Справа № 355/75/14-ц Головуючий у І
інстанції Лисюк О.Д.Провадження №
22-ц/780/3913/14 Доповідач у 2
інстанції МатвієнкоКатегорія 1
УХВАЛА

Іменем України

18 вересня 2014 року колегія суддів
судової палати в цивільних справах
Апеляційного суду Київської області в
складі:

Головуючого - судді : Матвієнко Ю.О.,

суддів Волохова Л.А.,
Мельника Я.С.,

при секретарі Микитенко Д.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні апеляційного
суду Київської області цивільну справу
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на
рішення Баришівського районного суду
Київської області від 28 січня 2014 року у
справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про
поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИЛА:

В січні 2014 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом, в якому просив визнати
за ним право власності на ? частину
житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами по АДРЕСА_1,
обґрунтовуючи свої вимоги тим, що
будинок було придбано за спільні кошти
під час перебування у зареєстрованому
шлюбі з відповідачем ОСОБА_1 на
підставі договору купівлі-продажу від
17 березня 1990 року, в зв»язку з чим він є
спільною сумісною власністю сторін і
їхні частки у ньому є рівними.

Рішенням Баришівського районного
суду Київської області від 28 січня 2014
року позов задоволено. Поділено між
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 сумісно набуте майно
та визнано за ОСОБА_2 право власності на
? частку житлового будинку з
господарськими спорудами за адресою:
АДРЕСА_1.

Не погоджуючись з рішенням суду,
відповідач ОСОБА_1 подала на нього
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права,
невідповідність висновків суду
обставинам справи, просила рішення
суду скасувати та ухвалити по справі
нове рішення, яким відмовити в
задоволенні позову ОСОБА_2

Заслухавши доповідь доповідача,
пояснення учасників процесу,
перевіривши законність та
обґрунтованість рішення суду в межах
доводів апеляційної скарги та вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку
про відхилення апеляційної скарги,
виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено,
що 20 травня 1989 року між ОСОБА_2 та
ОСОБА_1. був укладений шлюб, про що в
книзі реєстрації актів про укладення
шлюбу виконавчим комітетом
Гостролуцької сільської ради
Баришівського району Київської
області 20 травня 1989 року вчинено
актовий запис за № 05 (а.с.9).

Рішенням Баришівського районного
суду Київської області від 30 вересня 2013
року шлюб між сторонами розірвано
(а.с.11-12).

Під час шлюбу, на підставі
договору купівлі-продажу житлового
будинку від 17 березня 1990 року подружжям
набуто нерухоме майно - житловий
будинок з господарськими будівлями, що
знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.26-27).

Згідно ст. 22 КпШС, який врегульовує
спірні правовідносини, майно, нажите
подружжям за час шлюбу, є його спільною
сумісною власністю. Кожен з подружжя
має рівні права володіння,
користування і розпорядження цим
майном.

Відповідно до ст. 24 КпШС майно, яке
належало кожному з подружжя до
одруження, а також одержане ним під час
шлюбу в дар або в порядку успадкування,
є власністю кожного з них.

Враховуючи обставини справи та на
підставі наведених правових норм,
законним та обґрунтованим є висновок
суду першої інстанції про те, що
будинок АДРЕСА_1 є спільною сумісною
власністю сторін, оскільки набутий
сторонами, як подружжям, за час шлюбу.

Погоджується колегія суддів і з
висновком суду першої інстанції про
спосіб поділу будинку шляхом визнання
за ОСОБА_2 права власності на ? його
частину, оскільки згідно ст. 28 КпШС в
разі поділу майна, яке є спільною
сумісною власністю подружжя, їх частки
визнаються рівними.

Доводи апеляційної скарги
відповідача про те, що спірний будинок
є її особистою власністю, оскільки
придбаний нею на підставі договору
купівлі-продажу від 17 березня 1990 року
за грошові кошти, подаровані їй в цей же
день батьком на підставі договору
дарування, колегією суддів
відхиляються, оскільки наявність
договору дарування грошових коштів,
укладеного 17 березня 1990 року між ОСОБА_3
та ОСОБА_1 (а.с.48), не є достатньою
підставою для висновку про те, що саме
за ці кошти, а не за спільні сумісні
кошти сторін, як подружжя, було
придбано спірний будинок АДРЕСА_1.

Крім того, згідно ст. 24 КпШС
власністю кожного з подружжя є майно,
одержане під час шлюбу в дар або в
порядку спадкування, при цьому спірний
будинок придбано ОСОБА_1 під час шлюбу з
ОСОБА_2 на підставі договору
купівлі-продажу, що виключає
можливість застосування положень
вищенаведеної статті.

Інших доводів, які б спростували
законність та обґрунтованість рішення
суду першої інстанції, апеляційна
скарга ОСОБА_1 не містить.

Оскільки судом першої інстанції
повно і всебічно з'ясовані всі
обставини справи, дана належна правова
оцінка доказам, висновки суду
відповідають фактичним обставинам
справи, а ухвалене рішення відповідає
вимогам матеріального і
процесуального права, підстави для
його скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 307, 308, 314, 315 ЦПК
України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 -
відхилити.

Рішення Баришівського районного
суду Київської області від 28 січня 2014
року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції
набирає законної сили з моменту
проголошення та може бути оскаржена до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів з дня
набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :