Справа № 752/2835/14-ц
Провадження № 2/752/2548/14
06.08.2014 року Голосіївський районний суд
міста Києва в складі головуючого судді
Фролова М.О., при секретарі Гончарову
І.М. розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Києві цивільну
справу за позовом Публічного
акціонерного товариства "Дельта Банк"
до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості
за кредитним договором,-
24.02.2014 року Публічне акціонерне
товариство "Дельта Банк" (надалі -
позивач) звернулось у Голосіївський
районний суд міста Києва з зазначеним
позовом посилаючись на те, що 11.05.2008
року між ПАТ «Дельта Банк» та ОСОБА_1
(надалі - відповідач) було укладено
Відповідно до п. 5.2 Договір набуває
чинності з дати його укладення та діє
до повного виконання зобов'язань за цим
У зв'язку з порушеннями зобова'язань за
кредитним договором відповідач станом
на 17.01.2014 року має заборгованість на
загальну суму 2403,41 грн., яка складається
з: тіла кредиту : 778,65 грн.;
заборгованість за відсотками: 630,52 грн.,
заборгованість за комісіями: 994,24 грн.
Позивач просив стягнути на свою
користь з відповідача заборгованість
по кредитному договору на загальну
суму 2403, 41 грн. та судовий збір у розмірі
Представник позивача в судове
засідання не з'явився, до суду надіслав
клопотання про розгляд справи у його
відсутність, позовні вимоги підтримав
в повному обсязі, проти ухвалення
заочного рішення не заперечував.
Відповідач у судове засідання повторно
не з'явився, про день, час та місце
розгляду справи повідомлявся належним
чином. Про причини неявки суду не
повідомив, заяв про розгляд справи у
його відсутність до суду не надходило.
Відповідно до ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК
України, у разі неявки в судове
засідання відповідача, який належним
чином повідомлений, і від якого не
надійшло повідомлення про причини
неявки, суд може ухвалити заочне
рішення на підставі наявних у справі
доказів, якщо позивач не заперечує
проти такого вирішення справи.

Враховуючи вищезазначене та позицію
представника позивача, який не
заперечував проти ухвалення заочного
рішення по справі, суд вважає за
можливе ухвалити рішення у відсутність
відповідача за наявними у справі
доказами, яким задовольнити позовні
вимоги, виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ПАТ
«Дельта Банк» та ОСОБА_1 (надалі -
відповідач) було укладено кредитний
договір № 001-09503-110507. (а. с. 5 - 8).

Судом встановлено, що укладений між
позивачем та відповідачем кредитний
договір відповідає вимогам ст. ст. 1054-1055
ЦК України.

Відповідно до умов вказаного договору
позивач відкриває відповідачеві
картковий рахунок в національній
валюті України - гривні, випускає на
надає платіжну картку тощо. Окрім того
банк надає відповідачу кредит шляхом
відкриття відновлюваної відкличної
кредитної лінії, що передбачена п. 1.3
кредитного договору.

Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо
договором встановлений обов'язок
позичальника повернути позику
частинами (з розстроченням), то в разі
прострочення повернення чергової
частини позикодавець має право
вимагати дострокового повернення
частини позики, що залишилася, та
сплати процентів, належних йому
відповідно до ст. 1048 цього Кодексу, а
саме: позикодавець має право на
одержання від позичальника процентів
від суми позики, якщо інше не
встановлено договором або законом.
Розмір і порядок одержання процентів
встановлюється договором.

В судовому засіданні встановлено, що
незважаючи на те, що при підписанні
договору відповідач погодився з його
умовами, станом на час розгляду справи
ОСОБА_1 свої зобов'язання не виконала,
суму кредиту за кредитним договором не
повернула, внаслідок чого утворилась
заборгованість, яка станом на 17.01.2014
року становить - 2403,41 грн., яка
складається з: тіла кредиту : 778,65 грн.;
заборгованість за відсотками: 630,52 грн.,
заборгованість за комісіями: 994,24 грн.
(а. с. 11 - 12)

Окрім того, судом встановлено, що ПАТ
«Дельта Банк» є правонаступником ТОВ
«Комерційний Банк «Дельта». (а. с. 13 - 14).

