Справа № 344/8863/14-ц
Провадження № 2/344/3943/14
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд
Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді
Барашкова В.В.

секретаря Струк
Л.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Івано-Франківського
міського суду цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання
дозволу на виїзд за кордон
неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася в суд з наведеним
позовом до ОСОБА_2 про надання дозволу
на виїзд за кордон неповнолітньої
дитини.

Позивачка в судовому засіданні
позовні вимоги підтримала і просила
задоволити.

Відповідач та його представник в
судовому засіданні позовні вимоги не
визнали просили суд в задоволенні
позовних вимог відмовити.

Заслухавши пояснення сторін,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає до часткового задоволення з
наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що
сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є колишнім
подружжям. Шлюб їх розірвано 23.12.2010 року
дитину залишено на проживання з
матір»ю.

Згідно копії свідоцтва про народження
серії НОМЕР_1, (а.с.5) вони є батьками
неповнолітньої дитини ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1.

За приписами ч. 2 ст. 4 Закону України
"Про порядок виїзду з України і в'їзду в
Україну громадян України" оформлення
проїзного документа дитини для її
виїзду за кордон провадиться на
підставі нотаріально засвідченого
клопотання батьків або законних
представників батьків чи дітей у разі
потреби самостійного виїзду
неповнолітнього за кордон. За
відсутності згоди одного з батьків
виїзд неповнолітнього громадянина
України за кордон може бути дозволено
на підставі рішення суду.

Відповідач ОСОБА_2 добровільно не надає
згоди на виїзд неповнолітньої дочки за
кордон. Позиція відповідача в спірних
правовідносинах судом розцінюється
такою, що не відповідає інтересам
дитини.

В силу дії ч.ч. 1 та 2 ст. 155 Сімейного
кодексу України здійснення батьками
своїх прав та виконання обов'язків
мають ґрунтуватися на повазі до прав
дитини та її людської гідності.
Батьківські права не можуть
здійснюватися всупереч інтересам
дитини.

З огляду на викладене, з урахуванням
інтересів дитини, суд дійшов висновку,
що такий дозвіл слід надати позивачці.

На підставі вищенаведеного, відповідно
до ч.2 ст. 4 Закону України "Про порядок
виїзду з України і в'їзду в Україну
громадян України", ч.ч. 1 та 2 ст. 155
Сімейного кодексу України, керуючись
ст.ст. 213-215, 224-226 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити частково.

Дозволити виїзд неповнолітньої ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, місце проживання: АДРЕСА_1,
разом з матір'ю ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3,
місце проживання: АДРЕСА_1, за кордон
України на строк дванадцять місяців з
дня набрання цим рішенням законної
сили.

У задоволенні інших позовних
вимог-відмовити.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Апеляційна скарга на рішення суду
подається протягом десяти днів з дня
його проголошення. Особи, які брали
участь у справі, але не були присутні у
судовому засіданні під час
проголошення судового рішення, можуть
подати апеляційну скаргу протягом
десяти днів з дня отримання копії цього
рішення.

Апеляційна скарга, подана після
закінчення строків, установлених
статтею 294 ЦПК України, залишається без
розгляду, якщо апеляційний суд за
заявою особи, яка її подала, не знайде
підстав для поновлення строку, про що
постановляється ухвала.

Суддя
Барашков В.В.