Справа №592/7815/13-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Фоменко І. М.Номер
провадження 22-ц/788/1342/14 Суддя-доповідач -
Дубровна В. В. Категорія - 5
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Дубровної В. В.,

суддів - Маслова В. О. , Лузан Л. В.

за участю секретаря судового засідання
- Назарової О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду цивільну справу за апеляційною
скаргою представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

на рішення Ковпаківського районного
суду м.Суми від 17 червня 2014 року

у цивільній справі за позовом
представника ОСОБА_5 - ОСОБА_6 до ОСОБА_3

про поділ будинку з надвірними
будівлями та земельної ділянки,

в с т а н о в и
л а:

Рішенням Ковпаківського районного
суду м.Суми від 17 червня 2014 року позов
ОСОБА_5 задоволений.

Виділене та визнане право власності за
ОСОБА_5 (співввласник № 2) на 46/100 частин
у житловому будинку та надвірних
будівлях за адресою: АДРЕСА_1, а саме: у
житловому будинку «А-І» житлову
кімнату 1-5, площею 24,1 кв.м., кухню 1-4,
площею 8,2 кв.м.; з надвірних будівель -
частина сіней літ. «а»; частина сараю
літ. «Д»; 1/2 огорожі «№1-4».

Виділене та визнане право власності за
ОСОБА_3 (співввласник № 1) на 54/100 частин
у житловому будинку та надвірних
будівлях за адресою: АДРЕСА_1, а саме: у
житловому будинку «А-І» - житлову
кімнату 1-3, площею 11,9 кв.м.; у прибудові
«а1» - прим. для газу 1-1, площею 8,9 кв.м.,
санвузол 1-2, площею 4,5 кв.м.; з надвірних
будівель - частина сіней літ. «а»;
погріб «п/г»; частина сараю літ. «Д»; душ
літ. «Е»; артколодязь літ. «І»; 1/2
огорожі «№1-4».

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5
грошову компенсацію за зменшення її
частки у праві власності у розмірі 10 408
грн.

Виділене та визнане право власності за
ОСОБА_5 на земельну ділянку, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 674,5 кв.м зі сторони
земельної ділянки АДРЕСА_2, що
відповідає 1/2 частині а саме: 1/2 площі
земельної ділянки спільної власності
16,5 кв.м; земельна ділянка
індивідуальної власності - 658,0 кв.м, яка
позначена жовтим кольором на додатку
№2 до висновку додаткової судової
будівельно-технічної експертизи № 20/14
від 29 травня 2014 року.

Виділене та визнане право власності за
ОСОБА_3 на земельну ділянку, що
розташована за адресою: АДРЕСА_1,
загальною площею 674,5 кв.м зі сторони
земельної ділянки АДРЕСА_3, що
відповідає 1/2 частині а саме: 1/2 площі
земельної ділянки спільної власності
16,5 кв.м; земельна ділянка
індивідуальної власності - 658,0 кв.м, яка
позначена зеленим кольором на додатку
№2 до висновку додаткової судової
будівельно-технічної експертизи № 20/14
від 29 травня 2014року.

Встановлений для ОСОБА_5 сервітут
необхідний для обслуговування
належної їй на праві власності частини
стіни прибудови сіней літ. «а», частину
земельної ділянки площею 2,5 кв.м.
(заштрихована синім кольором на
додатку № 2 до висновку додаткової
судової будівельно-технічної
експертизи № 20/14 від 29 травня 2014року).

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5
судовий збір в розмірі 842 грн. 60 коп. та
витрати за проведення експертиз і
виклик експерта у судове засідання в
розмірі 4 235 грн. 25 коп., а всього 5 077 грн.
85 коп.

В апеляційній скарзі представник
ОСОБА_3 - ОСОБА_4 просить для вирішення
питання варіантів розподілу
домоволодіння та земельної ділянки
призначити у справі нову судову
будівельно-технічну експертизу,
проведення якої доручити експерту
ОСОБА_7, скасувати рішення місцевого
суду та ухвалити нове, в основу якого
покласти результати експертизи за його
клопотанням .

