 жовтня 2001 року
№1306, при перестроюванні з лівої смуги в
праву не надав дорогу автомобілю марки
«ВАЗ 21061», р/н НОМЕР_6, під керуванням
водія ОСОБА_1, внаслідок чого допустив з
ним зіткнення, чим завдав обом
транспортним засобам механічні
пошкодження. Згідно постанови
Суворовського районного суду м. Одеси
по справі № 523/2334/14 від 21.02.2014 року
ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні
правопорушення, передбаченого ст. 124
КпАП України. Внаслідок даного ДТП
позивачу завдано майнову шкоду у
розмірі 1688 грн. 00 коп. (упущена вигода 1188
грн. 00 коп. та 500 грн. 00 коп. франшиза).
Також позивач просить стягнути з
відповідача моральну шкоду у розмірі
4000 грн. 00 коп.

В судовому засіданні позивач позовні
вимоги підтримав, просив позов
задовольнити та стягнути матеріальну
та моральну шкоду завдану скоєнням ДТП
в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не
з'явився, про розгляд справи
повідомлявся у встановленому законом
порядку.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних чи юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне
судочинство здійснюється на засадах
змагальності сторін. Сторони та інші
особи, які беруть участь у справі, мають
рівні права щодо подання доказів, їх
дослідження та доведення перед судом
їх переконливості. Кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень, крім випадків,
встановлених цим Кодексом.

З'ясував обставини справи, дослідив та
проаналізував матеріали справи, суд
приходить до висновку про те, що позов
підлягає частковому задоволенню.

Суд встановив наступні обставини:

07 годині 30 хвилин 07 лютого 2014 року
ОСОБА_2, керуючи автомобілем марки «Renaylt
Latitude», д/н НОМЕР_5, по вул. Канатна в м.
Одесі, в порушення вимог п.10.3 Правил
дорожнього руху, затверджених
постановою Кабінету Міністрів України
від 10 жовтня 2001 року №1306, при
перестроюванні з лівої смуги в праву не
надав дорогу автомобілю марки «ВАЗ
21061», р/н НОМЕР_6, під керуванням водія
ОСОБА_1, внаслідок чого допустив з ним
зіткнення, чим завдав обом
транспортним засобам механічні
пошкодження. Постановою Суворовського
районного суду м. Одеси по справі №
523/2334/14 від 21.02.2014 року ОСОБА_2 визнано
винним у скоєнні правопорушення,
передбаченого ст. 124 КпАП України. (а.с.
8).

Відповідно ж до ч. 2 ст. 61 ЦПК України,
обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Тобто враховуючи вищевикладене, факт
винуватості ОСОБА_2 у вчиненні
дорожньо-транспортної пригоди, є
встановленим і доказуванню не
підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України,
майнова шкода, завдана неправомірними
рішеннями, діями чи бездіяльністю
особистим немайновим правам фізичної
або юридичної особи, а також шкода,
завдана майну фізичної або юридичної
особи, відшкодовується в повному
обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України,
шкода, завдана джерелом підвищеної
небезпеки, відшкодовується особою, яка
на відповідній правовій підставі
(право власності, інше речове право,
договір підряду, оренди тощо) володіє
транспортним засобом, механізмом,
іншим об'єктом, використання,
зберігання або утримання якого створює
підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України,
шкода, завдана внаслідок взаємодії
кількох джерел підвищеної небезпеки,
відшкодовується на загальних
підставах, а саме, зокрема, шкода,
завдана одній особі з вини іншої особи,
відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1187 ЦК України,
джерелом підвищеної небезпеки є
діяльність, пов'язана з використанням,
зберіганням або утриманням
транспортних засобів, механізмів та
обладнання, використанням, зберіганням
хімічних, радіоактивних, вибухо- і
вогненебезпечних та інших речовин,
утриманням диких звірів, службових
собак та собак бійцівських порід тощо,
що створює підвищену небезпеку для
особи, яка цю діяльність здійснює, та
інших осіб.

Крім того відповідно до Постанови
Пленуму Верховного суду України «Про
практику розгляду судами цивільних
справ за позовами про відшкодування
шкоди», від 27.03.1992 року № 6, джерелом
підвищеної небезпеки належить
визнавати будь-яку діяльність,
здійснення якої створює підвищену
імовірність заподіяння шкоди через
неможливість контролю за нею людини, а
також діяльність по використанню,
транспортуванню, зберіганню предметів,
речовин і інших об'єктів виробничого,
господарського чи іншого призначення,
які мають такі ж властивості. Майнова
відповідальність за шкоду, заподіяну
діями таких джерел, має наставати як
при цілеспрямованому їх використанні,
так і при мимовільному прояву їх
шкідливих властивостей (наприклад, у
випадку заподіяння шкоди внаслідок
мимовільного руху автомобіля). Під
володільцем джерела підвищеної
небезпеки розуміється юридична особа
або громадянин, що здійснюють
експлуатацію джерела підвищеної
небезпеки в силу права власності,
повного господарського відання,
оперативного управління або з інших
підстав (договору оренди, довіреності
тощо).

