АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Апеляційне провадження
Головуючий у 1 інстанції: Гриньковська
Доповідач: Шебуєва В.А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2014 року Колегія суддів Судової
палати з розгляду цивільних справ
Апеляційного суду міста Києва

в складі: головуючого-судді
Шебуєвої В.А.,

суддів
Українець Л.Д., Оніщука М.І.,

при секретарі
Шпируку О.В.,

розглянувши апеляційну скаргу
Новосада Тараса Олександровича, який
діє на підставі довіреності від імені
та в інтересах Публічного акціонерного
товариства «Родовід Банк», на заочне
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 14 серпня 2014 року в
справі за позовом Публічного
акціонерного товариства «Родовід
Банк» до ОСОБА_2, Товариства з обмеженою
відповідальністю «РЕД» про визнання
договорів недійсними та застосування
наслідків недійсності правочину,-

в с т а н о в и л а:

Заочним рішенням Шевченківського
районного суду м. Києва від 14 серпня 2014
року відмовлено в задоволенні позову
Публічного акціонерного товариства
«Родовід Банк» (далі - ПАТ «Родовід
Банк») до ОСОБА_2, Товариства з
обмеженою відповідальністю «РЕД» (далі
- ТОВ «РЕД») про визнання договорів
недійсними та застосування наслідків
недійсності правочину.

В апеляційній скарзі представник ПАТ
«Родовід Банк» просить вказане рішення
суду скасувати та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити позов ПАТ
«Родовід Банк» у повному обсязі.
Посилається на те, що рішення суду
першої інстанції ухвалене з порушенням
положень норм матеріального та
процесуального права, неповним
з'ясуванням обставин, що мають значення
для справи. Звертає увагу на те, що
підставою позовних вимог про визнання
недійсними оспорюваних договорів по
даній справі є їх фіктивність, оскільки
вони були укладені без наміру
створення правових наслідків, які
обумовлені цими договорами, а не
відсутністю волевиявлення сторін на їх
укладення. Зважаючи на предмет
доказування, суд першої інстанції
безпідставно послався на те, що надані
позивачем копії висновків експертиз,
призначених в межах досудового
розслідування кримінального
провадження за фактом вчинення
кримінального правопорушення
тимчасовим адміністратором ПАТ
«Родовід Банк»ОСОБА_3, не спростовують
дійсність підписів та печаток осіб,
яким вони належать, які є сторонами чи
представниками сторін в оспорюваних
угодах. За висновками судово-технічних
експертиз, проведених в рамках
кримінального провадження,
встановлено, що попередній договір від
03 квітня 2007 року, договір оренди від 18
лютого 2009 року та додаткові угоди до
них, а також акт приймання-передачі до
договору оренди, датований 25 лютого 2009
року, насправді укладено сторонами
значно пізніше. Підписуючи договір
оренди «заднім числом» сторони не мали
наміру створити обумовлені ним правові
наслідки. ПАТ «Родовід Банк» не
отримувало та не використовувало
об'єкт оренди за цільовим призначенням.
Відтак, оспорювані договори було
укладено з метою безпідставного
заволодіння коштами ПАТ «Родовід
Банк». Суд першої інстанції
безпідставно відхилив надані ПАТ
«Родовід Банк» копії висновків
судово-технічних експертиз,
посилаючись на те, що вони не отримали
оцінку в установленому законом порядку
у кримінальному проваджені, та не
надав їм належної оцінки. Також,
звертає увагу суду на те, що у договорі
дарування адміністративного будинку з
влаштуванням паркінгу від 21 травня 2009
року, укладеному між ОСОБА_2 та ОСОБА_4,
остання засвідчила, що будинок нікому
не передано в оренду. Згідно іпотечного
договору від 01 вересня 2009 року,
укладеного між ВАТ «Європейський банк
раціонального фінансування» та ОСОБА_2,
остання засвідчила, що на момент
укладення договору будинок в оренду не
зданий.

В апеляційній інстанції представник
ПАТ «Родовід Банк» підтримав
апеляційну скаргу та просить її
задовольнити.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 і
представник відповідача ТОВ «ТЕД» не
з'явилися, повідомлені про місце і час
розгляду справи, а тому судова колегія
дійшла висновку про можливість
слухання справи у їх відсутність.

