Справа № 344/9146/14-ц
Провадження № 22-ц/779/2074/2014
Головуючий у 1 інстанції Барашков В. В.
Суддя-доповідач Мелінишин Г.П.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2014 року
м. Івано-Франківськ

Колегія суддів судової палати з
розгляду цивільних справ Апеляційного
суду Івано-Франківської області в
складі:

головуючого: Мелінишин Г.П.

суддів:
Матківського Р.Й., Шалаути Г.І.

секретаря:
Бойчука Л.М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні справу за поданням головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції про примусове
проникнення до житла боржника за
апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу
Івано-Франківського міського суду від
08 липня 2014 року,-

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Івано-Франківського міського
суду від 08 липня 2014 року задоволено
подання головного державного
виконавця відділу державної
виконавчої служби Івано-Франківського
міського управління юстиції про
примусове проникнення до житла
боржника.

Надано дозвіл на примусове проникнення
до квартири АДРЕСА_1 для виселення
ОСОБА_2 та членів його сім'ї.

На дану ухвалу ОСОБА_2 подав апеляційну
скаргу, в якій посилається на порушення
судом норм процесуального права.
Посилається на помилковість висновку
суду щодо перешкоджання ним виконанню
рішення суду, що унеможливлює його
виконання. При цьому не взято до уваги,
що акт державного виконавця від 17.06.2014
року не відповідає вимогам
законодавства, викладені в ньому факти
є надуманими, жодного виходу за місцем
його проживання не здійснювалося.
Наведене підтверджується відсутністю
в акті підпису будь-кого з опитаних
сусідів чи понятих, які були присутні
при проведенні виконавчої дії.

Поза увагою суду залишилась і та
обставина, що ст. 376 ЦПК України
визначений чіткий перелік випадків,
коли можливе примусове проникнення в
житло.

Крім того, подання про надання дозволу
на примусове проникнення до квартири
розглянуто без участі державного
виконавця.

З цих підстав просив ухвалу суду
скасувати, постановити нову ухвалу,
якою відмовити у задоволенні
клопотання державного виконавця.

В засідання апеляційного суду сторони
не з'явилися будучи належним чином
повідомленими, що не перешкоджає
розгляду справи в їх відсутності.

Вислухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи, колегія суддів
приходить до висновку, що апеляційна
скарга підлягає до задоволення з таких
підстав.

Задовольняючи подання державного
виконавця суд першої інстанції виходив
з того, що примусове проникнення до
житла боржника необхідне з метою
виконання судового рішення про
виселення ОСОБА_2 та членів його сім'ї
зі спірної квартири без надання іншого
житлового приміщення враховуючи
відсутність добровільного виконання
боржником цього рішення.

Однак, такий висновок суду не
ґрунтується на вимогах закону та не
відповідає дійсним обставинам справи.

Як вбачається із матеріалів справи,
заочним рішенням Івано-Франківського
міського суду від 07 лютого 2014 року
задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про
виселення відповідача та членів його
сім'ї з квартири за адресою АДРЕСА_1 без
надання іншого житлового приміщення
(а.с.54-55).

На підставі цього рішення 19 травня 2014
року було видано відповідний
виконавчий лист (а.с.71), а постановою
головного державного виконавця ВДВС
Івано-Франківського міського
управління юстиції від 23 травня 2014 року
відкрито виконавче провадження з його
виконання (а.с.73).

Встановлено, що підставою для
звернення державного виконавця до суду
з поданням про примусове проникнення
до житла послужило те, що у
встановлений ним строк боржник
добровільно рішення суду не виконав, в
квартирі понад три місяці ніхто не
проживає та іншим чином виконати
судове рішення неможливо.

Пунктом 10 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про
виконавче провадження» передбачено, що
державний виконавець у процесі
здійснення виконавчого провадження
має право, зокрема, звертатися до суду з
поданням про постановлення
вмотивованого рішення про примусове
проникнення до житла чи іншого
володіння боржника - фізичної або іншої
особи, в якої перебуває майно боржника
чи майно та кошти, належні боржникові
від інших осіб, або дитина, стосовно
якої складено виконавчий документ про
її відібрання.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України, питання про
примусове проникнення до житла чи
іншого володіння боржника - фізичної
особи або особи, у якої знаходиться
майно боржника чи майно та кошти,
належні боржникові від інших осіб, або
дитина, щодо якої є виконавчий документ
про її відібрання, при виконанні
судових рішень та рішень інших органів
(посадових осіб) вирішується судом за
місцезнаходженням житла чи іншого
володіння особи за поданням державного
виконавця.

Підставою для надання такого дозволу,
відповідно до змісту цих норм закону, є
наявність обставин, які свідчать про
те, що боржник безпідставно чинить
перешкоди для перевірки його майнового
стану, опису, арешту та вилучення з
квартири чи іншого житла, належного
йому майна, що значно ускладнює чи
робить неможливим виконання судового
рішення (виконавчого документа).

Аналіз вказаних норм закону
підтверджує, що перелік підстав для
застосування ст. 376 ЦПК України та
здійснення примусового проникнення в
житло є вичерпним і розширеному
тлумаченню не підлягає.

Разом з тим, подання державного
виконавця не містить підстав для
застосування вказаної норми закону і
здійснення примусового проникнення в
житло.

Крім того, ст. 78 Закону України
«Про виконавче провадження»
передбачено порядок та здійснення
заходів по виконанню рішення про
виселення боржника і при цьому не
зазначено положень щодо примусового
проникнення в житло з метою його
виконання.

Вирішуючи дане питання суд першої
інстанції вищезазначених норм закону
до уваги не прийняв.

Крім того, ухвалою Івано-Франківського
міського суду від 28 липня 2014 року
задоволено заяву представника ОСОБА_2 -
ОСОБА_4 про скасування заочного
рішення. Скасовано заочне рішення
Івано-Франківського міського суду від
07 лютого 2014 року та призначено справу
до розгляду (а.с.112).

Враховуючи вищенаведені обставини, а
також скасування заочного рішення
Івано-Франківського міського суду від
07 лютого 2014 року, на підставі якого
видано виконавчий лист і згідно якого
проводяться виконавчі дії, колегія
суддів вважає, що ухвала
Івано-Франківського міського суду від
08 липня 2014 року не може залишатися в
силі.

Керуючись ст. ст. 307, 312, 313-315, 317 ЦПК
України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Івано-Франківського міського
суду від 08 липня 2014 року скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою в
задоволенні подання головного
державного виконавця відділу
державної виконавчої служби
Івано-Франківського міського
управління юстиції про примусове
проникнення до житла боржника
відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту
проголошення, однак може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий:
Г.П. Мелінишин

Судді:
Р.Й. Матківський

Г.І. Шалаута