Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2014 року Подільський районний
суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Богінкевич С. М. ,

при секретарях - Власюк М. В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за позовом ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до ОСОБА_5, треті
особи: Головне управління юстиції у
м.Києві, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9
про встановлення факту родинних
відносин, суд -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулись до суду із заявою
про встановлення факту родинних
відносин, а саме - що ОСОБА_10, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_11, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2; ОСОБА_10, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є дідом ОСОБА_1,
ОСОБА_3 та ОСОБА_4

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що
ОСОБА_11 на праві власності належав
будинок АДРЕСА_1, однак після її смерті
ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилася спадщина на
вищезазначений будинок по АДРЕСА_1 та
її спадкоємцями відповідно до заповіту
від 13.12.1947 року стали - її син ОСОБА_10,
дочка ОСОБА_12, син ОСОБА_13 та онук
ОСОБА_14

Крім того, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_10, і
його спадкоємцями стали: син ОСОБА_15,
дочка ОСОБА_16 та дружина ОСОБА_17

20.09.1975 року ОСОБА_15 одружився з
позивачкою ОСОБА_2, у цьому шлюбі
народились їх спільні діти - позивачки
ОСОБА_3 та ОСОБА_4

28.12.1974 р. ОСОБА_16 уклала шлюб з ОСОБА_19, у
цьому шлюбі народилась їх спільна
дочка - позивачка ОСОБА_1

Вказують, що ОСОБА_17, ОСОБА_15 та ОСОБА_16
померли, у зв'язку з чим вони є
спадкоємцями частки будинку по
АДРЕСА_1, яка переходила у спадщину
після смерті ОСОБА_10 - сина ОСОБА_11

Зазначають, що треті особи ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 є спадкоємцями
частки вищезазначеного будинку після
ОСОБА_7 - сина ОСОБА_13, який у свою чергу
є спадкоємцем після ОСОБА_11

Звертають увагу суду на те, що
відповідач ОСОБА_5 претендує на
спадщину після ОСОБА_14 - онука ОСОБА_11

У зв'язку з вищевикладеним, оскільки
документи на підтвердження факту
родинних відносин між ОСОБА_10 та його
матір'ю - ОСОБА_11 відсутні, що
унеможливлює визнання права власності
за ними на будинок за адресою АДРЕСА_1
як на спадкове майно після смерті
ОСОБА_10, змушені звернутись до суду з
даним позовом та просять встановити
факт родинних відносин, а саме - що
ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином
ОСОБА_11, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та що
ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є дідом
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4, оскільки не
можливо достеменно встановити факт
прийняття спадщини самим ОСОБА_10 на
підставі заповіту після смерті ОСОБА_11,
яка стала спадщиною ОСОБА_15 та ОСОБА_16

Представник позивачів - ОСОБА_21 у
судовому засіданні підтримав позов за
обставин, викладених у ньому та просив
його задоволити повністю.

Представник відповідача - ОСОБА_22 у
судовому засіданні позов не визнав та
просив у його задоволенні відмовити,
мотивуючи тим, що він необґрунтований
та такий, що не підтверджується
належними та допустимими доказами.

Треті особи ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9 у судове засідання 31.07.2014 року не
з'явились, про час та місце судового
розгляду повідомлені належним чином,
тому суд вважає за можливе розглянути
справу у їх відсутності на підставі
наявних у справі доказів та у
відповідності до вимог ст. 169 ЦПК
України.

Представник третьої особи Головного
управління юстиції у м.Києві у судове
засідання 31.07.2014 року не з'явився, про
час та місце судового розгляду
повідомлені належним чином, однак
направив до суду заяву, у якій просив
справу розглядати у його відсутності
та постановити рішення у відповідності
до вимог чинного законодавства
України, тому суд вважає за можливе
розглянути справу у його відсутності
на підставі наявних у справі доказів та
у відповідності до вимог ст. 169 ЦПК
України.

Вислухавши пояснення представника
позивачів, представника відповідача,
дослідивши матеріали справи, суд
приходить до висновку, що позов
підлягає частковому задоволенню,
виходячи з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 256 ЦПК
України та роз'яснень, даних у п. 1
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 31 березня 1995 р. N 5 «Про
судову практику в справах про
встановлення фактів, що мають юридичне
значення», справи про встановлення
фактів, від яких залежить виникнення,
зміна або припинення особистих чи
майнових прав громадян, розглядаються
у судовому порядку, якщо чинним
законодавством не передбачено іншого
порядку їх встановлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд
розглядає цивільні справи не інакше як
за зверненням фізичних і юридичних
осіб, поданим відповідно до цього
Кодексу, в межах заявлених ними вимог і
на підставі доказів сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Згідно ст.10 ЦПК України кожна сторона
повинна довести ті обставини, на які
вона посилається як на підставу своїх
вимог або заперечень.

Згідно з ст.57 ЦПК доказами є будь-які
фактичні дані, на підставі яких суд
встановлює наявність або відсутність
обставин, що обґрунтовують вимоги і
заперечення сторін, та інших обставин,
які мають значення для вирішення
справи.

