У х в а л а

4 серпня 2014 року
м. Київ

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Гвоздика П.О.,

суддів: Амеліна В.І.,
Завгородньої І.М.,

Іваненко Ю.Г.,
Парінової І.К.,

розглянувши заяву ОСОБА_3 про перегляд
ухвали Вищого спеціалізованого суду
України з розгляду цивільних і
кримінальних справ від 24 квітня
2014 року в справі за позовом ОСОБА_4 до
ОСОБА_3 про відшкодування майнової та
моральної шкоди,

в с т а н о в и л а:

У червні 2012 року ОСОБА_4 звернулася до
суду з вказаним позовом, посилаючись на
те, що з вини відповідача була залита
водою квартира АДРЕСА_1, яка належить їй
на праві власності. Зазначала, що вина
відповідача у завданні їй майнової
шкоди підтверджується актом від 29
жовтня 2009 року, складеним працівниками
ОСББ «Проспект Шевченко № 29а», на
балансі якого знаходиться будинок, та
проведеною 20 травня 2013 року Одеським
НДІСЕ судовою будівельно-технічною
експертизою. Крім майнової шкоди
позивачеві завдана моральна шкода,
оскільки вона довгий час не могла
використовувати свою квартиру за
призначенням, вимушена докладати
додаткових зусиль для налагодження
свого побуту. У добровільному порядку
ОСОБА_3 завдану шкоду не відшкодувала,
тому просила суд задовольнити позов.

Рішенням Приморського районного суду
м. Одеси від 5 листопада 2013
року, залишеним без змін ухвалою
апеляційного суду Одеської області від
19 лютого 2014 року, позовні вимоги ОСОБА_4
задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 155
730 грн на відшкодування майнової шкоди
та 1 000 грн на відшкодування моральної
шкоди.

Вирішено питання про розподіл судових
витрат.

Ухвалою колегії суддів судової палати
у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 24 квітня 2014 року
касаційну скаргу ОСОБА_3 відхилено,
рішення Приморського районного суду м.
Одеси від 5 листопада 2013 року та ухвалу
апеляційного суду Одеської області від
19 лютого 2014 року залишено без змін.

У липні 2014 року до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ надійшла заява ОСОБА_3 про
перегляд ухвали колегії суддів судової
палати у цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 24 квітня 2014 року,
здана до кур'єрської служби відповідно
до товарно-транспортної накладної 21
липня 2014 року.

Згідно з ч. 1 ст. 356 ЦПК України заява про
перегляд судових рішень подається
протягом трьох місяців з дня ухвалення
судового рішення, щодо якого подано
заяву про перегляд, або з дня ухвалення
судового рішення, на яке здійснюється
посилання, на підтвердження підстав,
установлених пунктом 1 частини
першої статті 355 цього Кодексу, якщо
воно ухвалено пізніше, але не пізніше
одного року з дня ухвалення судового
рішення, про перегляд якого подається
заява.

На підтвердження неоднакового
застосування судом касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права у подібних
правовідносинах, зокрема ст. ст. 1166, 1167
ЦК України, заявником надано копію
ухвали колегії суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 10 липня 2013 року у справі про
відшкодування майнової та моральної
шкоди, завданої внаслідок залиття.

Відповідно до статті 355 ЦПК України
заява про перегляд судових рішень у
цивільних справах може бути подана
виключно з підстав: неоднакового
застосування судом (судами) касаційної
інстанції одних і тих самих норм
матеріального права, що потягло
ухвалення різних за змістом судових
рішень у подібних правовідносинах;
встановлення міжнародною судовою
установою, юрисдикція якої визнана
Україною, порушення Україною
міжнародних зобов'язань при вирішенні
справи судом.

Відповідно до п. 6 постанови пленуму
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 вересня 2011 року № 11
«Про судову практику застосування
статей 353-360 Цивільного процесуального
кодексу України», заява про перегляд
судових рішень у цивільних справах із
підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 355 ЦПК,
може бути подана за сукупності таких
умов: судом (судами) касаційної
інстанції при розгляді двох або більше
справ неоднаково застосовано одні й ті
самі норми матеріального права; справи
стосуються спорів, які виникли з
подібних правовідносин; має місце
ухвалення різних за змістом судових
рішень судом (судами) касаційної
інстанції.

Неоднакове застосування одних і тих
самих норм матеріального права
полягає, зокрема: у різному тлумаченні
судами змісту і сутності правових норм,
що призвело до різних висновків про
наявність чи відсутність суб'єктивних
прав та обов'язків учасників
відповідних правовідносин; у різному
застосуванні правил конкуренції
правових норм при вирішенні колізій
між ними з урахуванням юридичної сили
цих правових норм, а також їх дії у часі,
просторі та за колом осіб, тобто різне
незастосування закону, який підлягав
застосуванню; у різному визначенні
предмета регулювання правових норм,
зокрема застосуванні різних правових
норм для регулювання одних і тих самих
правовідносин або поширенні дії норми
на певні правовідносини в одних
випадках і незастосуванні цієї самої
норми до аналогічних відносин в інших
випадках, тобто різне застосування
закону, який не підлягав застосуванню;
у різному застосуванні правил аналогії
права чи закону у подібних
правовідносинах.

Під судовими рішеннями у подібних
правовідносинах слід розуміти такі, де
тотожними є предмет спору, підстави
позову, зміст позовних вимог та
встановлені судом фактичні обставини,
а також має місце однакове
матеріально-правове регулювання
спірних правовідносин. Зміст
правовідносин із метою з'ясування їх
подібності в різних судових рішеннях
суду (судів) касаційної інстанції
визначається обставинами кожної
конкретної справи.

Ухвалення різних за змістом судових
рішень означає, що суд (суди) касаційної
інстанції при розгляді двох або більше
справ за подібних правовідносин при
однаковому їх матеріально-правовому
регулюванні дійшов (дійшли)
неоднакових правових висновків.

Розглянувши заяву ОСОБА_3, колегія
суддів не знаходить підстав для
допуску вказаної цивільної справи до
провадження Верховного Суду України в
порядку, встановленому главою 3 розділу
5 ЦПК України, оскільки з наданої копії
судового рішення, вбачається, що
наведені заявником підстави
стосуються інших фактичних обставин
справи у порівнянні з ухвалою, про
перегляд якої ставиться питання.

Ураховуючи наведене та керуючись ст.
ст. 354-356, 360 ЦПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

У допуску до провадження Верховного
Суду України справи за позовом ОСОБА_4
до ОСОБА_3 про відшкодування майнової
та моральної шкоди, за заявою ОСОБА_3
про перегляд ухвали Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 24 квітня 2014 року, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий П.О. Гвоздик

Судді: В.І. Амелін

І.М. Завгородня

Ю.Г.
Іваненко

І.К. Парінова