Ухвала

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2014 року м. КиївСуддя Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ Юровська Г.В., розглянувши
касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення
апеляційного суду Сумської області від
21 серпня 2014 року у справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа -
Житлово-будівельний кооператив № 117,
про визнання права власності на Ѕ
частини квартири,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернувся до суду з
вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи
свої вимоги тим, що з 08 липня 1978 року по
25 грудня

2007 року він перебував з ОСОБА_3 у за
реєстрованому шлюбі.

25 грудня 2007 року шлюб між ним та
відповідачкою розірвано. В 1982 році його
сім'ї у складі 3-х осіб: він, дружина та
донька, була надана малогабаритна
квартира АДРЕСА_1.

Рішенням ВК Сумської міської ради від 15
жовтня 2002 року № 617 ОСОБА_3 було
прийнято на кооперативний облік із
складом сім'ї: вона, чоловік та донька.
Рішенням ВК Сумської міської ради від 29
вересня 2006 року № 435 ОСОБА_3 надано
трикімнатну кооперативну квартиру
АДРЕСА_2. На час надання квартири її
вартість була повністю виплачена
Житлово-будівельному кооперативу № 117
(далі - ЖБК № 117).

ОСОБА_2 посилався на те, що так як на час
надання спірної квартири відповідачці,
він перебував з нею в шлюбі, квартира
належить йому та відповідачці на праві
спільної сумісної власності.

У травні 2013 року відповідачка
повідомила його про те, що спірна
кооперативна квартира належить
особисто їй, а тому просив суд визнати
його власником Ѕ частини квартири
АДРЕСА_2.

Рішенням Ковпаківського районного
суду м. Суми від 25 грудня

2013 року позов ОСОБА_2 задоволено
частково.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на 2/9
частини квартири АДРЕСА_2.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Рішенням апеляційного суду Сумської
області від 21 серпня 2014 року рішення
суду першої інстанції скасовано та
ухвалено нове рішення, яким у
задоволенні позову ОСОБА_2 відмовлено.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить
скасувати рішення суду апеляційної
інстанції та залишити в силі рішення
суду першої інстанції, обґрунтовуючи
свої вимоги порушенням судом норм
процесуального права та неправильним
застосуванням норм матеріального
права.

У відкритті касаційного провадження у
справі слід відмовити з таких підстав.

Апеляційний суд обґрунтовано відмовив
у задоволенні позову ОСОБА_2 відповідно
до вимог ч. 2 ст. 72 СК України та ч. 1 ст. 261
ЦК України, оскільки позивач звернувся
до суду з позовом майже після шести
років після розірвання шлюбу.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті
328 ЦПК України суддя відмовляє у
відкритті касаційного провадження,
якщо касаційна скарга є
необґрунтованою і викладені у ній
доводи не викликають необхідності
перевірки матеріалів справи.

Із матеріалів касаційної скарги,
оскаржуваного судового рішення
вбачається, що скарга є
необґрунтованою і наведені в ній
доводи не дають підстав для висновків
про порушення судом норм
процесуального права чи неправильне
застосування норм матеріального права.

Керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_2 у відкритті
касаційного провадження у справі за
позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3, третя особа -
Житлово-будівельний кооператив № 117,
про визнання права власності на Ѕ
частини квартири, за касаційною
скаргою на рішення апеляційного суду
Сумської області від 21 серпня 2014 року.

Додані до скарги матеріали повернути
заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ
Г.В. Юровська