Номер провадження: 22-ц/785/5562/14
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Журавльов О. Г.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2014 року
м. Одеса

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Одеської області в складі:

головуючого - Журавльова О.Г.,

суддів: Мартинової К.П., Кравця Ю.І.,

при секретарі Счастлівцевої Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Одесі цивільну
справу за позовом публічного
акціонерного товариства «Перший
Український Міжнародний Банк» до
ОСОБА_3, ОСОБА_4 про стягнення
заборгованості за кредитним договором
та договором поруки, за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_5 на
рішення Іллічівського міського суду
Одеської області від 28 березня 2014 року,

встановила:

В січні 2014 року публічне акціонерне
товариство «Перший український
міжнародний банк» (далі - ПАТ «Перший
український міжнародний банк»)
звернулося до суду з вказаним позовом,
який уточнило, посилаючись на те, що
06.11.2007 року між Закритим акціонерним
товариством «Перший Український
Міжнародний банк», правонаступником
якого є ПАТ «Перший український
міжнародний банк» та ОСОБА_3 було
укладено кредитний договір № 5828840,
згідно якого ОСОБА_3 отримав кредит у
розмірі 120000,00 доларів США зі сплатою
відсотків за користування кредитом.

В якості забезпечення зобов'язань по
даному кредитному договору позивач і
ОСОБА_4 уклали договір поруки № 5833156 від
06.11.2007 року, відповідно до якого ОСОБА_4
поручилася перед позивачем за
виконання ОСОБА_3 зобов'язань за
кредитним договором.

Однак, у порушення вимог договору
ОСОБА_3 зобов'язання за вказаним
договором належним чином не виконав, у
зв'язку з чим станом на 19 грудня 2013 року
виникла заборгованість у розмірі 208711,02
доларів США, яка складається із
заборгованості за кредитом у розмірі
114217,92 доларів США, заборгованості за
непогашеними відсотками за
користування кредитом у розмірі 78843,05
доларів США, пені за порушення строків
виконання зобов'язань за кредитним
договором у розмірі 14450,05 доларів США,
суми штрафів за порушення обов'язків,
передбачених п. 4.3.2-4.3.6 кредитного
договору у розмірі 1200,00 доларів США,
суми штрафів за порушення обов'язків
щодо поновлення дії договорів
страхування у розмірі 84300,00 грн.

У зв'язку з цим, позивач просив суд
стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, як
солідарних боржників на користь ПАТ
«Перший український міжнародний банк»
заборгованість за кредитним договором
№ 5828840 від 06.11.2007 року та договором
поруки № 5833156 від 06.11.2007 року в
загальному розмірі 208711,02 доларів США,
84300,00 гривень та судові витрати.

Рішенням Іллічівського міського суду
Одеської області від 28 березня 2014 року
позов ПАТ «Перший український
міжнародний банк» було задоволено в
повному обсязі.

Стягнуто з ОСОБА_3, ОСОБА_4, як
солідарних боржників на користь
публічного акціонерного товариства
«Перший український міжнародний банк»
заборгованість за кредитним договором
№ 5828840 від 06.11.2007 року та договором
поруки №5833156 від 06.11.2007 року в
загальному розмірі 208711,02 доларів США та
84300,00 гривень. Вирішено питання судових
витрат.

Зазначене рішення суду оскаржує в
апеляційному порядку представник
ОСОБА_3 - ОСОБА_5 В скарзі з посиланням на
неправильне застосування судом норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права ставиться
питання про скасування судового
рішення та ухвалення нового рішення,
яким зменшити суму кредитного
зобов'язання відповідачів до суми
фактичної ринкової вартості на момент
реалізації предмета іпотеки -
земельної ділянки, зменшити неустойку
нараховану позивачем за порушення умов
кредитного договору: загальну суму
пені за порушення строків сплати суми
кредиту, відсотків за користування
кредитом, суму штрафу за невиконання
відповідачем умов п.4.3.2. - 4.3.6 кредитного
договору та суму штрафу за невиконання
умов страхування предмету іпотеки
встановити у розмірі 1 (одна) гривня.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши
суддю - доповідача, перевіривши
законність і обґрунтованість рішення в
межах позовних вимог, доводів
апеляційної скарги та заперечень на
неї, судова колегія вважає, що
апеляційна скарга не підлягає
задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення суду без
зміни, якщо визнає, що суд першої
інстанції ухвалив рішення з
додержанням вимог матеріального і
процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

Згідно ч. 1 ст. 303 ЦПК України під час
розгляду справи в апеляційному порядку
апеляційний суд перевіряє законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених в суді
першої інстанції.

Судом встановлено, матеріалами справи
підтверджено, що 06.11.2007 року між
закритим акціонерним товариством
«Перший український міжнародний банк»,
правонаступником якого є ПАТ «Перший
український міжнародний банк» та
ОСОБА_3 було укладено кредитний договір
№ 5828840, згідно якого ОСОБА_3 отримав
кредит у розмірі 120000,00 доларів США зі
сплатою відсотків за користування
кредитом.

Отримання ОСОБА_3 коштів у розмірі 606000,00
грн. підтверджується меморіальним
ордером № 367351688 від 07.11.2007 року.