При цьому не погоджується з варіантом
розподілу домоволодіння, визначеного
судом, оскільки останній в
резолютивній частині рішення (як і сам
експерт) взагалі не вказав, що потрібно
робити з кімнатами ІІ площею 4, кв. м та
І площею 4,8 кв.м., при цьому експерт, з
висновком якого погодився суд,
порахував лише ті приміщення, які на
схемі були зафарбовані, а вищевказаних
кімнат не врахував. Крім того, в
експертизі ніде точно не зазначений
спосіб розподілу спірного
домоволодіння з переліком кімнат,
відповідними літерами на схемі та
площами. Також суд, поділяючи надвірні
будівлі не зазначив їх площу, а
обмежився лише визначенням «частина
сіней літ.«а», частина сараю літ. «Д»»,
яку саме частину суд мав на увазі,
незрозуміло. Зазначає, що жодна з двох
проведених за клопотанням позивача
експертиз наявної проблеми не
вирішила, однак витрати на їх
проведення судом було покладено на
відповідача, що вважає несправедливим.
Крім того, вважає несправедливим
розподіл приміщень, за яким позивач
отримує кімнату площею 32,3 кв.м, а
відповідач разом з дружиною - 25,3 кв.м і
при цьому ще повинен доплачувати
позивачу 10 408 грн. Вказує, що в кімнаті І
встановлені лічильники електричної
енергії та води і якщо припустити, що
зазначена кімната буде передана
позивачу, то це призведе до додаткових
грошових витрат, які будуть важким
тягарем для людей похилого віку. Також
не погоджується й з грошовою оцінкою
згідно проведеної експертизи, оскільки
за її результатами ринкова вартість
будинку з надвірними будівлями складає
247 800 грн., що є значно завищеною, адже
вона зазначена без урахування
реального технічного стану об'єктів,
зокрема вартість артколодязя
зазначена 9 857 грн., при тому, що
зазначена свердловина взагалі
непридатна для використання; вартість
вбиральні експертизою визначена у 1 217
грн., і це при тому, що вона майже
повністю струхлявіла і заходити туди
небезпечно для життя. Вказує, що такі
претензії можна пред'явити майже до
кожного пункту експертизи. Зазначає, що
в останньому судовому засіданні ним
заявлялося клопотання про призначення
повторної судово-будівельної
експертизи, однак судом в задоволенні
клопотання було відмовлено у зв'язку з
її недоцільністю, що на його думку є
неприйнятним, оскільки лише проведення
експертизи у іншого експерта може
вирішити даний спір та захистити
інтереси обох сторін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення
представника ОСОБА_3- ОСОБА_4, який
апеляційну скаргу підтримує з мотивів
у ній викладених, пояснення
представників ОСОБА_5- ОСОБА_6, ОСОБА_8,
які проти скарги заперечують,
дослідивши матеріали справи та
перевіривши законність та
обгрунтованість рішення суду першої
інстанції, колегія суддів вважає, що
апеляційна скарга підлягає відхиленню,
а рішення суду - залишенню без змін.

Вирішуючи наявний спір та
задовольняючи позов ОСОБА_5, суд першої
інстанції, з урахуванням положень
ст.ст. 364, 367,401 ЦК України, дійшов
обґрунтованого висновку про
доведеність позивачкою належними та
допустимими доказами обставин, на які
вона посилається у позові та провів
реальний поділ житлового будинку з
господарськими спорудами та земельної
ділянки, поклавши в основу Висновок
№20/14 додаткової судової
будівельно-технічної експертизи від 29
травня 2014 року.

Цей висновок суду узгоджується з
матеріалами справи та відповідає
вимогам матеріального і
процесуального права.

Стаття 367 ЦК України передбачає, що
майно, що є у спільній частковій
власності, може бути поділене в натурі
між співвласниками за домовленістю між
ними.

Згідно ст. 364 ч.1 ЦК України співвласник
має право на виділ в натурі частки із
майна, що є у спільній частковій
власності.

Згідно ст. 401 ЦК України, право
користування чужим майном (сервітут)
може бути встановлене щодо земельної
ділянки, інших природних ресурсів
(земельний сервітут) або іншого
нерухомого майна для задоволення
потреб інших осіб, які не можуть бути
задоволені іншим способом.

