Справа № 188/712/14-ц
Провадження № 2/188/385/2014
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2014 року смт. Петропавлівка

Петропавлівський районний суд
Дніпропетровської області в складі :

головуючої судді
Курочкіної О.М.

при секретарі Лукіній
Л.Г.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в смт.Петропавлівка
цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до
Кредитної спілки «Союз-Дніпро» про
стягнення коштів відповідно до Закону
України "Про захист прав споживачів"

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 подано до суду позов до до
Кредитної спілки «Союз-Дніпро» про
стягнення коштів відповідно до Закону
України "Про захист прав споживачів"

В обґрунтування позову зазначено, що 17
квітня 2012 року між Кредитною спілкою
«Союз-Дніпро», як Кредитором, та ОСОБА_1,
як Позичальником був укладений
кредитний договір № 799/12 .

За цим Кредитним договором відповідач
зобовязується надати грошові кошти у
кредит позивачу 31450.00 грн. строком на 24
місяці з 17 квітня 2012 року по 16 квітня 2014
року на умовах, встановлених цим
договором, а позичальник
зобов'язується повернути кредит та
сплатити проценти в день отримання
грошових коштів за кредитом із
розрахунку 20, процентів на суму
кредиту, що становить: 6450,00 грн., а також
проценти, нараховані згідно п. 4.1.2 та 4.2
цього договору.

Кредитодавець, зобов'язаний видати
кредит Позичальнику протягом трьох
робочих днів з дня підписання зговору,
але не раніше для оформлення
необхідного забезпечення виконання
зобов'язання за Договором.

Кредитодавець на умовах строковості,
зворотності, платності та
забезпеченості у відповідності і умов
цього Договору надає Позичальнику
кредит на лікування.

Відповідач надав кредит в сумі 25 000.00
грн., і з першого місяця почав вимагати
проводити платежі по поверненню
кредиту та сплати процентів, не
зважаючи на те, що 17 квітня 112 року були
сплачені проценти в сумі - 6450.00 грн.

Згідно умови договору грошові кошти в
сумі 31450.00 грн. надаються строком і 24
місяці з 17.04.2012 року по 16.04.2014 рік.

За період з 17 квітня 2012 року і по 03.03.2014
рік позивачем Кредитній спілкі
«Союз-Дніпро» було повернуто:

6450.00+ 1925.00+ 1900.00+ 1900.00+ 1900.00+ 1821.00+ 1800.00+ 1770.00 +
3500.00+ 1700.00+ 1670.00 + '000.00 + 3529.48 = 46865.48 грн., що
значно перевищує суму кредиту та
проценти за кредитом.

Так як, згідно умов Кредитного договору
позивач зобов'язаний був повернути
кредит в сумі 25000.00 (двадцять п'ять
тисяч) гривень та проценти по кредиту
6450.00 грн., при умові користування
кедитом впродовж 24 місяців, а саме: з 17
квітня 2012 року по 16 квітня 2014 року,
тобто всього: 25000.00 + 6450.00 = 31450.00 грн., але
враховуючи порушення умов договору з
боку Кредитної спілки "Союз-Дніпро" та
дострокове повернення кредиту в
березні 2014 року, переплата (повернення
понад суми кредиту) становить: 46865.48 -
31450.00 = 15415.48 грн. і ця сума підлягає
примусовому стягненню з кредтитної
спілки «Союз-Дніпро» на користь
позивача.

Що стосується умов Кредитного договору
№ 799/12, то вони є несправедливими та
непрозорими, внаслідок чого
утворюється істотний дисбаланс
договірних прав і обов'язків на шкоду
позичальника, ОСОБА_1. Позивач вважає,
що дана Кредитна спілка здійснює
нечесну підприємницьку практику.

Вважає підставою недійсності
правочину є недодержання в момент
вчинення правочину стороною
(сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.
1-3, 5 та 6 ст. 203 ЦК України. Недійсним є
правочин. якщо його недійсність
встановлена законом (нікчемний
правочин) і у ц. визнання правочину
недійсним судом не вимагає.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 18 Закону України
«Про захист прав споживачів» продавець
(виробник) не повинен включати у
договори із споживачем умови, які є
несправедливими. Умови договору є
несправедливими, якщо всупереч
принципу добросовісності його
наслідком є істотний дисбаланс
договірних прав та обов'язків на шкоду
споживача.

З положень ч. 1, п. 7 ч. З та ч. 6 ст. 19 Закону
України «Про захист прав споживачів»
вбачається нечесна підприємницька
практика забороняється.

Нечесна підприємницька практика
включає будь-яку діяльність (дії або
бездіяльність), що вводить споживача в
оману або є агресивною. Забороняються
як такі, що вводять в оману: утворення,
експлуатація або сприяння розвитку
пірамідальних схем, коли споживач
сплачує за можливість одержання
компенсації яка надається за рахунок
залучення інших споживачів до такої
схеми, а не за рахунок продажу або
споживання продукції. Правочини,
здійснені з використанням нечесної
підприємницької практики, є
недійсними.

