Справа № 359/2526/14-ц Головуючий у І
інстанції Борець Э.О.Провадження №
22-ц/780/5491/14 Доповідач у 2
інстанції СавченкоКатегорія 58
У Х В А Л А

іменем України

2 жовтня 2014 року
м.Київ

Колегія суддів судової палати в
цивільних справах Апеляційного суду
Київської області в складі:

головуючого судді
Савченка С.І.,

суддів
Білоконь О.В.., Даценко Л.М.,

при секретарі Токар
Т.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на
рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 15 серпня 2014 року у справі за позовом
Комунального підприємства теплових
мереж «Бориспільтепломережа» до
ОСОБА_2 про стягнення боргу за надані
послуги по опаленню приміщення,-

в с т а н о в и л а:

У березні 2014 року позивач КПТМ
«Бориспільтепломережа» звернувся до
суду із вказаним вище позовом, який
надалі доповнив та мотивував тим, що в
період із 1 жовтня 2013 року по 7 квітня 2014
року надавав послуги по опаленню
належної відповідачці ОСОБА_2 квартири
АДРЕСА_1. Вказував, що відповідачка є
приватним нотаріусом та надає
нотаріальні послуги в цій квартирі, яку
використовує як нотаріальну контору.
Відповідно, вартість послуг з опалення
розраховується відповідно до рішення
виконавчого комітету Бориспільської
міської ради від 2 вересня 2013 року
виходячи із тарифу для самозайнятих
осіб. Посилався, що за період із 1 жовтня
2013 року по 7 квітня 2014 року вартість
наданих послуг склала 8508,04 грн., проте
відповідачкою сплачено лише 2307,07 грн. У
зв'язку із наведеним просив стягнути із
відповідачки на користь КПТМ
«Бориспільтепломережа» борг за надані
послуги по опаленню в розмірі 6200,97 грн.
та судові витрати.

Рішенням Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 15 серпня 2014 року позов задоволено.
Стягнуто із відповідачки на користь
підприємства борг в розмірі 6200,97 грн.
та судові витрати.

Відповідачка ОСОБА_2 подала апеляційну
скаргу, в якій просить скасувати
рішення суду першої інстанції і
ухвалити нове, яким в позові відмовити
в повному обсязі, посилаючись на
невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення і
неправильне застосування судом норм
матеріального права. Скаргу мотивує
незаконністю рішення виконавчого
комітету Бориспільської міської ради
від 2 вересня 2013 року. Зазначила, що вона
як нотаріус не є суб'єктом
підприємницької діяльності, а є
фізичною особою, яка займається
приватною нотаріальною діяльністю у
належній їй квартирі і саме такий
договір про надання послуг опалення та
гарячого водопостачання між нею як
фізичною особою та позивачем був
укладений. Посилалася, що вона не
укладала із позивачем договору від 1
жовтня 2013 року, про що повідомила
листом тепломережу.

Розглянувши матеріали справи,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог, заявлених у суді
першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга не
підлягає до задоволення з таких
підстав.

Відповідно до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення із додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Задовольняючи позов і стягуючи борг за
надані комунальні послуги, суд
обгрунтовував свої висновки тим, що
відповідачка як споживач комунальних
послуг не проводить в повному розмірі
оплату за надані послуги з надання
теплової енергії, має заборгованість,
що у свою чергу порушує права позивача
як надавача послуг та є підставою для
стягнення боргу в судовому порядку.

При цьому суд виходив з того, що
відповідачка використовує квартиру у
якості нотаріальної контори, де
здійснює приватну нотаріальну
діяльність, а відтак оплату за надані
послуги з опалення та підігріву води
має оплачувати за тарифом для
самозайнятих осіб.

Такі висновки суду є правильними і
такими, що відповідають обставинам
справи і вимогам закону.

Відповідно до положень ч.3 ст.20 Закону
України «Про житлово-комунальні
послуги» споживач зобов'язаний
оплачувати житлово-комунальні послуги
у строки, встановлені договором або
законом.

Згідно п.18 «Правил надання послуг з
централізованого опалення, постачання
холодної і гарячої води і
водовідведення», затверджених
постановою КМ України № 630 від 21 липня
2005 року, розрахунковим періодом для
оплати послуг є календарний місяць.
Плата за послуги вноситься не пізніше 20
числа місяця, що настає за
розрахунковим, якщо договором не
встановлено інший строк.

Судом першої інстанції встановлено і
підтверджується матеріалами справи, що
відповідачка ОСОБА_2 є власником
квартири АДРЕСА_1. ОСОБА_2 зареєстрована
у якості приватного нотаріуса і
здійснює у вказаній квартирі приватну
нотаріальну діяльність.

Позивач КПТМ «Бориспільтепломережа»
надає відповідачці послуги з
централізованого опалення квартири
АДРЕСА_1. Між сторонами 5 лютого 2008 року
укладено договір про надання послуг з
централізованого опалення та
підігріву води на гаряче
водопостачання.

Також судом встановлено, що
відповідачка оплачує надані послуги не
повному обсязі в результаті чого за
період із 1 жовтня 2013 року по 7 квітня 2014
року у неї виник борг по оплаті в сумі
6200,97 грн., що стверджується розрахунком
боргу, з якого вбачається, що за
вказаний період відповідачці
нараховано за спожиті послуги 8508,04 грн.,
проте відповідачкою сплачено лише 2307,07
грн.

Тарифи розраховані тепломережею
відповідно до рішень Національної
комісії, що здійснює державне
регулювання ринку комунальних послуг
та рішень виконавчого комітету
Бориспільської міської ради №533 від 2
вересня 2013 року (розмір тарифу на
теплову енергію становить 1199,88 грн.); №2
та № 225 з 1 січня 2014 року зменшено розмір
тарифу на теплову енергію для
господарюючих суб'єктів всіх форм
власності та самозайнятих осіб до 918,70
грн., а з 1 квітня 2014 року тариф на
теплову енергію збільшено до 1097,80 грн.

Вказані обставини підтверджуються
наявними у справі доказами.

За таких обставин, враховуючи, що
неоплата відповідачкою в повному
розмірі наданих послуг по опаленню
порушує права позивача як надавача
послуг, які підлягають до захисту, суд
обгрунтовано стягнув з відповідачки на
користь позивача борг за надані
послуги.

Доводи апеляційної скарги про те, що
рішення виконавчого комітету
Бориспільської міської ради від 2
вересня 2013 року, яким встановлено тариф
на теплову енергію для бюджетних
установ та інших споживачів,
суперечить постанові Національної
комісії регулювання ринку комунальних
послуг № 152 від 30 вересня 2011 року,
поскільки до категорії «інші
споживачі» виконком неправомірно
відніс господарюючі суб'єкти та
самозайнятих осіб необгрунтовані.
Національна комісією, що здійснює
державне регулювання ринку
комунальних послуг, встановлює тарифи
за теплову енергію для трьох категорій
споживачів, а саме: бюджетних установ,
інших споживачів та населення. Рішення
виконкому Бориспільської міської ради
від 2 вересня 2013 року прийняте на
підставі вказаної постанови, яка
встановила КПТМ
«Бориспільтепломережа» тариф для
потреб бюджетних установ та потреб
інших споживачів, які є відмінними від
населення. Наведене підтверджується в
тому числі наступними постановами
комісії про встановлення тарифів від 31
грудня 2013 року та від 31 березня 2014 року.

Посилання апелянта на те, що вона
повинна сплачувати за споживання
теплової енергії по тарифу
встановленому для населення, бо не є
суб'єктом підприємницької діяльності,
є власником квартири як фізична особа і
з нею як фізичною особою укладено
договір з КПТМ «Бориспільтепломережа»
про надання послуг з централізованого
опалення та підігріву води на гаряче
водопостачання від 05 лютого 2008 року не
грунтуються на законі.

Відповідно до положень п.14.1.226 ст.14
Податкового кодексу України
самозайнята особа - платник податку,
який є фізичною особою - підприємцем
або провадить незалежну професійну
діяльність за умови, що така особа не є
працівником в межах такої
підприємницької чи незалежної
професійної діяльності. Незалежна
професійна діяльність - участь
фізичної особи у науковій,
літературній, артистичній, художній,
освітній або викладацькій діяльності,
діяльність лікарів, приватних
нотаріусів, адвокатів, арбітражних
керуючих (розпорядників майна,
керуючих санацією, ліквідаторів),
аудиторів, бухгалтерів, оцінщиків,
інженерів чи архітекторів, особи,
зайнятої релігійною (місіонерською)
діяльністю, іншою подібною діяльністю
за умови, що така особа не є працівником
або фізичною особою - підприємцем та
використовує найману працю не більш як
чотирьох фізичних осіб;

Судом встановлено, що позивачка
зареєстрована у якості приватного
нотаріуса, її робочим місцем є спірна
квартира, де вона здійснює приватну
нотаріальну діяльність.

За таких обставин відповідачка є
самозайнятою особою, а відтак має
сплачувати за тарифами встановленими
не для населення чи бюджетних установ,
а для інших осіб.

Колегія суддів не приймає до уваги як
безпідставні посилання апелянта на те,
що квартира відноситься до житлового
фонду, що у свою чергу свідчить про
необхідність сплати нею за теплову
енергію за тарифом для населення. Судом
встановлено, що квартира
використовується ОСОБА_2 як робоче
місце (контора) приватного нотаріуса,
не є місцем проживання ОСОБА_2 та її
реєстрації і не використовується у
якості жилого приміщення, остання
мешкає і зареєстрована в іншому місці.

Твердження апелянта про те, що договір
між нею і тепломережею від 1 жовтня 2013
року укладений не був не мають
правового значення для стягнення із
неї боргу, поскільки судом встановлено,
що ОСОБА_2 є власником квартири, отримує
послуги з постачання теплової енергії
та не оплачує їх. Крім того, суд
враховує, що між сторонами вже є
укладений 5 лютого 2008 року договір про
надання послуг із опалення та
підігріву води, п.10 якого чітко
передбачає зміну тарифів без укладання
нового договору та їх обов'язковість
для сторін із моменту введення.

Решта доводів апеляційної скарги не
спростовують висновків суду першої
інстанції щодо відмови у позові,
обгрунтовано викладених у
мотивувальній частині оскаржуваного
судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції,
розглядаючи спір повно та всебічно
дослідив і оцінив обставини справи,
надані сторонами докази, правильно
визначив юридичну природу спірних
правовідносин і закон, який їх регулює,
а тому визнає дане рішення законним та
обґрунтованим.

Підстав для скасування рішення суду
першої інстанції та ухвалення нового
рішення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія судів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 відхилити.

Рішення Бориспільського
міськрайонного суду Київської області
від 15 серпня 2014 року залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає
законної сили з моменту її
проголошення і може бути оскаржена в
касаційному порядку до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий

Судді: