РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2014 року
Личаківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого - судді Нора Н.В.

при секретарі - Заверуха О.Б.

з участю позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у м. Львові справу за позовом
ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5
до ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 про
відшкодування збитків, суд -

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулись до суду з позовом
до відповідачів про відшкодування
шкоди, завданої злочином, позовні
вимоги у встановленому законом порядку
уточнили клопотанням від 29.05.2014р., в
кінцевому просять ухвалити рішення,
яким стягнути з відповідачів
матеріальну шкоду в розмірі 60 384,09 грн.,
матеріальну шкоду за завдані тілесні
ушкодження ОСОБА_4 - в розмірі 7 227,78 грн.,
за завдані тілесні ушкодження ОСОБА_2 -
в розмірі 11 985,25 грн., поновити знищені
межові знаки на подвір'ї та стягнути з
відповідачів завдану моральну шкоду в
розмірі по 14 445,56 грн.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1
(одночасно представник ОСОБА_4 по
довіреності від 15.07.2013р., представник
ОСОБА_5 по довіреності від 15.07.2013р.,
представник ОСОБА_3 по довіреності від
14.09.2012р., представник ОСОБА_2 по
довіреності від 08.04.2011р.,) позов
підтримав, пояснив, що відповідачі, а
саме, сім'я ОСОБА_8 мають до позивачів
претензії щодо будинковолодіння по
АДРЕСА_1. 13.01.1994р. ОСОБА_9 та сім'я ОСОБА_8
шляхом злому дверних замків проникли у
їх житло та викрали з будинку майно,
заподіявши значної матеріальної шкоди.
По факту крадіжки 13.01.1994р. з будинку
сім'ї ОСОБА_2 майна, було порушено
кримінальну справу №121-0930 за ознаками
злочину, передбаченого ч. 3 ст. 140 КК
України (в редакції 1960 року). Внаслідок
вчинення вказаного злочину, було
завдано значної матеріальної шкоди,
яку просить стягнути в судовому
порядку. Також просить стягнути
заподіяну моральну шкоду, що
проявилась у порушенні звичайного
укладу життя, оскільки були змушені
проживати в будинковолодінні з
пошкодженим парканом. Крім того,
просить врахувати, що рішенням
Жовківського районного суду
Львівської області від 10.08.1998р.
зобов'язано ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_7 на
чинити перешкод ОСОБА_2 в користуванні
3/5 частини будинковолодіння по АДРЕСА_1,
однак, вказане рішення не було
виконане, внаслідок чого ОСОБА_2 було
подано в Жовківський РВ заяву про
невиконання судового рішення
відповідачами, відомості про вказане
кримінальне правопорушення було
внесено до ЄРДР 07.12.2012р. за №0000062.
Також просить стягнути судові витрати
по справі. У підтвердження вимог
покликається на копію рішення
Жовківського районного суду
Львівської області, копію акту від
28.09.1998р., копію постанови Жовківського
районного суду Львівської області та
інші долучені до справи документи, які
просить вважати вичерпними в
обґрунтування позову.

Відповідачі у судове засідання не
з'явились, про слухання справи
повідомлені належним чином, про
причини неявки не повідомили.
Враховуючи представлені докази, суд
вважає можливим розглянути справу у їх
відсутності.

Перевіривши матеріали справи,
матеріали кримінального провадження
за заявою гр. ОСОБА_2 за №0000062,
оцінивши подані суду докази, суд
вважає, що у задоволенні позову слід
відмовити з таких підстав.

Згідно вимог ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається, як
на підставу своїх вимог та заперечень.

Встановлено, що постановою
Жовківського районного суду
Львівської області від 01.02.2010р.
кримінальну справу №121-0930, порушену
29.11.1994р. за ч. 3 ст. 140 КК України (в
редакції 1960 року) по факту крадіжки,
скоєної 13.01.1994р. з будинку сім'ї ОСОБА_2,
по АДРЕСА_1, закрито у зв'язку із
закінченням строків давності. Ухвалою
колегії суддів Судової палати у
кримінальних справах апеляційного
суду Львівської області від 21.05.2010р.
вказану постанову залишено без змін.
(а.с.7-9)

З матеріалів кримінального
провадження за заявою гр. ОСОБА_2
№0000062 вбачається, що вказане
кримінальне провадження постановою
слідчого СВ Жовківського РВ ГУ МВСУ у
Львівській області Думич О.М. закрито у
зв'язку із відсутністю складу злочину.
(а.с.42 матеріали крим.пров.)

У відповідності до вимог ст. 61 ч. 4 ЦПК
України, вирок у кримінальній справі,
що набрав законної сили, або постанова
суду у справі про адміністративне
правопорушення обов'язкові для суду, що
розглядає справу про цивільно-правові
наслідки дій особи, стосовно якої
ухвалено вирок або постанову суду, з
питань, чи мали місце ці дії та чи
вчинені вони цією особою.

Судом враховується, що в ході судового
розгляду не підтверджено
обґрунтування тверджень позивача про
визнання відповідачів винними у
вчинені злочину, яким було завдано
матеріальної шкоди позивачам.

З цих же мотивів суд відхиляє вимоги
про відшкодування матеріальної та
моральної шкоди, оскільки вимоги про
матеріальне відшкодування, не свідчать
про наявність вини відповідачів і
спричинення шкоди відповідачами
позивачам на обраховані суми. За
недоведеністю вимог спричинення
матеріальної шкоди, відсутні підстави
для відшкодування моральної шкоди з
відповідачів.

Таким чином суд приходить до висновку
про безпідставність позову в цілому і в
задоволенні такого відмовляє.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 57-61, 208, 209, 212-215 ЦПК
України, ст.ст. 11, 15, 16, 1166, 1167, 1177 ЦК
України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_2, ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 до ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8 про відшкодування
збитків відмовити за безпідставністю
вимог.

На рішення суду може бути подана
апеляційна скарга в строки і порядок
передбачені ст.294 ЦПК України до
Апеляційного суду Львівської області
через місцевий суд.

Суддя:
Нор Н. В.