Справа №442/5047/14-ц
Провадження №2/442/1741/2014
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 серпня 2014 року Дрогобицький
міськрайонний суд Львівської області в
головуючої-судді Грицай М.М.,
при секретарі - Антоненко В.О.,
розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про
відшкодування фізичній особі,
потерпілій від злочину, матеріальної
та моральної шкоди., -
Позивач звернулась до суду з позовом, в
якому просить стягнути з відповідача в
її користь 760 гривень витрат на
відшкодування викраденої бензопили,
5000 - маральної шкоди, 100 гривень - витрат,
пов'язаних з правовою допомогою.
Позов мотивує тим, що відповідач, в ніч
з 28 на 29 січня 2014 року, перебуваючи у
стані алкогольного сп'яніння, проник на
горище її будинку АДРЕСА_1, звідки
таємно викрав бензопилу імпортного
виробництва, вартістю 760 гривень,
причинивши їй матеріальну шкоду.
Вироком Дрогобицького міськрайонного
суду від 04.06.2014 року, відповідача
визнано винним у вчинені злочину,
передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і
засуджено до 3 років позбавлення волі з
іспитовим терміном 2 роки. Вирок набув
законної сили. Ні в ході досудового
слідства, ні під час судового, ні під
час місячного строку на апеляційне
оскарження відповідач не відшкодував
їй матеріальної шкоди, завданої
крадіжкою, хоча обіцяв зробити це в
добровільному порядку. Органами
досудового слідства викрадена
бензопила оцінена в 760 гривень. Крім
матеріальної, відповідач завдав і
моральної шкоди, яка полягає у
наступному: внаслідок крадіжки
перенесла глибокі душевні страждання,
піднявся артеріальний тиск і втратила
сон, на деякий час перервались
нормальні та сімейні відносини,
посварилась з чоловіком, який постійно
докоряє тим, що залишила бензопилу в
селі, а не забрала її в м. Борислав,
позбавлена можливості заготовляти
дрова на зиму. Моральну шкоду оцінює в
5000 гривень.

Позивач у судовому засіданні позовні
вимоги підтримала з підстав,
викладених у позовній заяві. Просить
задоволити їх в повному обсязі. З
приводу ухвалення заочного рішення не
заперечила.

Відповідач, будучи належним чином
повідомленим про день та час слухання
справи, в судове засідання не
з'явився, заперечень проти позову не
надіслав, а тому, керуючись ст. 224 ЦПК
України, суд вважає цю особу
повідомленою про час та місце судового
засідання. При таких обставинах суд
визнав неявку відповідача неповажною
та розглянув справу у його відсутності,
провівши заочний розгляд справи.

Небажання відповідача надавати докази
в обґрунтування своїх заперечень проти
позову, зокрема з причини ухилення від
участі в судових засіданнях, дає суду
право при заочному розгляді справи
обмежитися доказами, наданими
позивачем, що повністю відповідає
положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України.

Вислухавши позивача, перевіривши
матеріали справи, суд вважає, що позов є
підставним та підлягає до часткового
задоволення, виходячи з наступних
міркувань.

Відповідно до вимог ст. 1177 ЦК України
майнова шкода, завдана майну фізичної
особи внаслідок злочину,
відшкодовується винною особою. Разом з
тим, на підставі вимог ст. 1192 ЦК України
розмір збитків, що підлягає
відшкодуванню потерпілому,
визначається, зокрема, відповідно до
реальної вартості втраченого майна на
момент розгляду справи.

Вироком Дрогобицького міськрайонного
суду Львівської області від 04 червня 2014
року ОСОБА_3 визнано винним у вчинені
злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185
КК України та призначено покарання у
вигляді 3 років позбавлення волі . На
підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3
звільнено від відбуванян покрання,
якщо він протягом 2 ( двох ) років не
вчинить нового злочину і виконає
покладені на нього обов'язки. Зокрема,
ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні
крадіжки майна бензопили потерпілої
ОСОБА_2 на загальну суму 760 грн.

Частиною 4 статі 61 ЦПК України
визначено, що вирок у кримінальній
справі, що набрав законної сили,
обов'язковий для суду, що розглядає
справу про цивільно-правові наслідки
дій особи, стосовно якої ухвалено
вирок, з питань, чи мали місце ці дії та
чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму ВСУ
№14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у
цивільній справі» розглядаючи позов,
який випливає з кримінальної справи,
суд не вправі обговорювати вину
відповідача, а може вирішувати питання
лише про розмір відшкодування.

З абз.1 п.13 постанови Пленуму Верховного
Суду України №3 від 31.03.1989р. «Про
практику застосування судами України
законодавства про відшкодування
матеріальної шкоди, заподіяної
злочином, стягнення безпідставно
нажитого майна»(з наступними змінами)
та абз.1 п.2 постанови Пленуму ВСУ №6 від
27.03.1992р. «Про практику розгляду судами
цивільних справ за позовами про
відшкодування шкоди» вбачається, що
шкода, заподіяна злочином, підлягає
відшкодуванню особою, яка її заподіяла,
в повному обсязі.

Пленум розяснив судам, що «розглядаючи
позови про відшкодування шкоди, суди
повинні мати на увазі, що відповідно до
ст.ст.440,450 ЦК (ст.ст.1166, 1187 ЦК України)
шкода, заподіяна особі і майну
громадянина або заподіяна майну
юридичної особи, підлягає
відшкодуванню в повному обсязі особою,
яка її заподіяла, за умови, що дії
останньої були неправомірними, між
ними і шкодою є безпосередній
причинний зв'язок та є вина зазначеної
особи.

З цих підстав, суд вважає доведеною
вину відповідача у вчиненні ним
злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК
України, прямим результатом якого
стало заподіяння позивачу
матеріальної шкоди на суму 760 гривень.

Разом з тим, у п. 7 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 31.03.1995 року
№ 4 «Про судову практику в справах про
відшкодування моральної (немайнової)
шкоди» (зі змінами
та доповненнями) міститься розяснення,
що заподіяна моральна (немайнова) шкода
відшкодовується тій фізичній чи
юридичній особі, права якої були
безпосередньо порушені протиправними
діями (бездіяльністю) інших осіб. При
вирішенні питання про відшкодування
моральної шкоди суд враховує наявність
такої, протиправність дій її
заподіювача (відповідача), причинний
зв'язок між шкодою і протиправним
діянням відповідача.

При визначенні розміру заподіяної
позивачу моральної шкоди суд враховує
глибину фізичних та душевних страждань
позивача, погіршення стану здоров'я,
ступеня вини відповідача, його
поведінку після вчинення злочину, а
саме небажання відшкодувати завдані
збитки, а також враховуючи вимоги
розумності і справедливості та
визначає її у розмірі 1000 гривень.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України
до витрат, пов'язаних з розглядом
судової справи належать витрати на
правову допомогу. Згідно з ст. 88 ЦПК
України передбачено, що стороні, на
користь якої ухвалено рішення, суд
присуджує з другої сторони понесені
нею і документально підтверджені
судові витрати, а тому з відповідача в
користь позивача слід стягнути 100
гривень судових витрат, згідно
квитанції № 8138 від 04.06.2014 року та
судовий збір в дохід держави в розмірі
243,60 гривень.

При таких обставинах суд вважає, що
позов підлягає до часткового
задоволення зі стягненням з
відповідача 760 гривень майнової шкоди,
заподіяної злочином та 1000,00 гривень
моральної шкоди, 100 гривень витрат,
пов'язаних з оплатою правової допомоги.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 61, 79-80, 88, 209, 212-215,
224, 226 ЦПК України, ст. ст. 1166, 1177, 1192 ЦК
України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 760
( сімсот шістдесят ) гривень майнової
шкоди, завданої злочином, 1000 ( одна
тисяча ) гривень моральної шкоди та 100
гривень витрат, на правову допомогу.

Стягнути з ОСОБА_3 243,60 грн. судового
збору в дохід держави.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за письмовою
заявою відповідача, поданою протягом
десяти днів з дня отримання його копії.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Львівської області через суд
першої інстанції шляхом подачі в
10-денний строк з дня проголошення
рішення апеляційної скарги, з подачею
її копії до апеляційної інстанції.

Суддя