Згідно п. 5 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про судову
практику розгляду цивільних справ про
визнання правочинів недійсними» від
06.11.2009 року № 9, вимога про встановлення
нікчемного правочину підлягає
розгляду в разі наявності відповідного
спору.

Кредитор, відповідач по справі,
відмовляється від добровільного
повернення зайво сплачених коштів в
звязку з цим позивач змушений
звертатись до суду та в судовому
порядку стягнути кошти в сумі - 15415.48
грн. Крім того позивач просить визнати
укладений кредитний договір № 799/12 від
17.04.2012 року недійсним.

Позивач просить суд визнати укладений
кредитний договір недійсним, стягнути
з кредитної спілки кошти в сумі 15415.48 та
судові витрати.

В судовому засіданні
представник позивача позовні вимоги
підтримав та зазначив, що вважає
договір недійсним, вважає відповідача
не комерційною організацією, крім того,
в п.1.1 кредитного договору є посилання
на п.4.1.2, який відсутній у договорі,
відсотки за користування кредитом
стягнуто двічі, вважає, що відповідно
до укладеного договору відсотки і
кошти кредиту повинні були повернуті
позивачем саме 16.04.2014 року.

Представник відповідача в судовому
засіданні позовні вимоги не визнав,
вважає, що питання про виконання
зобов'язань сторонами вирішено при
розгляді справи 188/2133/13-ц в 2013 році. КС
"Союз-Дніпро" подавала позов про
стягнення заборгованості за кредитним
договором, ОСОБА_3 заборгованість
погасив і вони залишили позов без
розгляду, представник відповідача
вважає, що позивач укладав договір і з
умовами був ознайомлений, їх прийняв,
тож повинен виконувати.

Крім того, представник відповідача
зазначив, що за укладеним кредитним
договором № 799/12, ОСОБА_1 отримав
кредитні кошти у сумі 31 450 гри. 00 коп., що
підтверджується видатковим касовим
ордером № 94 від 17.04.2012 року і
зобов'язався повернути отриманий
кредит, сплатити відсотки за
користування кредитом та виконувати
належним чином інші умови договору.

Позичальник зобов'язався повернути
кредит та сплатити проценти в день
отримання грошових коштів за кредитом
із розрахунку 1 % на суму кредиту, що
становить: 6 450 грн 00 коп., а також
проценти нараховані згідно п. 4.1.2 та .2
цього Договору.

При цьому, представник позивача
зазначив, що в кредитному договорі
мається суто технічна помилка, яка
жодним чином не впливає на розрахунок
розміру відсотків та на суть умов
укладеного договору. Технічна помилка
полягає в наступному: в Кредитному
договорі в п. 1.1 зазначено, що проценти
нараховуються згідно п. 4.1.2, але вірним
потрібно вважати п. 4.1 кредитного
договору.

В кредитному договорі мається п. 4.1,
яким передбачено, що нарахування
процентів за Договором здійснюється за
строк користування кредитом та
нараховується:

- на залишок заборгованості за кредитом
в день отримання грошових коштів п.1.1

- щомісяця, із розрахунку 1,95 % на залишок
заборгованості за кредитом. При цьому
відсотки за користування кредитом
нараховуються у відсотках від суми
кредиту з наступного дня після
отримання кредиту Позичальнику до дня
повного погашення заборгованості за
кредитом включно.

Таким чином, в кредитному договорі №
799/12, який укладений між сторонами
мається технічна помилка в п. 1.1.
договору, де вірним необхідно вважати
посилання на п. 4.1 договору, в якому
розписаний порядок нарахування
відсотків. При укладенні кредитного
договору ОСОБА_1 був ознайомлений із
всіма умовами кредитного договору та
погодився на них, що підтверджується
підписами сторін та печаткою зі
сторони Кредитної спілки
«Союз-Дніпро». Наявність особистого
підпису ОСОБА_1 на кредитному договорі
є прямим підтвердженням, погодження та
ознайомлення з умовами Кредитного
договору.

Суд, вислухавши учасників судового
розгляду, вивчивши матеріали справи,
вважає, що позов не підлягає
задоволенню.

Судом встановлено і матеріалами
справи підтверджується, що позивач з
відповідачем уклав Кредитний Договір
№ 799/12 від 17.04.2012 року, за яким Банк
надав відповідачеві ОСОБА_1 кредит на
лікування у сумі 31450 грн. 00 коп. строком
на 24 місяці з 17.04.2012 року по 16.04.2014 року,
зі сплатою відсотків.

Суд відхиляє заяву позивача про те що
кредит було отримано на суму 25000 грн.,
кредитним договором (а.с.33-34), та
видатковим ордером №94 від 17.04.2012
(справа 188/21133/13-ц) підтверджується, що
сума виданого та отриманого позивачем
кредиту на лікування склала 31450 грн. 00
коп.