За правилами ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна
сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень.
Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які
мають значення для ухвалення рішення у
справі і щодо яких у сторін та інших
осіб, які беруть участь у справі,
виникає спір. Доказування не може
ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи,
13.12.1947 року ОСОБА_11 було складено
заповіт (а.с.41, том 1), за яким остання
заповіла своїм дітям: ОСОБА_10, ОСОБА_12,
ОСОБА_13 та онуку ОСОБА_14 в рівних
частинах кожному усе своє майно а саме -
право забудови у АДРЕСА_1, що
перейменовувалась на АДРЕСА_1 та
АДРЕСА_1, а домоволодіння з АДРЕСА_1 на
АДРЕСА_1.

Відповідно до запису акта про смерть
№258 від 08.04.1950 року (а.с.50, том 1) ОСОБА_11
померла ІНФОРМАЦІЯ_2, після чого
відкрилась спадщина на належний їй
будинок по АДРЕСА_1.

У судовому засіданні встановлено, що за
даними Центрального державного
історичного архіву України запису про
народження ОСОБА_10 за період з 1898
року по 1902 рік не виявлено, що
підтверджується листом від 06.10.2008 року
№02-1131 (а.с. 48,том 1).

Однак, відомості про ОСОБА_10, як про
сина ОСОБА_11 містяться у заповіті
ОСОБА_11 від 13.12.1947 року, в якому останній
зазначений як її син (а.с.41, том 1).

Як вбачається із свідоцтва про
одруження НОМЕР_1 від 25.03.1950 року,
актовий запис №478, 25.03.1950 року, у графі
«рік народження» ОСОБА_10 зазначено -
ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.52, том 1).

Також, слід зазначити, що допитані у
судовому засіданні 16.07.2014 року як
свідки ОСОБА_25 та ОСОБА_26 пояснили, що
пам'ятають сім'ю ОСОБА_11, ОСОБА_10, та
підтвердили те, що ОСОБА_10, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_11, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2. Що стосується
підтвердження обставин того, що
ОСОБА_10, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є дідом
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 - свідки ОСОБА_25
та ОСОБА_26 не підтвердили та зазначили,
що ці обставини їм невідомі.

У зв'язку з вищевикладеним, позовні
вимоги позивачів щодо встановлення
факту, що ОСОБА_10, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_11, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є обґрунтованими
та такими, що відповідають вимогам
чинного законодавства України, тому
підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог позивачів
щодо встановлення факту, що ОСОБА_10,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є дідом ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 слід зазначити наступне.

Згідно вимог ст. ст. 27, 28, 29, 30 ЦПК України
засобами доказування в цивільній
справі є пояснення сторін і третіх
осіб, показання свідків, письмові
докази, речові докази і висновки
експертів. Суд приймає до розгляду лише
ті докази, які мають значення для
справи. Обставини, які за законом
повинні бути підтвердженні певними
засобами доказування, не можуть
підтверджуватися ніякими іншими
засобами доказування. Кожна сторона
має довести ті обставини, на які
посилається як на підставу своїх вимог
і заперечень.

Виходячи з встановлених обставин
справи та положень законодавства
України, яким регламентовано спірні
правовідносини, суд приходить до
висновку, що підстави для їх
задоволення відсутні, оскільки
встановлено, що позивачі своїм правом
на представлення доказів у
підтвердження позовних вимог у частині
встановлення факту, що ОСОБА_10, який
помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є дідом ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_4 не скористалась, а тому
суд ухвалює рішення на підставі
наявних в матеріалах справи доказів.

В зв'язку з вищевикладеним, суд, з
урахуванням повно та всебічно
з'ясованих обставин справи,
дослідженими в судовому засіданні
доказів, встановивши правовідносини,
які випливають із встановлених
обставин, та правові норми, які
підлягають застосуванню, приходить до
висновку, що позовні вимоги позивачів у
частині встановлення факту, що ОСОБА_10,
який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 є дідом ОСОБА_1,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, оскільки відомості, які
містяться у свідоцтвах про народження
позивачів ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 не
доведені належними доказами, тому вони
не знайшли свого підтвердження в ході
судового розгляду, є такими, що не
грунтуються на вимогах чинного
законодавства, у зв'язку з чим
задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 4, 10, 11, 57-60, 208, 209, 212-215, 218,
256, 259 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 до
ОСОБА_5, треті особи: Головне управління
юстиції у м.Києві, ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 про встановлення факту
родинних відносин - задоволити
частково.

Встановити факт, що ОСОБА_10, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1 є сином ОСОБА_11, яка
померла ІНФОРМАЦІЯ_2.

В іншій частині позовних вимог -
відмовити.

Рішення може бути оскаржене до
Апеляційного суду м. Києва через
Подільський районний суд м. Києва,
шляхом подачі в десятиденний строк з
дня його проголошення апеляційної
скарги.

Суддя С. М. Богінкевич