печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8718/14-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 липня 2014 року Печерський районний суд
м. Києва у складі:

головуючого судді - Москаленко
К.О.,

при секретарі - Горбатюк І. А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Києві цивільну справу за
позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Медіапоінт" про
зміну формулювання причини звільнення
та стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

10.04.2014 позивач звернулася до суду з
позовом до відповідача, просила
визнати формулювання причин її
звільнення в наказі № 4-10-з за п.3 ч.1 ст.
40 КЗпП України за систематичне
невиконання службових обов'язків без
поважних причин неправильною та
відповідно ст. 235 КЗпП України змінити
формулювання причин її звільнення в
наказі № 4-10-з, вказавши формулювання
звільнення - за згодою сторін
відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України та
стягнути з відповідача моральну шкоду
у розмірі 8000 грн.

В обґрунтування позову позивач
посилається на те, що вона працювала на
посаді директора департаменту
персоналу у ТОВ «Медіапоінт». 28.03.2014 її
було звільнено із займаної посади,
відповідно до п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП України.
Підставою для звільнення ОСОБА_1 були
накази директора Дорофеєва Д.А. від
20.03.2014 № 4-6-з про оголошення догани
позивачу за порушення порядку прийому
на роботу і звільнення з роботи
працівників ТОВ «Медіапоінт», від
24.03.2014 № 4-8-з про оголошення догани
позивачу за порушення порядку ведення
оформлення, обліку і зберігання
трудових книжок працівників ТОВ
«Медіапоінт», від 28.03.2014 № 4-9-з про
оголошення догани позивачу на підставі
порушень, виявлених незалежним
фахівцем з кадрового діловодства
ОСОБА_3 в ході перевірки кадрового
діловодства ТОВ «Медіапоінт» та
додержання підприємством
законодавства про працю. З вказаним
звільненням позивач незгідна, оскільки
у неї немає фактичних даних про
систематичне невиконання нею
службових обов'язків. Разом з цим,
позивач зазначила, що у зв'язку із
вчиненням відповідачем протиправних
дій та безпідставного порушення прав
позивача, завдано моральної шкоди, що
підлягає відшкодуванню відповідно до
ст. 23 ЦК України.

Представник позивача ОСОБА_4 позов
підтримала в повному обсязі,
посилаючись на викладені в позові
обставини та письмові пояснення по
справі /а.с.98-103/ та просила їх
задовольнити.

Представник відповідача Савенко О.І.
проти позову заперечувала, посилаючись
на викладене в письмових запереченнях
на позов /а.с.34-40/, просила відмовити в
задоволені позову.

Представник відповідача Шевченко А.В.
підтримала думку представника
відповідача Савенко О.І., просила у
задоволенні позову відмовити.

Позивач ОСОБА_1 підтримала думку
представника позивача ОСОБА_4, просила
позов задовольнити.

Суд, заслухавши думку учасників
судового розгляду, з'ясувавши
обставини справи та перевіривши їх
доказами шляхом дослідження письмових
доказів в матеріалах справи, надходить
до наступних висновків.

На підставі пояснень осіб у справі та
наявних в матеріалах справи даних і
письмових доказів судом встановлено
наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 працювала на посаді
директора департаменту персоналу у ТОВ
«Медіапоінт». Наказом директора з
питань оперативного управління Кушнір
О.П. від 28.03.2014 № 4-10-з позивача було
звільнено з посади директора
департаменту персоналу на підставі п.3
ч.1 ст.40 КЗпП України. Підставою для
звільнення ОСОБА_1 були накази
директора Дорофеєва Д.А. від 20.03.2014 №
4-6-з про оголошення догани позивачу за
порушення порядку прийому на роботу і
звільнення з роботи працівників ТОВ
«Медіапоінт», від 24.03.2014 № 4-8-з про
оголошення догани позивачу за
порушення порядку ведення оформлення,
обліку і зберігання трудових книжок
працівників ТОВ «Медіапоінт», від
28.03.2014 № 4-9-з про оголошення догани
позивачу на підставі порушень,
виявлених незалежним фахівцем з
кадрового діловодства ОСОБА_3 в ході
перевірки кадрового діловодства ТОВ
«Медіапоінт» та додержання
підприємством законодавства про працю.