Відповідно до положень ст.203 ЦК України
суд не знайшов підстав визнання
правочину недійсним. Зміст правочину
не суперечить ЦК України. ОСОБА_1 мав
необхідний обсяг цивільної
дієздатності. В судовому засіданні
встановлено, волевиявлення ОСОБА_1 на
отримання кредиту було вільним і
відповідало його внутрішній волі.
Правочин укладено відповідно до вимог
у письмовій формі, юридичною особою
скріплено печаткою. Правочин
спрямовано на реальне настання
правових наслідків, що обумовлені ним.

Суд критично ставиться до посилань
позивача на положення ч.1,ч.2 ст.18 Закону
України "Про захист прав споживачів"
так як відповідно до ч.3, ч.4 ст.18
переліку несправедливих умов у
договорах із споживачами, умови
Кредитного договору №799/12 від 17.04.2012
року не є несправедливими.

Суд не знайшов підстав визнати
відповідно до ст.19 Закону України "Про
захист прав споживачів" нечесною
підприємницьку практику відповідача,
так як вона не включає при укладанні
даного Кредитного договору :

1) вчинення дій, що кваліфікуються
законодавством як прояв
недобросовісної конкуренції;

2) будь-яку діяльність (дії або
бездіяльність), що вводить споживача в
оману або є агресивною.

Судом не встановлені підстави,
відповідно до ст.215 ЦК України
недійсності зазначеного правочину.
Тож вимога позивача визнати укладений
з ним кредитний договір №799/12 від 17.04.2012
року недійсним не підлягає
задоволенню.

Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення
зобов'язань настають правові наслідки
встановлені договором чи законом.

Згідно ст.612 ЦК України боржник
вважається таким, що прострочив, якщо
він не виконав зобов'язання у строк,
встановлений договором або законом.

Згідно ст.1048 ЦК України позикодавець
має право на одержання від
позичальника процентів від суми
позики. Позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюються договором. Кредитним
договором встановлено сплата
відсотків відповідно до п1.1 в день
отримання кредиту в розмірі 20.51% та
відсотки відповідно до п.4.1 та п. 4.2, крім
того згідно розділу 4 Порядок погашення
кредиту та нарахування /сплати
процентів, передбачено порядок, розмір
та строки погашення кредитних коштів
та відсотків.

Позивач просить стягнути з відповідача
кошти в сумі 15415.48 грн. нараховані саме
відповідно до п1.1, до п.4.1 та умов п. 4.2
Кредитного договору.

Крім того позивач визнає, що ним за
період з 17 квітня 2012 року і по 03.03.2014 рік
відповідачу було повернуто: 46865.48 грн.
Відповідно до матеріалів цивільної
справи 188/21133/13-ц (а.с.3), позивачем
порушувались умови виконання своїх
зобов'язань перед відповідачем за
укладеним Кредитним договором, але
сторони дійшли згоди шляхом часткової
сплати заборгованості на загальну суму
46865.48 грн., що і було підставую залишення
позовної заяви відповідачем без
рогляду.

Згідно ст.1054 ЦК України до відносин за
кредитним договором застосовуються
положення ст.1046-1053 , якщо інше не
встановлено зазначеними статтями і не
випливає із суті кредитного договору.

Крім того суд бере до уваги, що
правовідносини між позивачем та
відповідачем не суперечать загальним
положенням Закону України "Про
кредитні спілки", а умови укладеного
Кредитного договору не суперечать
положенням ст.21 даного закону.

Враховуючи вищевикладене, відповідно
до положень ст.1048 ЦК України, та змісту
Кредитного договору №799/12 від 17.04.2012
року суд вважає вимогу позивача
стягнути зайво сплачені відсотки, як
кошти отримані спілкою незаконно,
оманним шляхом такою, що не підлягає
задоволенню.

Відповідно до ст.22 Закону України "Про
захист прав споживачів" позивач
звільняється від сплати судового збору
за позовами, що пов'язані з порушенням
їх прав.

Витребувана для огляду цивільна справа
188/2133/13-ц підлягає поверненню до архіву
після набрання рішення чинності.

Беручи до уваги умови кредитного
договору, , керуючись Законом України
"Про захист прав споживачів" ст,203,215,611,
612, 1048-1054 ЦК України, ст.ст. 3, 15, 45, 118-119,
213-215, ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до
Кредитної спілки «Союз-Дніпро» про
стягнення коштів відповідно до Закону
України "Про захист прав споживачів"
відмовити.

Цивільна справа 188/2133/13-ц підлягає
поверненню до архіву після набрання
рішення чинності.

Рішення суду набирає законної
сили після закінчення строку на
апеляційне оскарження.

Рішення суду може бути оскаржене до
апеляційного суду Дніпропетровської
області.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається до апеляційного суду
Дніпропетровської області через
Петропавлівський районний суд
протягом десяти днів з дня його
проголошення.Особи, які не брали участь
у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя О. М. Курочкіна