Згідно ст. 402 ЦК України, сервітут може
бути встановлений договором, законом,
заповітом або рішенням суду.

Згідно ст.88 ЗК України володіння,
користування та розпорядження
земельною ділянкою, що перебуває у
спільній частковій власності,
здійснюються за згодою всіх
співвласників згідно з договором, а у
разі недосягнення згоди - у судовому
порядку.

Договір про спільну часткову власність
на земельну ділянку укладається в
письмовій формі і посвідчується
нотаріально.

Учасник спільної часткової власності
має право вимагати виділення належної
йому частки із складу земельної
ділянки як окремо, так і разом з іншими
учасниками, які вимагають виділення, а
у разі неможливості виділення частки -
вимагати відповідної компенсації.

Учасник спільної часткової власності
на земельну ділянку має право на
отримання в його володіння,
користування частини спільної
земельної ділянки, що відповідає
розміру належної йому частки.

Учасник спільної часткової власності
відповідно до розміру своєї частки має
право на доходи від використання
спільної земельної ділянки, відповідає
перед третіми особами за
зобов'язаннями, пов'язаними із спільною
земельною ділянкою, і повинен брати
участь у сплаті податків, зборів і
платежів, а також у витратах по
утриманню і зберіганню спільної
земельної ділянки.

При продажу учасником належної йому
частки у спільній частковій власності
на земельну ділянку інші учасники
мають переважне право купівлі частки
відповідно до закону.

Згідно ст.98 ЗК України право земельного
сервітуту - це право власника або
землекористувача земельної ділянки на
обмежене платне або безоплатне
користування чужою земельною ділянкою
(ділянками).

2. Земельні сервітути можуть бути
постійними і строковими.

3. Встановлення земельного сервітуту не
веде до позбавлення власника земельної
ділянки, щодо якої встановлений
земельний сервітут, прав володіння,
користування та розпорядження нею.

4. Земельний сервітут здійснюється
способом, найменш обтяжливим для
власника земельної ділянки, щодо якої
він встановлений.

Відповідно до ст.100 ЗК України сервітут
може бути встановлений договором,
законом, заповітом або рішенням суду.
Сервітут може належати власникові
(володільцеві) сусідньої земельної
ділянки, а також іншій конкретно
визначеній особі (особистий сервітут).

Земельний сервітут може бути
встановлений договором між особою, яка
вимагає його встановлення, та
власником (володільцем) земельної
ділянки.

Земельний сервітут підлягає державній
реєстрації в порядку, встановленому
для державної реєстрації прав на
нерухоме майно.

Як вбачається з матеріалів справи та
встановлено судом, ОСОБА_5на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 11 листопада 1991року на праві
власності належить 1/2 частина
житлового будинку з надвірними
будівлями та 1/2 частина земельної
ділянки, розташованих за адресою:
АДРЕСА_1.(а.с. 31).

Власником іншої частини зазначеного
житлового будинку з надвірними
будівлями є ОСОБА_3 на підставі
свідоцтва про право власності на
спадщину за законом від 10 липня 1987 року
(а.с. 8).

Згідно державних актів на право
власності на земельні ділянки, ОСОБА_5
та ОСОБА_3 є власниками земельної
ділянки площею 0,1 га, призначеної для
будівництва та обслуговування
житлового будинку та площею 0,0349 га,
призначеної для ведення садівництва,
розташованих за адресою: АДРЕСА_1, їх
частки у праві власності рівні.(а.с. 9,10).

З матеріалів справи вбачається, що між
співвласниками відсутня домовленість
відносно користування належною
кожному з них власністю, у зв'язку чим
позивачка звернулася до суду із цим
позовом.

Суд першої інстанції належним чином
з'ясував обставини справи, з
урахуванням висновків судової
експертизи провів реальний розподіл
будинку, господарських надвірних
будівель та земельної ділянки.

Висновок судової будівельно-технічної
експертизи, який покладений в основу
судового рішення не викликає сумнівів
у суду. Визначена експертом вартість
будинку, надвірних та господарської
споруд, в тому числі артскважини,
вбиральні включає в себе не тільки
вартість матеріалів, а й витрати на
проведення робіт. Наприклад, для
будівництва вбиральні необхідно
викопати яму, облаштувати її,
виготовити каркас вбиральні,
влаштувати на місце її розташування.

Не спростовують висновків суду та
висновків експерта доводи апеляційної
скарги про те, що ні експерт ні суд не
провели розподіл приміщення ІІ площею
4,1 кв. м та приміщення І площею 4,8 кв.м,
не визначили частки господарських
будівель, зокрема сараю літ.«Д».

Як вбачається з висновку додаткової
експертизи (а.с.138-139), співвласнику 1 на
його 1/2 частину по надвірним будівлям
виділене приміщення під літерою «а», за
№ 1-11- частина сіней, площею 4,1 кв.м., а
власнику 11 на його 1/2 частину виділена
інша частина сіней, літера «а», під
номером 1-1 площею 4,8 кв.м.

Застосовуючи даний варіант розподілу,
суд першої інстанції у рішенні
зазначив, що кожному із співвласників
виділяється частина сіней літера «а».
Судом дійсно не зазначений номер
кожної з частин сіней, що виділяється
співвласникам, їх площу, але ця
обставина не є підставою для зміни чи
скасування судового рішення.

Для здійснення запропонованого
варіанту розподілу житлового будинку
експертом у висновку зазначені
переобладнання, які необхідно
здійснити як кожному із співвласників
у частинах, що їм виділяються, так і
переобладнання, що стосуються
відокремлення між собою частин, що
виділяються співвласникам. Судом
першої інстанції не вирішено питання
про те, хто із співвласників які
конкретно роботи буде виконувати по
переобладнанню.

Сторони не позбавлені можливості
звернутись до суду з відповідною
заявою для вирішення судом першої
інстанції питання як щодо зазначення
номерів і площ частини сіней, що
виділяються сторонам, так і щодо
покладення на кожного із співвласників
робіт по переобладнанню житлового
будинку.

Не погоджуючись з розподілом будинку
та надвірних господарських споруд,
ОСОБА_3 зазначає про те, що за варіантом
розподілу будинку, який застосований
судом, він залишається без
електролічильника та лічильника води,
оскільки лічильники встановлені в
кімнаті 1, яка виділяється іншій
стороні, що призведе до непосильних для
нього грошових витрат. У зв'язку з цим
колегією суддів було запропоновано
обмінятися частинами, що виділяються у
будинку, з чим погодилася позивачка,
але сторона відповідача категорично
відмовилась, не бажаючи взагалі
проживання позивачки у житловому
будинку.

За рішенням суду відповідачу виділена
житлова кімната, санвузол, приміщення
для газу, тобто всі необхідні для
проживання у будинку приміщення, без
здійснення будь- яких добудов чи
прибудов до будинку за висновком
експертизи.

Не заслуговують на увагу доводи
апелянта про те, що позивачці виділено
приміщення площею 32,3 кв.м., йому ж
виділено приміщення меншою площею - 25,3
кв.м.,й при цьому він повинен ще
сплатити позивачці компенсацію у
розмірі 10408 грн., оскільки експерт при
визначенні розміру компенсації вірно
виходив з вартості не тільки приміщень
у житловому будинку, а й господарських
будівель, врахував те, що вартість
частини, що виділяється позивачці по
житлових і надвірних будівлях
становить 72321 грн., а вартість частини,
що виділяється відповідачеві по
житлових і надвірних будівлях
становить 85511 грн.

Доводи апеляційної скарги не дають
підстав для висновку про невірність
застосування судом норм матеріального
чи порушення процесуального права, яке
призвело або могло призвести до
невірного вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст.307 ЦПК України
за наслідками розгляду апеляційної
скарги на рішення суду першої
інстанції апеляційний суд має право
постановити ухвалу про відхилення
апеляційної скарги і залишення
рішення без змін.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без зміни,
якщо визнає, що суд першої інстанції
ухвалив рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.
Не може бути скасоване правильне по
суті і справедливе рішення суду з одних
лише формальних міркувань.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 307 ч.1 п.1, 308, 313, 314 ч.1 п.1, 315, 317 ЦПК
України, колегія суддів,

у х в а л и
л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 - ОСОБА_4
відхилити.

Рішення Ковпаківського районного суду
м.Суми від 17 червня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних та кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: