АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД М. КИЄВА
Справа № 22-9550
Головуючий у 1-й інстанції - Лісовська
Доповідач - Пікуль А.А.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

7 серпня 2014 року. Колегія суддів судової
палати у цивільних справах
Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого
Пікуль А.А.

суддів
Невідомої Т.О.

СаліховаВ.В.

при секретарі
Троц В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гімназія "Пріоритет"
та за апеляційною скаргою ОСОБА_4 в
інтересах ОСОБА_5 на рішення
Деснянського районного суду м. Києва
від 12 червня 2014 року у справі за позовом
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гімназія "Пріоритет"
до ОСОБА_5 про стягнення заборгованості
з внесення плати за надання освітніх
послуг,-

в с т а н о в и л а:

Рішенням Деснянського районного суду
м. Києва від 12 червня 2014 року частково
задоволено позовні вимоги Товариства з
обмеженою відповідальністю "Гімназія
"Пріоритет" до ОСОБА_5 про стягнення
заборгованості з внесення плати за
надання освітніх послуг.

Суд стягнув з ОСОБА_5 на користь
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гімназія "Пріоритет"
заборгованість з внесення плати за
надання освітніх послуг у розмірі 13 600
грн., 3% річних у розмірі 139 грн. 25 коп. та
судові витрати по сплаті судового
збору у розмірі 243 грн. 60 коп.

В задоволенні іншої частини позовних
вимог суд відмовив.

Не погодившись з рішенням суду, ТОВ
"Гімназія "Пріоритет" через свого
представника ОСОБА_3 подало апеляційну
скаргу, в якій, посилаючись на неповне
з'ясування обставин, які мають значення
для правильного вирішення справи,
неправильне застосування норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, що призвело до
постановлення незаконного та
необґрунтованого рішення, просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким задовольнити позовні вимоги
у повному обсязі (а.с.66-68).

ОСОБА_5 через свого представника,
ОСОБА_4, також подала апеляційну скаргу,
в якій, посилаючись на неповне
з'ясування обставин, які мають значення
для правильного вирішення справи,
невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи,
неправильне застосування норм
матеріального права та порушення норм
процесуального права, що призвело до
постановлення незаконного та
необґрунтованого рішення, просить
рішення суду скасувати та ухвалити
нове, яким відмовити у задоволенні
позовних вимог у повному обсязі
(а.с.59-60).

В суд апеляційної інстанції ОСОБА_5 та
її представник, не з'явились, про місце
та час апеляційного розгляду
повідомлені належним чином, про що
свідчать завірені штемпелем поштового
відділення та підписом начальника
відділення зв'язку зворотні
повідомлення про вручення судових
повісток 22 липня 2014 року (а.с.96, 98).

Суд ухвалив розглядати справу у
відсутність відповідача, відхиливши
клопотання ОСОБА_5 про відкладення
розгляду справи, викладене у заяві від
30 липня 2014 року, оскільки зазначені у
заяві причин неявки відповідача у
судове засідання - за сімейними
обставинами (без будь-яких посилань на
суть цих обставин), не можуть бути
визнані судом поважними, а відповідно
до положень ч.2 ст. 305 ЦПК неявка сторони,
належним чином повідомленої про час і
місце розгляду справи, не перешкоджає
апеляційному розглядові справи.

Заслухавши доповідь судді Пікуль А.А.,
пояснення представника позивача -
ОСОБА_6, який підтримав подану
позивачем апеляційну скаргу та просив
суд її задовольнити, проти задоволення
апеляційної скарги відповідача
заперечував, з'ясувавши обставини
справи та обговоривши доводи кожної
апеляційної скарги, колегія приходить
до висновку про те, що обидві
апеляційні скарги слід відхилити з
таких підстав.

При ухваленні рішення суд першої
інстанції вважав встановленими
наступні обставини.

1 вересня 2011 року між позивачем ТОВ
"Гімназія "Пріоритет" та відповідачкою
ОСОБА_5 був укладений Договір № 17 про
надання платних освітніх послуг із
строком дії з 1 вересня 2011 року по 1
вересня 2012 року.

Відповідно до умов даного Договору ТОВ
"Гімназія "Пріоритет" брало на себе
зобов'язання щодо здійснення навчання
і надання навчально-виховних послуг,
матеріально-технічного забезпечення
освітнього процесу і освітніх послуг,
організацію харчування дитини ОСОБА_7,
який є сином відповідачки, згідно
державної освітньої програми, а
відповідачка, в свою чергу,
зобов'язалася за надання освітніх
послуг позивачем своєчасно вносити
плату у розмірі, встановленому
Договором.

Відповідно до п.3.1 Договору
відповідачка зобов'язана була
сплачувати 2000 грн. щомісячно до 25 числа
місяця, що передує оплаті.

В подальшому строк дії Договору за
згодою сторін було продовжено з 1
вересня 2012 року по 1 вересня 2013 року, що
підтверджується підписом відповідачки
ОСОБА_5 на останній сторінці Договору.

В період з вересня 2011 року по січень 2013
року відповідачка належним чином
виконувала свої зобов'язання за
Договором, сплачувала кошти в повному
обсязі.

З лютого 2013 року ОСОБА_5 перестала
виконувати свої зобов'язання і
сплачувати кошти за Договором, у
зв'язку з чим виникла заборгованість.

15 жовтня 2013 року між позивачем та
ОСОБА_8, батьком дитини, був складений
Акт звірки взаємних розрахунків,
відповідно до якого борг відповідачки
перед позивачем становить 18361 грн.

У зв'язку з несплатою боргу
відповідачем 18 жовтня 2013 року ОСОБА_7
був відрахований з гімназії, що
підтверджується відповідним наказом №
198.

За встановлених обставин районний суд
прийшов до висновку, що з відповідача
підлягає стягненню на користь позивача
борг по оплаті за надані послуги за
період з 1 лютого 2013 року по 1 вересня 2013
року (за час дії договору) у розмірі 13 600
грн., а також 3 % річних у розмірі 139 грн. 25
коп.

Виходячи з наявних у матеріалах справи
та досліджених судом першої інстанції
письмових доказів суд апеляційної
інстанції приходить до висновку про те,
що обставини, що мають значення для
справи, які суд вважав встановленими
при вирішенні справи доведені.

Висновки суду щодо підстав для
часткового задоволення позовних вимог
відповідають обставинам справи та
положенням матеріального закону.

Норми матеріального права відповідно
до спірних правовідносин застосовані
правильно.

Доводи апеляційної скарги
представника позивача про те, що судом
проведена неправильна оцінка доказів
та безпідставно, з порушенням
процесуальних норм, надана перевага
одним доказам над іншими, що призвело
до неправильного вирішення справи, не
можуть бути прийняті судом апеляційної
інстанції в якості підстав для
скасування оскаржуваного рішення
враховуючи наступне.

Всі висновки суду першої інстанції
повно та послідовно викладені у
мотивувальній частині оскаржуваного
рішення.

Посилання апеляційної скарги на те, що
борг, який виник після закінчення дії
договору, був фактично визнаний
відповідачем шляхом підписання акту
звірки взаємних розрахунків за період
з 23 лютого по 15 жовтня 2013 року, не можуть
бути прийняті апеляційним судом,
оскільки указаний акт підписаний не
стороною договору - ОСОБА_5, а батьком
дитини - ОСОБА_8 При цьому, будь-які
докази, що відповідно до умов договору
ОСОБА_8 був уповноважений замовником -
ОСОБА_5, на виконання договору або
вчинення будь-яких дій, пов'язаним із
виконанням договору, відсутні.

З огляду на викладене, ураховуючи ту
обставину, що Договір № 17 про надання
платних освітніх послуг діяв до 1
вересня 2013 року, підстав для стягнення
з відповідача вартості послуг, що були
надані виконавцем після закінчення
терміну дії договору, з одночасним
посиланням на положення договору,
термін дії якого на час надання послуги
вже закінчився, немає.

Доводи апеляційної скарги
представника відповідача про те, що
оскільки під час пролонгації дії
Договору № 17 про надання платних
освітніх послуг не було передбачено
будь-яку оплату за період з 01.09.2012
по.01.09.2013, позивач не має права вимагати
борг по оплаті за надані послуги за
період з 1 лютого 2013 року по 1 вересня 2013
року, також не можуть бути прийняті
апеляційним судом у якості підстав для
скасування оскаржуваного рішення з
огляду на наступне.

Згідно з частиною 1 ст. 626 ЦК України
договором є домовленість двох або
більше сторін, спрямована на
встановлення, зміну або припинення
цивільних прав та обов'язків.

Частиною 2 ст. 6 ЦК України передбачено,
що сторони мають право врегулювати у
договір, який передбачений актами
цивільного законодавства, свої
відносини, які не врегульовані цими
актами.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є
вільними в укладенні договору, виборі
контрагента та визначенні умов
договору з урахуванням вимог цього
Кодексу, інших актів цивільного
законодавства, звичаїв ділового
обороту, вимог розумності та
справедливості (ст. 627 ЦК України).

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є
обов'язковим для виконання сторонами.

Пролонгація договору полягає у
продовженні його строку зі збереженням
тих умов, на яких його було укладено
(якщо інше не передбачено договором),
зокрема щодо умови про вартість послуг
та порядок розрахунків, які також
залишаються чинними.

У даному конкретному випадку 1 вересня
2012 року ОСОБА_5 своїм підписом на
договорі без будь-яких застережень
підтвердила, що договір продовжено до 1
вересня 2013 року (а.с.8). Таким чином, всі
умови договору були чинними до 1
вересня 2013 року.

Враховуючи викладене, апеляційний суд
приходить до висновку про те, що судом
першої інстанції дана належна оцінка
доводам сторін у сукупності з наданими
сторонами доказами, висновки суду
відповідають обставинам справи,
доводи, викладені у апеляційних
скаргах сторін, не спростовують їх,
тому підстав для скасування
оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст.303, 307-308, 313-315 ЦПК України,
колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах
Товариства з обмеженою
відповідальністю "Гімназія "Пріоритет"
відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 в інтересах
ОСОБА_5 відхилити.

Рішення Деснянського районного суду м.
Києва від 12 червня 2014 року залишити без
змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий: А.А. Пікуль

Судді: Т.О.
Невідома

В.В.Саліхов