Справа №591/1123/14-ц Головуючий у суді у 1
інстанції - Мальована-Когер Номер
провадження 22-ц/788/1398/14 Суддя-доповідач -
Собина Категорія - 26
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2014 року
м.Суми

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах Апеляційного суду
Сумської області в складі:

головуючого-судді - Собини О. І.,

суддів - Левченко Т. А. ,
Білецького О. М.

з участю секретаря судового засідання -
Пархоменко А.П.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні Апеляційного
суду Сумської області цивільну справу
за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та
Публічного акціонерного товариства
«Сумихімпром»

на рішення Зарічного районного суду м.
Суми від 23 червня 2014 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до
Публічного акціонерного товариства
«Сумихімпром» про відшкодування
моральної шкоди,-

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Зарічного районного суду м.
Суми від 23 червня 2014 року позовні
вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ПАТ «Сумихімпром» на
користь ОСОБА_1 на відшкодування
моральної шкоди 4 000 грн.

В іншій частині позовних вимог
відмовлено у зв'язку з
необґрунтованістю.

Стягнуто з ПАТ «Сумихімпром» на
користь держави судові витрати в сумі
243 грн. 60 коп.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1,
посилаючись на порушення та
неправильне застосування норм
матеріального та процесуального права,
на неповноту з'ясованих обставин, що
мають значення для справи, просить
змінити рішення місцевого суду та
стягнути з відповідача на його користь
заподіяну моральну шкоду у зв'язку з
професійним захворюванням у розмірі 10
000 грн.

В апеляційній скарзі ПАТ
«Сумихімпром», посилаючись на
порушення норм матеріального та
процесуального права, на неповноту
з'ясованих обставин, що мають значення
для справи, просить скасувати рішення
суду та ухвалити нове рішення, яким
відмовити в задоволенні позовних
вимог.

При цьому зазначає, що позивач при
укладенні трудового договору
погодився з запропонованими умовами
праці та цілком усвідомлював можливі
негативні наслідки для свого здоров'я,
добровільно та свідомо працював на
посаді зі шкідливими умовами праці, був
повідомлений про небезпечні фактори
виробничого середовища та за час
роботи отримував пільги та
компенсації.

Заслухавши доповідь судді-доповідача,
доводи представників сторін, вивчивши
матеріали справи, перевіривши
законність й обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційних скарг та вимог, заявлених в
суді першої інстанції, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1
підлягає частковому задоволенню,
апеляційна скарга ПАТ «Сумихімпром» -
відхиленню, а рішення суду - зміні,
виходячи з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.309 ЦПК України підставами
для скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
або зміни рішення є неповне з'ясування
судом обставин, що мають значення для
справи, невідповідність висновків суду
обставинам справи, порушення або
неправильне застосування норм
матеріального або процесуального
права.

Як встановлено судом першої інстанції
і вбачається з матеріалів справи, з 06
квітня 1982 року по 16 липня 2013 року ОСОБА_1
перебував в трудових відносинах з ПАТ
«Сумихімпром» та був звільнений у
зв'язку з виявленою невідповідністю
займаній посаді внаслідок стану
здоров'я (а.с.6-9).

З 15 жовтня 2012 року по 08 листопада 2012
року, а також з 25 листопада 2013 року по 18
грудня 2013 року позивач знаходився на
обстеженні та лікуванні в Харківському
науково-дослідному інституті гігієни
праці та профзахворювань, де йому було
встановлений клінічний діагноз:
«Хронічне обструктивне захворювання
легень токсичної етіології першої
стадії в фазі нестійкої ремісії.
Дистонія трахеї і бронхів 0-I ст.
Емфізема легень першого ступеня.
Легенева недостатність першого
ступеня. Захворювання професійне
(вперше встановлено ППЛЕК НДІ ГП та ПЗ
ХНМУ 07.11.2012р). Хронічний
рінофарінголарингіт. Захворювання
професійне (вперше встановлено ППЛЕК
НДІ ГП та ПЗ ХНМУ 07.11.2012 р). Хронічна
двобічна сенсоневральна
приглухуватість з помірним ступенем
зниження слуху (третій ступень за
класифікацією ОСОБА_2 і ОСОБА_3.)
Захворювання професійне від тривалої
дії виробничого шуму (вперше
встановлено ППЛЕК НДІ ГП та ПЗ ХНМУ
07.11.2012р.).

Супутній діагноз: Гіпертонічна хвороба
третьої стадії (ОНМК 2010 р.). ІХС.
Дифузний кардіосклероз. СН І ст.
Наслідки перенесеного інфаркту
головного мозку (25.10.10) в
вертебро-базилярному басейні з
правосторонньою пірамідною
недостатністю і помірним
вестибуло-атактичним синдромом.
Дисциркуляторна енцефалопатія
другого-третього ступеня (гіпертонічна
+ атеросклеротична + судинна) з
астено-невротичним синдромом.
Розповсюджений остеохондроз хребта з
переважним ураженням шийного і
поперекового крижового відділів, з
полірадикулярним і больовим
синдромами. Енходрома основи ІІІ
пальця лівої кисті. Контрактура
Дюпюітрена обох кистей. Пресбіопія,
гіпертонічна ангіопатія сітківки
(а.с.10,12).