Вислухавши пояснення представника ПАТ
«Родовід Банк», дослідивши матеріали
справи, перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції, колегія суддів дійшла
висновку, що апеляційна скарга не
підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Судом встановлено, що 03 квітня 2007 року
між ТОВ «РЕД», яке діяло на підставі
договору комісії від 14 вересня 2006 року,
укладеного з ЗАТ «Європейський банк
раціонального фінансування» (далі - ЗАТ
«ЄБРФ»), та ВАТ «Родовід Банк» було
укладено попередній договір.
Відповідно до умов даного договору
сторони зобов'язалися укласти договір
оренди приміщень, що розташовані в
будинку за адресою АДРЕСА_1, протягом
одного року після їх введення в
експлуатацію та проведення
оздоблюваних робіт «під ключ». При
цьому, згідно з п. 4 попереднього
договору сторони погодили, що
основними умовами основного договору
оренди є: цільове використання - для
здійснення статутної діяльності
орендаря, розмір щомісячних орендних
платежів буде сплачуватись щомісячно в
розмірі 610 грн. за 1 кв.м. з урахуванням
індексації, площа об'єкту не менше 5000
кв.м., порядок амортизаційних
відрахувань, ціна об'єкту -
визначається незалежним експертом на
момент укладання основного договору (а.
с. 74-76, т. 1).

19 грудня 2008 року між ЗАТ «ЄБРФ»
(продавець) та ОСОБА_4 (покупець) було
укладено договір купівлі-продажу
адміністративного будинку з
влаштуванням паркінгу, відповідно до
якого ПАТ «ЄБРФ» відчужило ОСОБА_4
будинок з влаштуванням паркінгу,
позначений під літерою «А» загальною
площею 6124,40 кв.м., що розташований за
адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 115-118, т. 1).

22 грудня 2008 року між ТОВ «РЕД» та ВАТ
«Родовід Банк» було укладено додаткову
угоду до попереднього договору від 03
квітня 2007 року, відповідно до якого
сторони домовилися викласти п. 4
попереднього договору в новій
редакції. Сторони визначили, що згідно
основного договору об'єктом оренди
мають бути офісні приміщення за
адресою: АДРЕСА_1, площа об'єкту 5225,8
кв.м., строк основного договору - два
роки і одинадцять місяців з дати
укладання основного договору, розмір
щомісячної орендної плати становить
500,50 грн. (без ПДВ) за 1 кв.м. об'єкту
оренди (а. с. 77-79, т. 1).

26 грудня 2008 року між ТОВ «РЕД»
(комісіонер), ЗАТ «ЄБРФ» (старий
комітент) та ОСОБА_4 (комітент), у зв'язку
укладенням договору купівлі-продажу
від 19 грудня 2008 року між старим
комітентом та комітентом, було
укладено договір комісії, згідно якого
комісіонер зобов'язався за дорученням
комітента за комісійну плату від свого
імені за рахунок комітента здійснити
дії щодо укладання договору оренди
приміщення, що знаходиться за адресою:
АДРЕСА_1 (а. с. 100-104).

16 лютого 2009 року між ТОВ «РЕД» та ВАТ
«Родовід Банк» було укладено додаткову
угоду № 2 до попереднього договору від
03 квітня 2007 року, відповідно до якого
сторони погодили проект договору
оренди та форму акта
приймання-передачі (а. с. 80, т. 1).

18 лютого 2009 року між ТОВ «РЕД»
(орендодавець) та ВАТ «Родовід Банк»
(орендар) на виконання попереднього
договору, укладеного між сторонами 03
квітня 2007 року, було укладено договір
оренди, відповідно до п. п. 1.1., 1.2. якого
орендодавець зобов'язався передати
орендареві, а орендар зобов'язався
прийняти у строкове платне
користування нежитлові приміщення, що
знаходяться за адресою АДРЕСА_1, площею
5225,8 кв.м. (а. с. 81-87, т. 1).

18 лютого 2009 року між ТОВ «РЕД» та ВАТ
«Родовід Банк» укладено додаткову
угоду №1 до договору оренди від 18
лютого 2009 року, відповідно до якої
сторони домовились, що сплата орендної
плати буде здійснюватись
безпосередньо власнику орендованих
приміщень, а саме фізичній особі ОСОБА_4
(а. с. 91, т. 1).

25 лютого 2009 року представниками ТОВ
«РЕД» та ВАТ «Родовід Банк» було
підписано акт приймання-передачі до
договору оренди від 18 лютого 2009 року, за
яким сторони підтвердили передачу
нежитлових приміщень за адресою:
АДРЕСА_1 (а. с. 89-90, т. 1).

