Провадження № 2/0182/1213/2014
Нікопольський міськрайонний суд
Дніпропетровської області
у складі: головуючого - судді
за участю: представника позивача -
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Нікополі цивільну справу
за позовом виконавчого комітету
Нікопольської міської ради до ОСОБА_2, в
якості третіх осіб: Перша Нікопольська
державна нотаріальна контора і
приватний нотаріус Нікопольського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
про визнання недійсним свідоцтва про
право на спадщину за законом на
житловий будинок, визнання недійсним
договору купівлі-продажу будинку,
визнання спадщини відумерлою та
витребування майна з чужого
незаконного володіння, суд
Виконавчий комітет Нікопольської
міської ради звернувся до суду із
позовом до ОСОБА_2, в якості третіх
осіб: Перша Нікопольська державна
нотаріальна контора і приватний
нотаріус Нікопольського міського
нотаріального округу ОСОБА_3 про
визнання недійсним свідоцтва про право
на спадщину за законом на житловий
будинок, визнання недійсним договору
купівлі-продажу будинку, визнання
спадщини відумерлою та витребування
майна з чужого незаконного володіння.
Свої вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1
Після його смерті відкрилася спадщина
на домоволодіння по АДРЕСА_1
Спадкоємцем першої черги за законом
після смерті ОСОБА_4 був його син
ОСОБА_5, який на час смерті батька
знаходився у місцях позбавлення волі.
У вересні 1997 року із місць позбавлення
волі повернувся ОСОБА_5, який став
проживати у батьківському
домоволодінні по АДРЕСА_1
21 січня 1998 року ОСОБА_5 надав
нотаріальну довіреність на ім'я ОСОБА_6
на оформлення спадщини та продаж
домоволодіння по АДРЕСА_1, посвідчену
Першою Нікопольською державною
нотаріальною конторою за реєстровим
ІНФОРМАЦІЯ_2 року ОСОБА_5 помер, але
ОСОБА_6 приховав даний факт та на
підставі доручення від 21 січня 1998 року
звернувся 27 січня 1998 року до Першої
Нікопольської державної нотаріальної
контори з заявою про отримання
свідоцтва про право власності в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_4 на домоволодіння по
АДРЕСА_1, та 03 лютого 1998 року уклав від
імені ОСОБА_5 із ОСОБА_2, яка доводиться
йому матір'ю, договір купівлі-продажу
домоволодіння по АДРЕСА_1, який був
посвідчений приватним нотаріусом
Нікопольського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 за реєстраційним номером
З цього часу ОСОБА_2 постійно проживає у
спірному домоволодінні та
зареєстрована за вказаною адресою.
ІНФОРМАЦІЯ_3 року ОСОБА_6 помер.
Представник позивача вважає, що згідно
ч. 1 ст. 69 ЦК України в редакції 1963 року,
яка діяла на час видачі свідоцтва про
право власності на спадщину та
укладення договору купівлі-продажу
житлового будинку, чинність
довіреності, виданої 21 січня 1998 року
ОСОБА_5 на ім'я ОСОБА_6 на оформлення
спадщини та продаж домоволодіння по
АДРЕСА_1, припинилась внаслідок смерті
ОСОБА_5, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 року.
Тому, відповідно до ст. 48 ЦК України (в
редакції 1963 року) підлягає визнанню
недійсним договір купівлі-продажу
домоволодіння по АДРЕСА_1, укладений 03
лютого 1998 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_6,
якій діяв від імені ОСОБА_5 за
довіреністю від 21 січня 1998 року,
чинність якої було припинено
ІНФОРМАЦІЯ_2 року, та посвідчений
приватним нотаріусом Нікопольського
міського нотаріального округу ОСОБА_3
за реєстраційним № 1-171, оскільки дана
угода не відповідає вимогам закону.
Також, ОСОБА_5, від імені якого діяв за
довіреністю від 21 січня 1998 року ОСОБА_6,
звернувся до Першої Нікопольської
державної нотаріальної контори із
заявою про прийняття спадщини після
смерті батька ОСОБА_4 з порушенням
строків, передбачених ст. 549 ЦК України
(в редакції 1963 року).
До того ж, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2
року ОСОБА_5 спадщина не відкривалась і
спадкоємців немає. Тому, на думку
представника позивача спадкове майно
за правом спадкоємства мало перейти до
держави відповідно до вимог ст. 555 ЦК
України (в редакції 1963 року).
До того ж, рішенням Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 15 червня 2012 року по
цивільній справі № 2-1782/11 (провадження
№ 2/426/616/2012) за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_2,
Сектору громадянства, міграції та
реєстрації фізичних осіб
Нікопольського МВ (з обслуговування м.
Нікополя та Нікопольського району)
ГУМВС України в Дніпропетровській
області, в якості третіх осіб: Перша
Нікопольська державна нотаріальна
контора та приватний нотаріус
Нікопольського міського нотаріального
округу Дніпропетровської області
ОСОБА_3 про визнання недійсним
свідоцтва про право власності в
порядку спадкування за законом,
договору купівлі-продажу житлового
будинку, визнання факту складання
заповіту, визнання права власності на
житловий будинок в порядку спадкування
за заповітом, усунення перешкод у
користуванні житловим будинком та
зобов'язання вчинити певні дії, - були
встановлені обставини припинення
доручення від 21 січня 1998 року, на
підставі якого ОСОБА_5 уповноважив
ОСОБА_6 оформити спадщину та продати
домоволодіння по АДРЕСА_1, у зв'язку зі
смертю ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 року на день
видачі свідоцтва про право на спадщину
за законом на ім'я ОСОБА_5 та укладання
договору купівлі-продажу
домоволодіння по АДРЕСА_1
З урахуванням пунктів 4, 5 Прикінцевих
та перехідних положень Цивільного
кодексу України (в редакції 2003 року) та
на підставі вимог 1277 ЦК України позивач
просив суд визнати спадщину, яка
залишилась після смерті ОСОБА_4 та
складається з житлового будинку з
надвірними будівлями по АДРЕСА_1,
відумерлою та передати її у власність
територіальної громади м. Нікополь в
особі Нікопольської міської ради.
Витребувати із незаконного володіння
ОСОБА_2 спірне домоволодіння,
зобов'язавши її передати житловий
будинок з надвірними будівлями по
АДРЕСА_1 у власність позивачу.
Також, позивач вважає, що строк
позовної давності для звернення до
суду з даним позовом ним не
пропушенний, оскільки про порушення
свого права та незаконне заволодіння
відповідачем спірним майном
виконавчому комітету Нікопольської
міської ради стало відомо 16 листопада
2012 року після отримання подання
Нікопольської міжрайонної прокуратури
про усунення порушень цивільного та
житлового законодавства та окремої
ухвали Апеляційного суду
Дніпропетровської області від 13
вересня 2012 року по цивільній справі №
2-1782/11 (провадження № 2/426/616/2012).
Відповідач ОСОБА_2 з позовом
ознайомлена, про день розгляду справи 04
квітня 2013 року, 04 червня 2013 року, 29
жовтня 2013 року, 18 лютого 2014 року, 27
березня 2014 року, 22 травня 2014 року
належним чином повідомлена. В судові
засідання жодного разу не з'явилася без
поважних причин. Повідомлення про день
слухання справи були направлені
відповідно до вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК
України за адресою місця проживання
та місця перебування відповідача
зареєстрованого у встановленому
законом порядку, але повістка була
повернута суду за спливом строку
Згідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі
відсутності осіб, які беруть участь у
справі, за такою адресою, вважається,
що судовий виклик або судове
повідомлення вручене їм належним
Треті особи в судове засідання не
з'явились та надали суду письмові заяви
про розгляд справи без їх участі.
За згодою представника позивача суд
вважає доцільним провести заочний
розгляд справи на підставі наявних у
справі доказів.
Заслухавши представника позивача,
вивчивши матеріали справи, оглянувши
цивільну справу № 2-1782/11 (провадження №
2/426/616/2012) за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_2,
Сектору громадянства, міграції та
реєстрації фізичних осіб
Нікопольського МВ (з обслуговування м.
Нікополя та Нікопольського району)
ГУМВС України в Дніпропетровській
області, в якості третіх осіб: Перша
Нікопольська державна нотаріальна
контора та приватний нотаріус
Нікопольського міського нотаріального
округу Дніпропетровської області
ОСОБА_3 про визнання недійсним
свідоцтва про право власності в
порядку спадкування за законом,
договору купівлі-продажу житлового
будинку, визнання факту складання
заповіту, визнання права власності на
житловий будинок в порядку спадкування
за заповітом, усунення перешкод у
користуванні житловим будинком та
зобов'язання вчинити певні дії, суд
приходить до наступного.
Як встановлено судом та
підтверджується інформаційною
довідкою з Реєстру прав власності на
нерухоме майно, станом на 19 грудня 2012
року право власності на житловий
будинок з надвірними будівлями по
АДРЕСА_1, Дніпропетровської області
зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі
договору купівлі-продажу
домоволодіння, посвідченого 03 лютого
1998 року приватним нотаріусом
Нікопольського міського нотаріального
округу ОСОБА_3 за реєстраційним номером
Рішенням Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 15 червня 2012 року по
цивільній справі № 2-1782/11 (провадження
№ 2/426/616/2012) було встановлено, що
свідоцтво про право на спадщину за
законом на ім'я ОСОБА_5 на домоволодіння
по АДРЕСА_1, яке належало померлому
ОСОБА_4, було видано Першою
Нікопольською державною нотаріальною
конторою 27 січня 1998 року ОСОБА_6, який
діяв від імені ОСОБА_5 на підставі
доручення, посвідченого 21 січня 1998 року
ОСОБА_8, завідуючою Першої
Нікопольської державної нотаріальної
контори за реєстраційним № 1-219. Також
договір купівлі-продажу домоволодіння
по АДРЕСА_1 03 лютого 1998 року, був
укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_6, який
діяв від імені ОСОБА_5 на підставі
виданого ним 21 січня 1998 року доручення,
посвідченого нотаріусом Першої
Нікопольської державної нотаріальної
контори в реєстрі за № 1-220. Дійсно, на
день видачі свідоцтва про право на
спадщину за законом на ім'я ОСОБА_5 та
укладання договору купівлі-продажу
домоволодіння по АДРЕСА_1, згідно із п. 6
ч. 1 ст. 69 ЦК УРСР (в редакції 1963 року)
доручення припинили свою дію у зв'язку
зі смертю ОСОБА_5, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Даним рішенням Нікопольського
міськрайонного суду Дніпропетровської
області від 15 червня 2012 року було
відмовлено ОСОБА_7 в позові про
визнання недійсним договору
купівлі-продажу домоволодіння по
АДРЕСА_1 від 03 лютого 1998 року, оскільки
вона не є стороною за спірним договором
купівлі-продажу домоволодіння. Інші
особи цей договір купівлі-продажу на
той час не оспорювали.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 61 ЦПК
України обставини, встановлені судовим
рішенням у цивільній, господарській
або адміністративній справі, що
набрало законної сили, не доказуються
при розгляді інших справ, у яких беруть
участь ті самі особи або особа, щодо
якої встановлено ці обставини.

Рішення Нікопольського міськрайонного
суду Дніпропетровської області від 15
червня 2012 року по цивільній справі №
2-1782/11 (провадження № 2/426/616/2012) набрало
законної сили 13 вересня 2012 року (а.с.134-136
цивільної справи № 2-1782/11 (провадження
№ 2/426/616/2012).

Таким чином, суд вважає доведеним факт
припинення довіреності, посвідченої 21
січня 1998 року ОСОБА_8, завідуючою
Першою Нікопольською державною
нотаріальною конторою за

реєстраційним № 1-219, на підставі якої
ОСОБА_5 уповноважив ОСОБА_6 оформити
спадщину та продати домоволодіння по
АДРЕСА_1, у зв'язку зі смертю ОСОБА_5
ІНФОРМАЦІЯ_2 року на день видачі
свідоцтва про право на спадщину за
законом на ім'я ОСОБА_5 та укладання
договору купівлі-продажу
домоволодіння по АДРЕСА_1

Згідно ст. 41 ЦК України (в редакції 1963
року, яка діяла на час видачі свідоцтва
про право власності на спадщину та
укладення договору купівлі-продажу)
угодами визнаються дії громадян і
організацій, які направлені на
встановлення, зміну та припинення
цивільних прав і обов'язків. Угоди
можуть буди односторонніми,
двосторонніми та багатосторонніми
(договори).

Ст. 44 ч. 2 ЦК України (в редакції 1963 року)
передбачено, що письмові угоди повинні
бути підписаними особами, які їх
вчиняють.

Відповідно до вимог частин 1, 2 статті 48
ЦК України (в редакції 1963 року),
недійсна угода, яка не відповідає
вимогам закону, в тому числі ущемляє
інтереси неповнолітніх дітей. За
недійсною угодою кожна із сторін
зобов'язана повернути другої стороні
все, що було отримано за угодою, а при
неможливості повернути отримане в
натурі - відшкодувати його вартість в
грошах, якщо інші наслідки недійсності
угоди не передбачені законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 помер
ІНФОРМАЦІЯ_2 року.

Оскільки, згідно із п. 6 ч. 1 ст. 69 ЦК
України (в редакції 1963 року)
довіреність припинила свою дію у
зв'язку з його смертю, підлягають
визнанню недійсним на підставі ст. 48 ЦК
України (в редакції 1963 року) свідоцтво
про право на спадщину за законом видане
Першою Нікопольською державною
нотаріальною конторою 27 січня 1998 року
на ім'я ОСОБА_5, від імені якого діяв на
підставі доручення ОСОБА_6, на
домоволодіння по АДРЕСА_1,
Дніпропетровської області в порядку
спадкування за законом після смерті
ОСОБА_4, та договір купівлі-продажу
домоволодіння по АДРЕСА_1 03 лютого 1998
року, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_6,
який діяв від імені ОСОБА_5 на підставі
виданого ним 21 січня 1998 року доручення,
посвідченого нотаріусом Першої
Нікопольської державної нотаріальної
контори в реєстрі за № 1-220.

Так як договір купівлі-продажу
домоволодіння по АДРЕСА_1, укладений 03
лютого 1998 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_6,
який діяв від імені ОСОБА_5, підлягає
визнанню судом недійсним, кожна із
сторін зобов'язана повернути другій
стороні все, що було отримано за угодою.

Після смерті ОСОБА_5 спадкова справа не
відкривалась, що підтверджується
листом Другої Нікопольської державної
нотаріальної контори за № 2238/01-14 від 12
жовтня 2009 року (а.с.39 цивільної справи №
2-1782/11). Спадкоємців після його смерті
немає.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 555 ЦК
України (в редакції 1963 року) спадкове
майно по праву спадкування переходить
до держави якщо жодний спадкоємець не
прийняв спадщину.

В той же час, Пунктом 5 Прикінцевих та
перехідних положень Цивільного
кодексу України (в редакції 2003 року)
передбачено, що правила книги шостої
Цивільного кодексу України
застосовуються також до спадщини, яка
відкрилася, але не була прийнята ніким
із спадкоємців до набрання чинності
цим Кодексом. Правила статті 1277
Цивільного кодексу України про
відумерле майно застосовуються також
до спадщини, від дня відкриття якої до
набрання чинності цим Кодексом спливло
не менше одного року.

Згідно частин 1-3 ст. 1277 ЦК України у разі
відсутності спадкоємців за заповітом і
за законом, усунення їх від права на
спадкування, неприйняття ними
спадщини, а також відмови від її
прийняття орган місцевого
самоврядування за місцем відкриття
спадщини зобов'язаний подати до суду
заяву про визнання спадщини
відумерлою. Заява про визнання
спадщини відумерлою подається після
спливу одного року з часу відкриття
спадщини. Спадщина, визнана судом
відумерлою, переходить у власність
територіальної громади за місцем
відкриття спадщини.

Враховуючи те, що за недійсною угодою
кожна із сторін зобов'язана повернути
другій стороні все, що було отримано за
угодою, та приймаючи до уваги той факт,
що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 року помер та
протягом одного року з часу відкриття
спадщини після його смерті її ніхто не
прийняв, суд вважає доцільним
задовольнити заяву виконавчого
комітету Нікопольської міської ради та
визнати спадщину, яка відкрилась після
смерті ОСОБА_5 у вигляді домоволодіння
по АДРЕСА_1, Дніпропетровської області,
відумерлою, передавши її у власність
територіальної громади м. Нікополя в
особі Нікопольської міської ради.

Вартість домоволодіння по АДРЕСА_1,
Дніпропетровської області на час
відкриття спадщини після смерті ОСОБА_5
складала 20 630,00 грн., що підтверджується
довідкою КП „Нікопольське МБТІ" за № 479
від 27.03.2013 (а.с.17).

Отже, ОСОБА_2 зобов'язана повернути
житловий будинок з надвірними
будівлями за адресою: АДРЕСА_1 у
власність територіальної громади м.
Нікополя в особі Нікопольської міської
ради, задовольнивши тим самим позовні
вимоги позивача.

Згідно ст. 88 ЦПК України з ОСОБА_2
підлягає стягненню на користь
виконавчого комітету Нікопольської
міської ради судовий збір в розмірі 214,60
грн.

Керуючись ст. ст.
10,11,57,60,61,74,88,147,209,212,214-215,218,224 ЦПК, 41,44,48,69,555
ЦК України (в редакції 1963 року), п. 5
Прикінцевих та перехідних положень
Цивільного кодексу України (в редакції
2003 року), ст. 1277 ЦК України (в редакції 2003
року), суд

вирішив:

Позов виконавчого комітету
Нікопольської міської ради
задовольнити.

Визнати недійсним свідоцтво про право
на спадщину за законом на житловий
будинок з надвірними будівлями,
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
видане Першою Нікопольською державною
нотаріальною конторою 27 січня 1998 року
за реєстровим № 1-82 на ім'я ОСОБА_5, від
імені якого діяв на підставі доручення,
посвідченого 21 січня 1998 року Першою
Нікопольською державною нотаріальною
конторою в реєстрі № 1-220, ОСОБА_6, в
порядку спадкування за законом після
смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
року в м. Нікополі, Дніпропетровської
обл..

Визнати недійсним договір
купівлі-продажу житлового будинку з
надвірними будівлями, розташованого за
адресою: АДРЕСА_1, укладеного між ОСОБА_2
та ОСОБА_6, який діяв від імені ОСОБА_5 на
підставі доручення, посвідченого 21
січня 1998 року нотаріусом Першої
Нікопольської державної нотаріальної
контори в реєстрі за № 1-220, який був
посвідчений 03 лютого 1998 року приватним
нотаріусом Нікопольського міського
нотаріального округу
Дніпропетровської області ОСОБА_3 за
реєстровим № 1-171.

Визнати спадщину, яка залишилась після
смерті ОСОБА_4, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1
року в м. Нікополі, Дніпропетровської
обл., та після смерті ОСОБА_5, померлого
ІНФОРМАЦІЯ_2 року в м. Нікополі,
Дніпропетровської обл., та складається
з житлового будинку „А" загальною
площею 53,0 кв.м, житловою площею 34,5 кв.м;
сараю „Б", сараю „б", гаражу „В", сараю
„в", вбиральні „Г", підвалу „Д",
заміщення „Є", споруди 1-4-5, які
розташовані на земельній ділянці
площею 560 кв.м за адресою: АДРЕСА_1,
відумерлою.

Передати територіальній громаді м.
Нікополя Дніпропетровської області в
особі Нікопольської міської ради у
власність житловий будинок „А"
загальною площею 53,0 кв.м, житловою
площею 34,5 кв.м; сарай „Б", сарай „б",
гараж „В", сарай „в", вбиральню „Г",
підвал „Д", заміщення „Є", споруди 1-4-5,
які розташовані на земельній ділянці
площею 560 кв.м за адресою: АДРЕСА_1.

Витребувати із незаконного володіння
ОСОБА_2 житловий будинок „А" загальною
площею 53,0 кв.м, житловою площею 34,5 кв.м;
сарай „Б", сарай „б", гараж „В", сарай
„в", вбиральню „Г", підвал „Д",
заміщення „Є", споруди 1-4-5, які
розташовані на земельній ділянці
площею 560 кв.м за адресою: АДРЕСА_1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь
виконавчого комітету Нікопольської
міської ради судовий збір в розмірі 214,60
грн. (двісті чотирнадцять грн.. 60 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте
судом за заявою відповідача, яка може
бути подана протягом 10 днів з дня
отримання копії рішення.

Рішення може бути оскаржена в
апеляційному порядку через суд першої
інстанції шляхом подачі апеляційної
скарги в 10-денний строк з дня
проголошення рішення. Особи, які брали
участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під
час проголошення судового

рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом 10 днів з дня отримання
копії цього рішення.

Суддя: З. С. Шестакова