В якості забезпечення зобов'язань по
даному кредитному договору позивач і
ОСОБА_4 уклали договір поруки № 5833156 від
06.11.2007 року, відповідно до якого ОСОБА_4
поручилася перед позивачем за
виконання ОСОБА_3 зобов'язань за
кредитним договором.

Умови нарахування та сплати процентів
за користування кредитом встановлені
пунктами 1.3, 3.1, 3.3 кредитного договору.
Проценти за користування кредитом за
період часу з 06.11.2007 року по 26.08.2008 року
ОСОБА_3 сплачено в повному обсязі, однак
починаючи з 27.09.2008 року ОСОБА_3 повністю
припинив виконання взятих на себе
зобов'язань щодо сплати процентів за
користування кредитом.

Згідно п. 5.5 кредитного договору, за
кожний випадок порушення відповідачем
обов'язків, передбачених п.п. 4.3.2 - 4.3.6
кредитного договору, відповідач
зобов'язаний на вимогу позивача
сплатити на його користь штраф у
розмірі 1% від суми одержаного кредиту.

Відповідно до п.4.3.1 кредитного договору
відповідач зобов'язаний протягом
строку дії кредитного договору
щорічно, до дати закінчення періоду
страхування, за який сплачено
страховий платіж, поновлювати дію
договорів страхування, укладення яких
передбачено кредитним договором, на
умовах попередньо погоджених з
позивачем, при цьому страхова сума за
договорами страхування, що будуть
укладатися на новий строк, має бути не
меншою, ніж сума поточної
заборгованості позичальника за
основною сумою кредиту і не меншою
дійсної вартості майна (за договорами
страхування майна) на момент укладення
таких договорів страхування, а за
договорами страхування нерухомого
майна - не меншою, ніж його повна
(оціночна) вартість, зазначена в
договорі забезпечення.

22.10.2013 року ПАТ «Перший український
міжнародний банк» направив на адресу
ОСОБА_3 письмову вимогу про дострокове
повернення всієї суми кредиту та
нарахованих процентів за користування
кредитом.

Однак, в порушення вимог договору
ОСОБА_3 зобов'язання за вказаним
договором належним чином не виконав, у
зв'язку з чим станом на 19 грудня 2013 року
виникла заборгованість у розмірі 208711,02
доларів США, яка складається із
заборгованості за кредитом у розмірі
114217,92 доларів США, заборгованості за
непогашеними відсотками за
користування кредитом у розмірі 78843,05
доларів США, пені за порушення строків
виконання зобов'язань за кредитним
договором у розмірі 14450,05 доларів США,
суми штрафів за порушення обов'язків,
передбачених п. 4.3.2-4.3.6 кредитного
договору у розмірі 1200,00 доларів США,
суми штрафів за порушення обов'язків
щодо поновлення дії договорів
страхування у розмірі 84300,00 грн.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов'язанням є
правовідношення, в якому одна сторона
(боржник) зобов'язана вчинити на
користь другої сторони (кредитора)
певну дію (передати майно, виконати
роботу, надати послугу, сплатити гроші
тощо) або утриматися від певної дії, а
кредитор має право вимагати від
боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 525 та 526 ЦК України
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог ЦК України, інших актів
цивільного законодавства,
одностороння відмова від зобов'язання
не допускається.

Згідно із ч.1 ст.553 ЦК України за
договором поруки поручитель
поручається перед кредитором боржника
за виконанням ним свого обов'язку і
відповідає перед кредитором за
порушення зобов'язань боржником.

Відповідно до ч. 1 ст. 554 ЦК України у
разі порушення боржником зобов'язання,
забезпеченого порукою, божник і
поручитель відповідають перед
кредитором як солідарні боржники, якщо
договором поруки не встановлено
додаткової відповідальності
поручителя.

Згідно ст. 628 ЦК України зміст договору
становлять умови (пункти), визначені на
розсуд сторін і погоджені ними, та
умови, які є обов'язковими відповідно
до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 629 ЦК договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

За таких обставин, суд першої
інстанції, з'ясувавши обставини справи
та давши належну оцінку зібраним
доказам, дійшов до обґрунтованого
висновку про наявність правових
підстав для задоволення позову ПАТ
«Перший український міжнародний банк».
Вказані висновки суду відповідають
зібраним у справі доказам, яким судом
дана належна оцінка, правильно
визначена юридична природа
правовідносин що виникли і закон, який
їх регулює, а доводи апеляційної скарги
не спростовують висновків суду першої
інстанції, обґрунтовано викладених в
мотивувальної частині оскаржуваного
рішення.