Вказані обставини не заперечуються
сторонами, а також підтверджуються
належними та допустити письмовими
доказами у справі, копіями наказів.
Інших даних суду не надано і в
матеріалах справи такі дані відсутні
/а.с.52, 53, 55, 56/.

Зокрема, позивачем не надано суду
доказів наявності домовленості з
відповідачем про звільнення позивача
за згодою сторін, з відповідною заявою
позивач до відповідача не зверталась.
Також позивачем не надано доказів на
підтвердження доводів про
безпідставність оголошених доган,
оскарження наказів у встановленому
законом порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК кожна сторона
зобов'язана довести ті обставини, на
які вона посилається як на підставу
своїх вимог і заперечень, крім
випадків, встановлених статтею 61 цього
Кодексу.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи в межах
заявлених ними вимог і на підставі
доказів сторін та інших осіб, які
беруть участь у справі.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України
трудовий договір може бути розірваний
у разі зміни в організації виробництва
і праці, в тому числі ліквідації,
реорганізації, банкрутства або
перепрофілювання підприємства,
установи, організації, скорочення
чисельності або штату працівників.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.40 КЗпП України
трудовий договір може бути розірваний
у разі систематичного невиконання
працівником без поважних причин
обов'язків, покладених на нього
трудовим договором або правилами
внутрішнього трудового розпорядку,
якщо до працівника раніше
застосовувалися заходи
дисциплінарного чи громадського
стягнення.

Відповідно до ч.3 ст. 235 КЗпП України у
разі визнання формулювання причини
звільнення неправильним або таким, що
не відповідає чинному законодавству, у
випадках, коли це не тягне за собою
поновлення працівника на роботі, орган,
який розглядає трудовий спір,
зобов'язаний змінити формулювання і
вказати в рішенні причину звільнення у
точній відповідності з формулюванням
чинного законодавства та з посиланням
на відповідну статтю (пункт) закону.

Виходячи з встановлених обставин та
наведених положень законодавства,
формулювання причин звільнення
позивача в наказі № 4-10-з від 28.03.2014
відповідає фактичним причинам
звільнення позивача та сформульовано у
точній відповідності до п.3 ч.1 ст. 40 КЗпП
України із зазначенням пункту, частини
та статті закону, як того вимагає
ст. 235 КЗпП України.

Таким чином, суд приходить до висновку
про відсутність підстав для визнання
формулювання причин звільнення
позивача неправильним та відповідно їх
зміни.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має
право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав. Моральна шкода полягає у душевних
стражданнях, яких фізична особа
зазнала у зв'язку з протиправною
поведінкою щодо неї самої, членів її
сімї чи близьких родичів, у приниженні
честі та гідності фізичної особи, а
також ділової репутації фізичної або
юридичної особи.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України
відшкодування власником або
уповноваженим ним органом моральної
шкоди працівнику проводиться у разі,
якщо порушення його законних прав
призвели до моральних страждань,
втрати нормальних життєвих зв'язків і
вимагають віднього додаткових зусиль
для організації свого життя.

Оскільки порушень законних прав
позивача під час судового розгляду не
встановлено, підстави для
відшкодування моральної шкоди
позивачу відсутні.

Таким чином, позов задоволенню не
підлягає у зв'язку з безпідставністю та
необгрунованістю його вимог згідно
чинного законодавства.

На підставі викладеного та керуючисьп.3
ч.1ст.40, ст. 235, ст. 237 КЗпП України, ст. 23
ЦК, ст.ст. 10, 60, 88, 208, 212, 213, 214, 215 ЦПК
України, суд-

В И Р І Ш И В :

У задоволені позову ОСОБА_1 до ТОВ
"Медіапоінт" про зміну формулювання
причини звільнення та стягнення
моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в
апеляційному порядку. Апеляційна
скарга на рішення суду подається
протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні у судовому
засіданні під час проголошення
судового рішення, можуть подати
апеляційну скаргу протягом десяти днів
з дня отримання копії цього рішення.
Апеляційна скарга подається
Апеляційному суду м. Києва через
Печерський районний суд м. Києва.

Рішення суду набирає законної сили
після закінчення строку подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
К.О. Москаленко