Справа № 686/9798/14-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2014

Хмельницький міськрайонний суд в
складі :

головуючої - судді Порозової І.Ю.

секретаря Хабінець С.С.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.
Хмельницькому справу за позовом ОСОБА_1
до ОСОБА_2, ОСОБА_3 про стягнення
аліментів,

В С Т А Н О В
И В :

17.05.2014 року ОСОБА_1 звернулася до суду з
позовом про стягнення аліментів з
пасинків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в розмірі по
500 грн. з кожного щомісячно і довічно,
посилаючись на те, що вона систематично
надавала матеріальну допомогу
пасинкам в період з 2000 по 2012 роки, а
тепер є важко хворою, непрацездатною,
потребуючою постійного стороннього
догляду та матеріального утримання.

В судовому засіданні позивач
підтримала позовні вимоги.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3, а також
їх представники ОСОБА_4 та ОСОБА_5 проти
позову заперечили повністю та
пояснили, що жодного матеріального
утримання ОСОБА_1 їм не надавала, ОСОБА_2
навчався та перебував на повному
державному утриманні, а ОСОБА_3
проживав з бабусею ОСОБА_4 та
утримувався нею. Крім того відповідачі
отримували допомогу по втраті
годувальника, а в даний час неспроможні
матеріально отримувати колишню мачуху.
ОСОБА_1 має батьків, повнолітню доньку
та рідного брата, які можуть її
утримувати, і вона і її родичі мають у
власності значну кількість
нерухомості, яку здають в оренду, а
відтак вважають, що підстав для
стягнення аліментів немає.

Заслухавши учасників процесу,
дослідивши матеріали справи, суд
дійшов висновку про відсутність
підстав для задоволення позову,
виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1, 1972 року
народження є інвалідом ІІ-ї групи, не
працює та потребує постійного
стороннього догляду, при цьому отримує
пенсію, має у власності нерухомість,
повнолітню доньку ОСОБА_7, забезпечених
батьків та рідного брата, а також
опікуна, яка мала б здійснювати за нею
догляд. ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_8,
мати відповідачів. З травня 2001року по
06.03.2012 року ОСОБА_1 перебувала в
зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 Сім'я
проживала АДРЕСА_1 разом з батьками
ОСОБА_5, діти отримували допомогу по
втраті годувальника та
забезпечувалися бабусею ОСОБА_4, а
також частково батьком ОСОБА_5, який в
той час перебував у шлюбі з ОСОБА_1,
зокрема в 2008 році ОСОБА_5 уклав договір
про надання освітньої послуги,
пов'язаної з одержанням вищої освіти
ОСОБА_3, 1992 року народження та згідно
вказаного договору зобов'язався
оплатити навчання сина. В зв'язку з
переведенням ОСОБА_3 на бюджетну форму
навчання, оплата за його навчання
здійснена за період з 01.09.2008 року по
31.12.2009 року. 28.05.2009 року ОСОБА_3 надано
статус дитини, позбавленої
батьківського піклування та
призначено його піклувальником бабусю
ОСОБА_4 ОСОБА_2, 1986 року народження з
14.07.2003 року по 18.06.2005 року навчався у
Київському військовому ліцеї імені
Івана Богуна та перебував на повному
державному забезпеченні. З 26.07.2005 року
по 10.06.2010 року, вже будучи повнолітнім,
навчався у Львівському Державному
університеті безпеки життєдіяльності,
на денній формі навчання за рахунок
державного бюджету та забезпечувався
трьохразовим харчуванням, проживанням,
речовим майном та грошовим утриманням.
В теперішній час ОСОБА_3 продовжує
проживати з бабусею ОСОБА_4 та дідусем
ОСОБА_10, не працює. ОСОБА_2 працює в
головному управліні Державної служби
України з надзвичайних ситуацій у
Хмельницькій області та отримує
заробітну плату близько 2.500 грн. на
місяць, при цьому має на утриманні
непрацюючу дружину ОСОБА_11 та
малолітнього сина ОСОБА_12, ІНФОРМАЦІЯ_5.

Вказані обставини підтверджуються:
пенсійним посвідченням ОСОБА_1 та
довідками Хмельницького ОПНД; довідкою
про нарахування пенсії від 22.04.2014 року;
рішенням суду про розірвання шлюбу;
рішенням виконавчого комітету
Хмельницької міської ради від 28.05.2009
року; довідкою про призначення і
виплати державної допомоги від 25.03.2014
року; свідоцтвом про народження;
довідкою Київського військового ліцею
ім.Івана Богуна; довідкою Львівського
державного університету безпеки
життєдіяльності; повідомленням
морехідного коледжу технічного флоту;
поясненнями сторін.

Відповідно до ст.270 СК України
повнолітні падчерка, пасинок
зобов'язані утримувати непрацездатних
мачуху, вітчима, якщо вони потребують
матеріальної допомоги і якщо вони
надавали падчерці, пасинкові
систематичну матеріальну допомогу не
менш як п'ять років, за умови, що
падчерка, пасинок можуть надавати
матеріальну допомогу.

Обов'язок падчерки, пасинка по
утриманню мачухи, вітчима виникає, якщо
у мачухи, вітчима немає чоловіка,
дружини, повнолітніх дочки, сина,
братів та сестер або якщо ці особи з
поважних причин не можуть надавати їм
належного утримання.

