Справа № 296/7179/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

З А О Ч Н Е

"12" грудня 2014 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі:

головуючого судді Драча Ю. І.,

за участю секретаря судового засідання Івашко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2, третя особа ОСОБА_3 про визнання факту неприйняття спадщини та визнання права власності на нерухоме майно у порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду із вказаним позовом, в якому просила визнати відповідача таким, що не прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4, яка складалася з 39/100 частин житлового будинку № 6 по вулиці Саєнка у м. Житомирі та визнати за нею в порядку спадкування право власності на 117/400 частин вказаного будинку.

В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що її батько ОСОБА_5 перебував у шлюбі з ОСОБА_6, яка померла 27.09.2010 року та за час спільного проживання добудував частину будинку № 6 по вул. Саєнка, чим збільшив розмір спільного майна. На момент смерті ОСОБА_6 їй на праві власності належало 39/100 частин вказаного будинку. Після смерті ОСОБА_6 батько позивачки ОСОБА_5 фактично прийняв спадщину та вступив у володіння усім майном. 20 березня 2011 р. ОСОБА_5 помер і після його смерті позивачка отримала право на спадкування частини майна, яке належало її батьку. Під час звернення до нотаріуса позивачці стало відомо, що на частину будинку ОСОБА_6 було складено заповіт, яким вона заповіла усе своє майно ОСОБА_7 В звязку з цим у 2011 році вона звернулась до суду з позовом про визнання за нею права власності на частину будинку у порядку спадкування після смерті свого батька. Рішенням суду за нею було визнано право власності на 1/4 від 39/100 частин будинку № 6 по вул. Саєнка у м. Житомирі, які належали ОСОБА_6

Позивачка зазначила, що з матеріалів цивільної справи № 2-1017/12 їй стало відомо, що відповідач ОСОБА_7 подав заяву про прийняття спдащини згідно заповіту після смерті своєї матері ОСОБА_6 і його представником одночасно були подані до заяви копія рішення суду держави Ізраїль від 29.11.2010 р. згідно з яким ОСОБА_7 визнано недієздатним і йому призначено опікуна, у звязку з цим вважає, що відповідач, будучи недієздатним, не прийняв спадщину, оскільки заву про прийняття спадщини повинен подавати опікун недієздатної особи. Будучи співвласником будинку та спадкоємцем, яка фактино проживає у будинку, володіє ним та утримує, ОСОБА_1 просить визнати відповідача таким, що не прийняв спадщину та визнати за нею право власності у порядку спадкування на 117/400 частин будинку № 6 по вулиці Саєнка, оскільки права на цю частину до теперішнього часу ніким не оформлені.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з наведених у ньому підстав і просив його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином у відповідності до ч. 9 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України.

Третя особа ОСОБА_3 та його представник в судове засідання не зявились, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Відповідно до ст. 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

27 вересня 2010 року померла ОСОБА_6, яка була власницею 39/100 частин будинку № 6 по вулиці Саєнка у м. Житомирі. Спадкоємцем після її смерті залишився чоловік ОСОБА_5, який вступив у володіння будинком, проте свідоцтво про право на спадщину не отримав, оскільки помер 20.03.2011 року. Спадкоємцем ОСОБА_5 є його донька ОСОБА_1, яка у 2011 році звернулась з заявою про прийняття спадщини, проте не змогла її отримати у звязку з наявністю заповіту, складеного ОСОБА_6 на імя сина ОСОБА_7

Будучи спадкоємцем чоловіка ОСОБА_6, ОСОБА_1 у 2011 році звернулась до суду з позовом про визнання за нею в порядку спадкування після смерті батька права власності на 1/4 частину будинку № 6 по вул. Саєнка.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 16.07.2012 р. за позивачкою було визнано право власності на 1/4 від 39/100 частин будинку № 6 по вул. Саєнка у місті Житомирі, які належади ОСОБА_6 Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином суд не піддає сумніву право позивачки на спадщину після смерті ОСОБА_6 та ОСОБА_5, оскільки ці обставини вже встановлені судовим рішенням, що набрало законної сили, а отже не підлягають повторному доказуванню та встаноленню.

Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_7 08 лютого 2011 року подав заяву про прийняття спдащини після смерті своєї матері ОСОБА_6 Заява була подана представником відповідача ОСОБА_8, про що свідчать матеріали спадкової справи, які оглядались судом. Представником відповідача також були подані до заяви завірена копія рішення (указу) суду із сімейних справ міста Беер-Шеви держави Ізраїль від 29.11.2010 р. згідно з яким ОСОБА_9 визнано недієздатним і йому призначено опікуна ОСОБА_8. 22.08.2011 р. недієздатним ОСОБА_7 була видана довіреність його дружині ОСОБА_8 на ведення спадкової справи.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Заяву про прийняття спадщини від імені недієздатної особи подає опікун. Встановлено, що відповідач ОСОБА_10 не подавав особисто заяви про прийняття спдащини. ОСОБА_8, як опікун відповідача, також не подавала заяви про прийняття спдащини в інтересах ОСОБА_10 Таким чином суд вважає, що відповідачем не дотримано вимог ст. 1269 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦКУ якщо спадкоємець протягом шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. З урахуванням недійсності заяви ОСОБА_7 про прийняття спадщини через його недієздатність та відсутності заяви опікуна, відповідач є таким, що не прийняв спадщину після смерті ОСОБА_6 В контексті ст. ст. 1269, 1272 ЦК України визнання відповідача таким, що не прийняв спадщину в судовому порядку не вимагається.

Відповідно до ч. 1 ст. 1276 ЦКУ якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обовязкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Судом встановлено, що з моменту відкриття спадщини після смерті ОСОБА_6 ні відповідач, ні його опікун не вчинили жодних дій з оформлення права на спадщину на частину спірного будинку. Позивачка добросовісно володіє усією частиною будинку, яка належала ОСОБА_6, в т. ч. 117/400 частинами, які до теперішнього часу належать на праві власності померлій спадкодавиці, несе витрати з утримання спадкового майна і фактично користується ним у повному обсязі. ОСОБА_1 є спадкоємцем чоловіка ОСОБА_6, а отже має право на спадкування частини будинку, яка належала її померлій мачусі.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповдіно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Керуючись ст. ст. 15, 16, 328, 1269, 1272 Цивільного кодексу України, ст.ст. 3, 10, 11, 60, 61, 208, 209, 212-215, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 09.06.1970 р. н., реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1, в порядку спадкування після померлого ОСОБА_5, право власності на 117/400 ідеальних частин житлового будинку № 6 по вулиці Саєнка у м. Житомирі, які складають 3/4 від 39/100 частин, що належали на праві власності ОСОБА_6 01.12.1938 р. н., яка померла 27.09.2010 р.

В решті позов залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене протягом десяти днів з моменту постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення до апеляційного суду Житомирської області шляхом подання апеляційної скарги через Корольовський районний суд м. Житомира.

Суддя Ю. І. Драч