Розмір матеріальної шкоди визначений
згідно звіту №2809/2092 від 17 лютого 2014
року про визначення вартості
відновлюваного ремонту з урахуванням
зносу автомобілю «ВАЗ 21061», державний
номер НОМЕР_2 складає 2346 грн. 02 коп., у
відповідності до страхового полісу АС
6599670 розмір франшизи складає 500 грн. 00
коп.

Договором обов'язкового страхування
наземного транспорту АС 6599670
встановлена також безумовна франшиза в
розмірі 500 гривень, яка має бути
відшкодована відповідачем ОСОБА_2

Внаслідок дорожньо-транспортної
пригоди ОСОБА_1 вимушений був
використовувати відпустки за власний
рахунок для вирішення питань стосовно
проведення експертизи, консультацій та
ремонту свого автомобілю у свій
робочий час.

- наказ відокремленого
підрозділу «Держенергонагляд у
південному регіоні» № 53 від 05.02.2014 р;
(а.с. 14).

- наказ відокремленого підрозділу
«Держенергонагляд у південному
регіоні» № 164 від 12.02.2014 р; (а.с. 15).

- наказ відокремленого підрозділу
«Держенергонагляд у південному
регіоні» № 180 від 18.02.2014 р; (а.с. 16).

- наказ відокремленого
підрозділу «Держенергонагляд у
південному регіоні» № 264 від 05.03.2014 р.
(а.с. 17).

Середньодобовий заробіток у лютому
місяці 2014 року відповідно витягу з
Табелю обліку робочого часу за лютий 2014
року та довідки № 03/34-19 від 19.03.2014 року
складає 297 (двісті дев'яносто сім) грн.
(а.с. 13).

Таким чином упущена вигода ОСОБА_1
склала 1188 грн. 00 коп. Вказана сума
підтверджена належними та допустимими
доказами, позивачем надано її
детальний розрахунок, тому суд вважає
за необхідне її стягнути з відповідача.

Положеннями ст. 212 ЦПК України
передбачено, що суд оцінює докази за
своїм внутрішнім переконанням, які
ґрунтуються на всебічному, повному,
об'єктивному та безпосередньому
дослідженні наявних у справі доказів,
їх належність, допустимість,
достовірність кожного доказу окремо, а
також достатність і взаємний зв'язок
доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст.22 Цивільного кодексу
України, особа, якій завдано збитків у
результаті порушення її цивільного
права, має право на їх відшкодування.
Необхідною підставою для настання
цивільно-правової відповідальності за
заподіяння шкоди є наявність складу
правопорушення, що включає в себе певні
елементи, а саме: протиправної
поведінки (дії чи бездіяльності) особи;
шкідливого результату такої поведінки
(шкоди); причинного зв'язку між
протиправною поведінкою і шкодою.

Таким чином, зазначена сума франшизи та
упущеної вигоди у зв'язку з
пошкодженням транспортного засобу,
підлягають стягненню на користь
позивача з відповідача - ОСОБА_2.

Відповідно до ст.23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна
шкода завдана фізичної особі
відшкодовується особою, яка її завдала,
за наявності її вини і незалежно від
вини заподіювача, якщо шкода завдана
внаслідок дії джерела підвищеної
небезпеки.

Відповідно до Постанови Пленуму
Верховного суду України «Про судову
практику в справах про відшкодування
моральної (немайнової) шкоди від 31.03.2005
р. із змінами і доповненнями - під
моральною шкодою слід розуміти витрати
немайнового характеру внаслідок
моральних чи фізичних страждань , або
інших негативних явищ, заподіяних
фізичній особі, у душевних стражданнях,
яких фізична особа зазнала у зв'язку з
протиправною поведінкою щодо неї
самої, або членів сім'ї чи близьких
родичів, у порушенні нормальних
життєвих зв'язків через неможливість
продовження активного громадського
життя.

Визначаючи розмір відшкодування
моральної шкоди, суд враховує моральні
страждання позивача, які пов'язані з
його душевними хвилюваннями з приводу
настання дорожньо-транспортної
пригоди, наявність вини відповідача у
ДТП, в зв'язку з чим вважає можливим
стягнути з ОСОБА_2 в рахунок заподіяної
позивачу моральної шкоди 2000 гривень.

Судові витрати підлягають стягненню у
порядку передбаченому положеннями ч.3
ст. 88 ЦПК України на користь держави

Керуючись ст.3, 10, 11, 14, 57- 64,66, 77, 169 , 209, 212 -
215, 218, 222, 294 ЦПК України, суд,-

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної та
моральної шкоди завданої внаслідок
скоєння дорожньо-транспортної пригоди
- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_3, на користь ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2,
ІПН НОМЕР_4, матеріальні збитки в сумі -
1688 грн. 00 коп., моральну шкоду у розмірі
2000 грн. 00 коп., заподіяні внаслідок
дорожньо-транспортної пригоди від 07
лютого 2014 року.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_3, на користь держави судовий збір
у розмірі 243,60 грн.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до Одеського
апеляційного суду через суд
Суворовського району міста Одеси
шляхом подачі в 10 денний строк з дня
проголошення рішення апеляційної
скарги. Особи, які брали участь у справі
, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
отримання копії цього рішення.

Суддя