Посилання апелянта, щодо зменшення
розміру неустойки, нараховану
позивачем за порушення умов кредитного
договору таким чином: загальну суму
пені за порушення строків сплати суми
кредиту, відсотків за користування
кредитом, суму штрафу за невиконання
відповідачем умов п. 4.3.2. - 4.3.6
кредитного договору та суму штрафу за
невиконання умов страхування предмету
іпотеки встановити у розмірі 1 (одна)
гривня є безпідставними.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму
Вищого спеціалізованого Суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ «Про практику застосування
судами законодавства при вирішенні
справ, що виникають із кредитних
правовідносин» від 30 березня 2012 року,
положення частини третьої ст. 551 ЦК
України про зменшення розміру
неустойки може бути застосовано судом
лише за заявою відповідача до
відсотків, які нараховуються як
неустойка, і не може бути застосовано
до сум, які нараховуються згідно з
частиною другою ст. 625 ЦК України, які
мають іншу правову природу. При цьому
проценти, які підлягають сплаті згідно
з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК України,
у такому порядку не підлягають
зменшенню через неспівмірність із
розміром основного боргу, оскільки
вони є платою за користування грошима і
підлягають сплаті боржником за
правилами основного грошового боргу.

В розумінні ч. 3 ст. 551 ЦК України,
зменшення розміру неустойки може бути
застосовано судом до відсотків, які
нараховуються, як неустойка, лише за
заявою, поданою відповідачем
безпосередньо до суду першої
інстанції. Одночасно суд має дослідити
та мотивувати у рішенні окрім значного
перевищення розміру збитків також і
інші істотні обставини - ступінь
виконання зобов`язання боржником,
майновий стан сторін, негативні
наслідки для позивача через
прострочення виконання зобов`язання.

Також, положення ст. 616 ЦК України,
передбачають право суду за певних умов
зменшити розмір збитків та неустойки,
які стягуються з боржника. Зазначене
стосується цивільно-правової
відповідальності боржника, а не сплати
ним основного грошового боргу за
кредитним договором, що суд на підставі
вказаної норми закону змінити не може.

Згідно з розрахунком заборгованості
ОСОБА_3 за кредитним договором № 5828840
від 06.11.2007 року станом на 19 грудня 2013
року, заборгованість являє собою
визначення непогашених в строк
боргових зобов'язань (за сумою кредиту,
відсотками за користування ним, пенею
та штрафами за порушення зобов'язань за
договором), а саме: заборгованість у
розмірі 208711,02 доларів США, яка
складається із заборгованості за
кредитом у розмірі 114217,92 доларів США,
заборгованості за непогашеними
відсотками за користування кредитом у
розмірі 78843,05 доларів США, пені за
порушення строків виконання
зобов'язань за кредитним договором у
розмірі 14450,05 доларів США, суми штрафів
за порушення обов'язків, передбачених
п.4.3.2-4.3.6 кредитного договору у розмірі
1200,00 доларів США, суми штрафів за
порушення обов'язків щодо поновлення
дії договорів страхування у розмірі
84300,00 грн.

Отже, вказані грошові нарахування
підлягають сплаті згідно з положеннями
статей 1054, 1056-1 ЦК України та у такому
порядку не підлягають зменшенню через
неспівмірність із розміром основного
боргу, оскільки вони є платою за
користування грошима і підлягають
сплаті боржником за правилами
основного грошового боргу.

Крім того, зазначені положення ч. 3 ст. 551
ЦК України потребують доведення
боржником наявності істотних обставин,
що вплинули на сплату боргу, оскільки
відповідачі та їх представник не
довели суду вагомих обставин, які б
вважалися істотними в розумінні
частини третьої ст. 551 ЦК України, тому
підстав для зменшення розміру боргу
(неустойки) не має.

Докази та обставини, на які посилається
апелянт в скарзі, були предметом
дослідження судом першої інстанції та
додаткового правового аналізу не
потребують, оскільки при їх
дослідженні та встановленні судом були
дотримані норми матеріального і
процесуального права.

Встановлено й це вбачається з
матеріалів справи, що оскаржуване
судове рішення ухвалено з додержанням
норм матеріального та процесуального
права.

Суди розглядають цивільні справи
відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України,
тобто в межах заявлених вимог та на
підставі наданих сторонами доказів.

Згідно ч. 1 ст. 60, ч. 3 ст. 10 ЦПК України
кожна сторона повинна довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд
оцінює докази за своїм внутрішнім
переконанням, що ґрунтується на
всебічному, повному, об'єктивному та
безпосередньому дослідженні наявних у
справі доказів.

Таким чином колегія суддів вважає, що
суд першої інстанції розглянув справу
відповідно до ст. 11 ЦПК України: за
зверненням фізичних осіб, в межах
заявлених ними вимог та на підставі
наданих ними доказів, доводи
апеляційної скарги не дають підстав
для висновку про неправильне
застосування судом норм матеріального
чи процесуального права, які призвели
або могли призвести до неправильного
вирішення справи.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 307 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє скаргу і
залишає рішення без змін, якщо судом
першої інстанції постановлено рішення
з додержанням вимог закону.

Керуючись ст. ст. 209, 303, 307 ч.1 п.1, 308, 314, 315,
319 ЦПК України, судова колегія,

ухвалила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3
- ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Іллічівського міського суду
Одеської області від 28 березня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту проголошення,
але може бути оскаржена протягом
двадцяти днів безпосередньо до суду
касаційної інстанції з дня набрання
нею законної сили.

Головуючий
О.Г.Журавльов

Судді

К.П.Мартинова

Ю.І.Кравець