Відповідно до ст. 1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику у строк та в
порядку, встановленому договором.

Відповідно до ст. 525 ЦК України,
одностороння відмова від зобов'язання
не допускається, якщо інше не
встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 526 ЦК України,
зобов'язання має виконуватися належним
чином відповідно до умов договору та
вимог цього Кодексу, інших актів
цивільного законодавства, а за
відсутності таких умов та вимог -
відповідно до звичаїв ділового обороту
або інших вимог, що звичайно
ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України,
боржник зобов'язаний виконати свій
обов'язок, а кредитор - прийняти
виконання особисто, якщо інше не
встановлено договором або законом, не
випливає із суті зобов'язання чи
звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо в
зобов'язанні встановлений строк
(термін) його виконання, то воно
підлягає виконанню в цей строк (термін).

Відповідно до ст. 610 ЦК України,
порушення зобов'язання є його
невиконанням або виконання з
порушенням умов, визначених змістом
зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно до ст. 625 ЦК України, боржник не
звільняється від відповідальності за
неможливість виконання ним грошового
зобов'язання. Боржник, який прострочив
виконання грошового зобов'язання, на
вимогу кредитора зобов'язаний сплатити
суму боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання
зобов'язання може забезпечуватися
неустойкою, порукою, гарантією,
заставою, притриманням, завдатком.

За ч. 1 ст. 549 ЦК України, неустойкою
(штрафом або пенею) є грошова сума або
інше майно, які боржник повинен
передати кредиторові у разі порушення
боржником зобов'язання.

На основі з'ясованих обставин, на які
посилались сторони, як на підставу
своїх вимог і заперечень,
підтверджених доказами, дослідженими в
судовому засіданні, оцінивши їх
належність, допустимість,
достовірність, а також достатність і
взаємний зв'язок у їх сукупності,
встановивши правовідносини, які
випливають із встановлених обставин,
та правові норми, які підлягають
застосуванню до цих правовідносин, суд
прийшов до висновку про необхідність
задоволення позову ПАТ «Дельта Банк» в
повному обсязі.

Судові витрати між сторонами
розподілити у відповідності до ст. 88
ЦПК України.

На підставі вищевикладеного та
керуючись ст. ст. 1-5, 8, 10, 11, 60, 118, 119, 212-215,
224-226 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

позов Публічного акціонерного
товариства "Дельта Банк" до ОСОБА_1 про
стягнення заборгованості за кредитним
договором - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_1, на користь Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
(р/р № 2026, МФО 380236, )
заборгованість по кредитному договору
на загальну суму 2403 (дві тисячі
чотириста три) гривні 41 копійка, яка
складається з тіла кредиту 778,65 грн.;
заборгованості за відсотками 630,52 грн.,
заборгованості за комісіями 994,24 грн.

Стягнути з ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ІПН
НОМЕР_1, на користь Публічного
акціонерного товариства «Дельта Банк»
(р/р , МФО 380236, ) судовий
збір у розмірі 243 (двісті сорок три)
гривні 60 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто
Голосіївським районним судом міста
Києва за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення
може бути подано протягом десяти днів
з дня отримання його копії.

Позивач має право оскаржити заочне
рішення шляхом подачі апеляційної
скарги протягом десяти днів з дня його
проголошення. Особи, які брали участь у
справі, але не були присутні в судовому
засіданні під час проголошення
рішення, можуть подати апеляційну
скаргу протягом десяти днів з дня
отримання копії цього рішення.
Зазначена апеляційна скарга подається
до Апеляційного суду міста Києва через
Голосіївський районний суд міста
Києва.

Суддя