21 травня 2009 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2
було укладено договір дарування, за
яким ОСОБА_4 передала безоплатно у
власність ОСОБА_2 адміністративний
будинок з влаштуванням паркінгу,
позначений на плані літерою «А»,
загальною площею 6124,40 кв.м., що
розташований за адресою АДРЕСА_1 (а. с.
105-106, т. 1).

21 травня 2009 року між ТОВ «РЕД»
(комісіонер), ОСОБА_4 та ОСОБА_2
(комітент) укладено договір комісії,
відповідно до якого комісіонер
зобов'язався за дорученням комітента
за комісійну плату від свого імені та
за рахунок комітента здійснити дії по
належному оформленню прав комітента у
відносинах з орендарем ВАТ «Родовід
Банк» щодо споруди, що знаходиться в
АДРЕСА_1, в тому числі по оплаті
орендних платежів. Комітент
проінформований комісіонером про
укладання договору оренди від 18 лютого
2009 року з ВАТ «Родовід Банк» та про
передачу споруди по акту приймання
передачі. Комітент згоден з умовами
договору оренди від 18 лютого 2009 року.

03 вересня 2009 року між ТОВ «РЕД» та ВАТ
«Родовід Банк» укладено додаткову
угоду №3 до договору оренди від 18
лютого 2009 року, за якою сторони
визначили, що на виконання п. 5.7 розділу
5 Договору сплата авансом орендної
плати за перший і останній місяці
користування об'єктом здійснюється
орендарем в строк не пізніше 15 вересня
2009 року безпосередньо власнику
орендних приміщень ОСОБА_2

09 березня 2010 року між ПАТ «Родовід
Банк», ТОВ «РЕД» та ОСОБА_2 укладено
додаткову угоду №4 до договору оренди
від 18 лютого 2009 року, згідно даної угоди
сторони дійшли згоди про заміну
сторони у договорі оренди від 18 лютого
2009 року, у зв'язку з чим, усі права і
обов'язки орендодавця по договору
оренди від 18 лютого 2009 року переходять
від ТОВ «РЕД» до ОСОБА_2

Відповідно до наданого ПАТ «Родовід
Банк» зведеного меморіального ордеру
за період з 01 вересня 2009 року по 04
березня 2010 року на користь власника
орендованих приміщень - ОСОБА_2
перераховано кошти за оренду приміщень
в сумі 18 458 420,12 грн. (а. с. 99, т .1).

В лютому 2014 року ПАТ «Родовід Банк» в
судовому порядку порушило питання про
визнання недійсним попереднього
договору від 03 квітня 2007 року,
укладеного ним з ТОВ «РЕД», договору
оренди від 18 лютого 2009 року, укладеного
ним з ТОВ «РЕД», на підставі ст. 234 ЦК
України, а також застосування
наслідків недійсності правочину.
Просив стягнути з ОСОБА_2 на його
користь 18 458 420,12 грн. Свої вимоги
обґрунтовує тим, що вказані договори
були укладені сторонами «заднім
числом», ПАТ «Родовід Банк» у
приміщення будинку АДРЕСА_1 не
переїхало, орендованими приміщеннями
не користувалося, фактично об'єкт
оренди не було передано орендарю для
його використання за цільовим
призначенням - для розміщення його
працівників та здійснення статутної
діяльності. Відтак, вказані договори є
такими, що укладені без наміру
створення правових наслідків, які ними
обумовлені.

З'ясувавши обставини справи,
дослідивши наявні в матеріалах справи
докази, суд першої інстанції дійшов
висновку про відсутність підстав для
задоволення позовних вимог ПАТ
«Родовід Банк».

Колегія суддів погоджується з такими
висновками суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України
підставою недійсності правочину є
недодержання в момент вчинення
правочину стороною (сторонами) вимог,
які встановлені частинами першою -
третьою, п'ятою та шостою статті 203
цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 203 ЦК України передбачено,
що правочин має бути спрямований на
реальне настання правових наслідків,
що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦК України
фіктивним є правочин, який вчинено без
наміру створення правових наслідків,
які обумовлювалися цим правочином.

Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 234 ЦК України
фіктивний правочин визнається судом
недійсним. Правові наслідки визнання
фіктивного правочину недійсним
встановлюються законами.

Відповідно до змісту вказаної статті
фіктивним є правочин, що вчиняється без
наміру створити юридичні наслідки, які
складають зміст цього правочину.
Ознака укладення правочину без наміру
створити юридичні наслідки може бути
притаманна діям однієї або обох сторін
правочину. Однак фіктивним можна
визнати правочин тільки за умови, що
обидві сторони діяли без наміру
створити цивільно-правові наслідки.

Як було встановлено, попередній
договір від 03 квітня 2007 року і договір
оренди від 18 лютого 2009 року, а також
додаткові угоди до них зі сторони
орендодавця були укладені ТОВ «РЕД» на
підставі договору комісії від 14
вересня 2006 року, укладеним між ТОВ
«РЕД» та ЗАТ «ЄБРФ», договору комісії
від 26 грудня 2008 року, укладеного між ТОВ
«РЕД», ЗАТ «ЄБРФ» та ОСОБА_4 у зв'язку
відчуженням ЗАТ «ЄБРФ» будинку
позначеного під літерою «А», що
розташований за адресою: АДРЕСА_1,
ОСОБА_4, договору комісії від 21 травня
2009 року, укладеного між ТОВ «РЕД»,
ОСОБА_4 та ОСОБА_2 у зв'язку з відчуження
ОСОБА_4 вказаного будинку ОСОБА_2 згідно
договору дарування від 21 травня 2009
року. При цьому, за умовами укладених
договорів, сплата орендної плати
здійснювалася ВАТ «Родовід Банк»
безпосередньо власнику орендованих
приміщень.

Ініціюючи визнання недійсними
відповідно до ч.1,2 ст. 234 ЦК України
оспорюваних угод, ПАТ «Родовід Банк»
не надало суду будь-яких належних і
допустимих доказів на підтвердження
того, що ЗАТ «ЄБРФ», ОСОБА_4 та ОСОБА_2 не
мали наміру досягти певних правових
наслідків при вчиненні правочинів.

Відповідно до положень ст. 759 ЦК України
правовими наслідками укладення
договору оренди зокрема, є виникнення у
орендаря права користування об'єктом
оренди, а у орендодавця - права на
отримання плати за користування
об'єктом оренди. Відтак, отримання
власником майна орендної плати не може
бути мотивом укладення сторонами
фіктивного договору, оскільки вказаний
елемент передбачено правовим
наслідками укладення договору оренди.

Як вбачається з матеріалів справи, та
встановлено судом з 01 вересня 2009 року
по 04 березня 2010 року на користь
власника орендованих приміщень ОСОБА_2
ПАТ «Родовід Банк» перераховано кошти
за оренду приміщень в сумі 18 458 420,12 грн.
(а. с. 99, т. 1).

В грудні 2010 року, ще до закінчення
строку оренди згідно договору оренди
від 18 лютого 2009 року, ОСОБА_2 зверталася
до суд з позовом про розірвання
договору та зобов'язання ПАТ «Родовід
Банк» повернути нежитлові приміщення,
розташовані за адресою: АДРЕСА_1, площею
5225,8 кв.м., що є об'єктом оренди згідно з
вказаним договором (а. с. 44-46, т. 2).

В січні 2011 року ПАТ «Родовід Банк»
звернулося до ОСОБА_2 із зустрічним
позовом про визнання недійсними
додаткових угод до договору оренди № 1
від 18 лютого 2009 року, № 2 від 25 лютого 2009
року, № 3 від 03 вересня 2009 року, № 4 від 09
березня 2010 року з підстав недотримання
сторонами при укладенні відповідних
договорів вимог Положення про
закупівлю товарів, робіт та послуг за
державні кошти, затвердженого
Постановою Кабінету Міністрів України
від 17 жовтня 2008 року №921, та стягнення 21
739 513,09 грн. При цьому, ПАТ «Родовід Банк»
не посилалося на те, що договір оренди
було укладено без намірів створити
юридичні наслідки, а нежитлові
приміщення, які є предметом оренди,
йому не передавалися (а. с. 48-54, т. 2).

Рішенням Шевченківського районного
суду м. Києва від 04 лютого 2011 року
договір оренди від 18 лютого 2009 року
було розірвано.

Також, у вересні 2011 року ПАТ «Родовід
Банк» зверталося до суду з позовом про
визнання недійсним договору оренди та
додаткових угод з підстав
невідповідності оспорюваних договорів
вимогам ч. 1 ст. 203 ЦК України. В позовній
заяві ПАТ «Родовід Банк» зазначило, що
фактично нерухоме майно було передано
йому згідно акту приймання-передачі за
договором оренди у стані, який не
відповідав його цільовому призначенню,
з метою приведення майна у придатний
для використання стан ПАТ «Родовід
Банк» було укладено з ТОВ «АК Інжирінг»
договір підряду на виконання
будівельних робіт № 6-09. Крім того, 10
липня 2009 року між ПАТ «Родовід Банк» та
ТОВ «Компанія Оптимус» було укладено
договір на виконання робіт зі
встановлення, підключення та введення
в експлуатацію комп'ютерної мережі в
офісі за адресою за адресою: АДРЕСА_1, 10
липня 2009 року та 10 липня 2010 року ПАТ
«Родовід Банк» було укладено з ТОВ
«Берег» договори на виконання
проектних, монтажних та
пусконалагоджувальних робіт систем
відеоспостереження на об'єкті за
адресою: АДРЕСА_1, системи
охоронно-тривожної сигналізації та
контролю доступу до об'єкта (а. с. 76-85, т.
2).

Відтак, колегія суддів відхиляє
посилання на те, що фактично ПАТ
«Родовід Банк» не приймало об'єкт
оренди за актом приймання-передачі та
не використовувало його за цільовим
призначенням, а також на те, що
оспорювані договори було укладено з
метою безпідставного заволодіння
коштами товариства. Крім того,
невикористання об'єкту оренди
орендарем не може бути підставою для
визнання договору оренди недійсним у
зв'язку з його фіктивність, оскільки це
є правом орендаря, яке він здійснює на
власний розсуд.

Звертаючись до суду з позовом про
визнання недійсними попереднього
договору від 03 квітня 2007 року та
договору оренди від 18 лютого 2009 року з
підстав, визначених ст. 234 ЦК України,
ПАТ «Родовід Банк» одночасно просило
застосувати наслідки недійсності
правочину, стягнувши з ОСОБА_2 суму
внесених орендних платежів. Однак,
відповідно до змісту ст. 234 ЦК України
визнання правочину недійсним у зв'язку
з його фіктивністю виключає можливість
застосування судом наслідків його
недійсності згідно з ч. 1 ст. 216 ЦК
України, оскільки фіктивний правочин
вчиняється без наміру створення
передбачених ним правових наслідків.

Суд першої інстанції дійшов законного
та обґрунтованого висновку про
відсутність підстав для визнання
недійсними попереднього договору від 03
квітня 2007 року та договору оренди від 18
лютого 2009 року з підстав, визначених ст.
234 ЦК України, враховуючи, що за
вказаними договорами здійснювалося
передавання майна, ремонт приміщень,
вносились орендні платежі, що свідчить
про їх виконання та досягнення
передбачених ними наслідків.

На доведення фіктивності попереднього
договору від 03 квітня 2007 року та
договору оренди від 18 лютого 2009 року та
підтвердження обґрунтувань їх
укладання заднім числом ПАТ «Родовід
Банк» надало суд копію висновку
судово-технічної експертизи
документів у кримінальній справі за
обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні
злочинів, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст.
366, ч. З ст. 365 КК України, ОСОБА_5 у
вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст.
191, ч. 2 ст. 366 КК України. Суд першої
інстанції правильно відхилив дані
докази, оскільки не доводять
законності та обґрунтованості
заявлених позовних вимог з урахуванням
досліджених судом доказів по справі у
їх сукупності. Саме по собі факт
підписання сторонами договору заднім
числом не може свідчити про
фіктивність договору за наявності
доказів, які підтверджують наявність
правових наслідків за укладеним
договором.

Посилання апелянта на те, що у договорі
дарування адміністративного будинку з
влаштуванням паркінгу від 21 травня 2009
року, укладеному між ОСОБА_3 та ОСОБА_2,
ОСОБА_4 засвідчила, що будинок нікому не
передано в оренду, так само згідно
іпотечного договору від 01 вересня 2009
року, укладеного між ВАТ «Європейський
банк раціонального фінансування» та
ОСОБА_2, остання засвідчила, що на
момент укладення договору будинок в
оренду не зданий, не спростовують
правильності висновків суду першої
інстанції.

Доводи апеляційної скарги не
спростовують правильності висновків
суду першої інстанції.

Рішення суду першої інстанції є
законним і обґрунтованим. Судом було
правильно застосовано норми
матеріального та процесуального права,
дана вірна оцінка зібраним доказам по
справі, тому підстав для скасування
оскаржуваного рішення судом
апеляційної інстанції не встановлено.

Керуючись ст. ст. 303, 304, 307, 308, 313-315 ЦПК
України, судова колегія, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу Новосада Тараса
Олександровича, який діє на підставі
довіреності від імені та в інтересах
Публічного акціонерного товариства
«Родовід Банк», відхилити, а заочне
рішення Шевченківського районного
суду м. Києва від 14 серпня 2014 року
залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з часу
проголошення та може бути оскаржена
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий

Судді