З огляду на дослідженні судом
обставини неможливо зробити висновок
по-перше про необхідність ОСОБА_1 в
матеріальній допомозі, по-друге про
систематичне, протягом п'яти років
матеріальне утримання пасинків та
по-третє в можливості пасинками
надавати допомогу. Зокрема, посилання
позивача на арешт її рахунків в банках
є безпідставним, оскільки відомостей
про такі арешти станом на час звернення
до суду не надано, крім того ці явища є
тимчасовими, а належним способом
захисту щодо розблокування пенсійного
рахунку є виконання зобов'язань, або
скасування арешту, а не підшуковування
додаткових засобів. З огляду на
численні стягнення за рішеннями судів,
що містяться в матеріалах справи,
пенсія ОСОБА_1 є не єдиним її доходом.

Згідно ст. 270 СК України падчерка і
пасинок-аліментозобов'язані другої
черги.Обов'язок по утриманню мачухи,
виникає у них тоді, коли вона не має
чоловіка, повнолітніх сина, дочки,
брата чи сестри. Посилання позивачки на
неможливість надання допомоги
повнолітньою донькою спростовуються
нею ж в останньому судовому засіданні,
де вона стверджувала, що на
сьогоднішній день її опікуном є саме
ОСОБА_7, з якою вона постійно
проживає(до цього позивач
стверджувала, що донька навчається, а
тому сама потребує допомоги), що
підтверджено і довідкою ХОПНД від
22.07.2014 року. Згідно діючого
законодавства опікун має право на
отримання державної соціальної
допомоги і небажання позивачки визнати
факт отримання такої допомоги донькою
не свідчить про її відсутність. Довідка
про навчання рідного брата позивачки
ОСОБА_6 не свідчить про відсутність у
нього доходів.

Відповідно до ст.198 СК України батьки
зобов'язанні утримувати своїх
повнолітніх непрацездатних дочку,
сина, які потребують матеріальної
допомоги, якщо вони можуть таку
матеріальну допомогу надавати. Для
виникнення обов'язку матері, батька
утримувати повнолітніх дочку, сина
потрібні три умови:

1) дочка, син мають бути
непрацездатними; 2) дочка, син мають
потребувати матеріальної допомоги; 3)
мати, батько мають бути матеріально
забезпеченими, здатними утримувати
сина або дочку. При цьому, аліментний
обов'язок матері, батька не
пов'язується з їхньою працездатністю, а
лише з їх матеріальним станом.
Позивачем ОСОБА_1 в судовому засіданні
визнано факт наявності у батьків на
праві власності чотирьох квартир і
тому ця обставина не підлягає
доказуванню і свідчить про матеріальну
забезпеченість батьків позивача, а
відповідно наявність у них обов'язку
утримувати непрацездатну доньку.

Сам факт перебування позивачки у
шлюбі з батьком відповідачів не
свідчить про надання нею протягом п'яти
років матеріальної допомоги пасинкам,
єдиним належним документальним
доказом такої участі є договір про
навчання ОСОБА_3, проте оплата за
навчання проведена лише за 1 рік. Весь
час від смерті матері ОСОБА_3 проживав з
бабусею та утримувався нею, про що
свідчить і подальше призначення її
піклувальником онука в 2009 році. ОСОБА_2
з липня 2003 року і до повноліття в
зв'язку з навчанням перебував на
повному державному утриманні і не
проживав в м.Хмельницькому. Будь-яких
доказів надання пасинкам матеріальної
допомоги шляхом грошових переказів,
посилок, передач позивач не надала,
пасинків не усиновляла і на час
розгляду справи не являється їх
мачухою, оскільки шлюб між нею та
ОСОБА_5 розірвано. Позивач не приховує,
а навпаки відкрито демонструє свої
неприязні відносини з усією сім'єю
ОСОБА_5, що, на думку суду частково стало
причиною звернення до суду.

Не підлягає доказуванню факт
отримання ОСОБА_2(дружини відповідача
ОСОБА_2)державної соціальної допомоги
на новонароджену дитину, оскільки
сторонами не оспорюється, проте
вказана допомога адресована на
утримання малолітнього,
новонародженого сина відповідача, а не
ОСОБА_1 та має тимчасовий характер.
Склад сім'ї ОСОБА_2 такий самий, як і у
брата позивачки, а сума нарахованої
заробітньої плати в 2500 грн. з огляду на
можливість надання допомоги позивачці
близькими родичами є незначною.
Будь-якої інформації, яку б можна було
перевірити судом про працевлаштування
ОСОБА_3 позивач не надала, а наявність у
нього посвідчення моряка не свідчить
про отримання ним доходів.

Представлені позивачкою фотознімки її
заселення в будинок не мають
відношення до справи, а тому судом не
оцінюються, а фотознімки ОСОБА_3 на
морському судні не свідчать про його
працевлаштування та отримання доходів,
а тому, не взяті до уваги судом. Факт
отримання позивачкою кредитів не
доводить факту витрачання кредитних
коштів на утримання пасинків.

Таким чином, жодна з обставин,
визначених в ст. 270 СК України не
знайшла свого підтвердження в судовому
засіданні, а тому в позові слід
відмовити повністю.

Керуючись ст.ст. 60, 209, 212-215ЦПК України,
ст.ст. 270, 272, 198 СК України, суд,

В И Р І Ш И В
:

ОСОБА_1 в позові про стягнення
аліментів відмовити.

На рішення може бути подано
апеляційну скаргу протягом 10 днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Суддя