Провадження № 2-о/755/352/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2014 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Яровенко Н. О., вивчивши матеріали справи за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Дніпровський районний відділ державної міграційної служби в місті Києві, Управління ДМС у Житомирській області про встановлення факту постійного проживання на території України,-

в с т а н о в и в:

В провадження Дніпровського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1, заінтересовані особи: Дніпровський районний відділ державної міграційної служби в місті Києві, Управління ДМС у Житомирській області про встановлення факту постійного проживання на території України.

Як вбачається зі змісту поданої заяви, заявник просить суд встановити факт його постійного проживання на території України.

В той же час, перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення визначено в ст.256 Цивільного процесуального кодексу України.

Частина 1 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України містить перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть бути розглянуті судом.

Крім того, ч. 2 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Як роз'яснено у пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року за №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з подальшими змінами та доповненнями), в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право.

Порядок набуття громадянства України та визнання законності підстав проживання на території України осіб, які бажають набути громадянство врегульовано Законом України «Про громадянство України» (розділ ІІ) та Положенням про Комісію при Президентові України з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затверджених Указом Президента України №215 від 27 березня 2001 року, зі змінами внесеними Указом Президента України від 27 червня 2006 року №588 «Про внесення змін до Указу Президента України від 27 березня 2001 року №215», яким затверджений Порядок провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень.

Крім того, в статті 26 Закону України «Про громадянство» визначено, що рішення з питань громадянства можуть бути оскаржені у встановленому законом порядку до суду.

Отже, законодавством України передбачений інший порядок для вставлення фактів, які можуть бути наслідком надання заявнику громадянства України, а у разі незгоди заявника з рішенням органу, що уповноважений розглядати заяви про набуття громадянства України, останнє може бути оскаржене до суду, в порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України.

За таких обставин вважаю, що у відкритті провадження по справі слід відмовити, оскільки заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 122, 208, 209, 256 ЦПК України, суддя,-

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті провадження в справі за заявою ОСОБА_1, заінтересовані особи: Дніпровський районний відділ державної міграційної служби в місті Києві, Управління ДМС у Житомирській області про встановлення факту постійного проживання на території України.

До суду може бути подана апеляційна скарга на ухвалу суду протягом п'яти днів з дня її проголошення, а особами, які не були присутні при її оголошенні протягом п'яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Н. О. Яровенко