Як вбачається з Акту розслідування
причин виникнення хронічного
професійного захворювання від 27
листопада 2012 року, професійне
захворювання виникло з недосконалості
технологій, неефективного
використання засобів індивідуального
захисту, тривалої роботи в шкідливих
умовах праці, причиною професійного
захворювання є проведення робіт в
умовах підвищеного рівня виробничого
шуму, підвищеного рівня шкідливих
речовин в повітрі робочої зони та в
умовах несприятливого мікроклімату
(а.с.11).

10 грудня 2012 року МСЕК вперше встановила
позивачу 40% стійкої втрати професійної
працездатності та вдруге 05 січня 2014
року позивачу встановлено 50% втрати
професійної працездатності та третю
групу інвалідності, безтерміново
(а.с.13).

Задовольняючи позов, суд першої
інстанції виходив з того, що відповідач
на неналежному рівні виконував
обов'язки з питань охорони праці
стосовно позивача, порушував права
позивача на безпечні умови праці, тому
погіршився стан його здоров'я через
професійні захворювання, у зв'язку з
чим відбулась втрата нормальних
життєвих зв'язків, що вимагає від
позивача додаткових зусиль для
організації свого життя. Тобто
позивачу була заподіяна моральна
шкода, яка стягнута з ПАТ «Сумихімпром»
на користь позивача.

В той же час, колегія суддів частково
погоджується з доводами апеляційної
скарги ОСОБА_1 і вважає, що місцевий суд
при визначенні розміру моральної шкоди
заподіяної позивачеві не в повному
обсязі врахував характер та обсяг
страждань, яких зазнав позивач
внаслідок професійного захворювання,
стан його здоров'я, встановлення йому 50%
стійкої втрати професійної
працездатності та 3-ї групи
інвалідності, тяжкість вимушених змін
у його життєвих стосунках.

На підставі вищезазначеного та
виходячи із засад розумності,
виваженості та справедливості колегія
суддів вважає за необхідне частково
задовольнити апеляційну скаргу ОСОБА_1
та змінити рішення суду в частині
розміру відшкодування моральної шкоди
позивачу по справі та стягнути з
відповідача на користь позивача
заподіяну моральну шкоду в сумі 7500
грн.00 коп.

Стосовно доводів апеляційної скарги
ПАТ «Сумихімпром», то колегія суддів
вважає, що вони не підлягають
задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 ЦПК України під
час розгляду справи в апеляційному
порядку апеляційний суд перевіряє
законність і обґрунтованість рішення
суду першої інстанції в межах доводів
апеляційної скарги та вимог, заявлених
у суді першої інстанції.

Згідно з ч.1 п.1 ст. 23 ЦК України особа
має право на відшкодування моральної
шкоди, завданої внаслідок порушення її
прав.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 КЗпП України на
всіх підприємствах, в установах,
організаціях створюються безпечні і
нешкідливі умови праці, забезпечення
яких ч. 2 вказаної статті покладено на
власника або уповноважений ним орган.

Статтею 237-1 КЗпП України передбачено
проведення відповідно до
законодавства власником або
уповноваженим ним органом
відшкодування моральної шкоди
працівнику у разі, якщо порушення його
законних прав призвело до моральних
страждань, втрати нормальних життєвих
зв'язків і вимагають від нього
додаткових зусиль для організації
свого життя. Порядок відшкодування
моральної шкоди визначається
законодавством.

У зв'язку з тим, що відповідно до ст. 237-1
КЗпП України обов'язок відшкодувати
працівникові моральну шкоду у
випадку, передбаченому вказаною
статтею, покладено на власника або
уповноважений ним орган, і, як
встановлено судом, втрата
працездатності позивача настала
внаслідок професійного захворювання,
спричиненого негативними виробничими
факторами під час виконання позивачем
трудових обов'язків, і моральну шкоду
йому завдано ушкодженням здоров'я,
пов'язаним із виконанням трудових
обов'язків, а роботодавець не
забезпечив створення безпечних умов
праці, то суд обґрунтовано стягнув на
його користь відшкодування моральної
шкоди з відповідача.

За таких обставин колегія суддів
вважає, що суд першої інстанції не
вірно визначив до стягнення розмір
моральної шкоди, яка підлягає
відшкодуванню позивачу, а в іншій
частині рішення суду є обґрунтованим,
тому апеляційна скарга позивача
підлягає частковому задоволенню,
відповідача -відхиленню, а рішення суду
- зміні в частині розміру моральної
шкоди.

Керуючись ст.303, п.3 ч.1 ст.307, п. 1 ч. 1 ст. 309,
ст.ст. 314, 316 ЦПК України, колегія суддів,

ВИРІШИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного
акціонерного товариства «Сумихімпром»
відхилити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
частково.

Рішення Зарічного районного суду м.
Суми від 23 червня 2014 року змінити в
частині розміру відшкодування
моральної шкоди.

Стягнути з Публічного акціонерного
товариства «Сумихімпром» на користь
ОСОБА_1 в рахунок відшкодування
моральної шкоди 7500 гривень.

В іншій частині рішення суду залишити
без змін.

Рішення набирає законної сили з
моменту його проголошення і може бути
оскаржене в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий -

Судді -