Коростишівський районний суд
Житомирської області
Справа № 280/1238/14-ц
Провадження № 2/280/524/14
У Х В А Л А

30 липня 2014 року

м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду
Житомирської області Пасічний Т.З.,
розглянувши матеріали позовної заяви
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права
власності на 1/2 частину будинку шляхом
визнання права забудовника з подальшою
реєстрацією та введення будинку в
експлуатацію, про поділ майна, що є
спільною сумісною власністю,-

В С Т А Н О В
И В:

Позивач звернулася до суду з позовом
про визнання права власності на 1/2
частину будинку шляхом визнання права
забудовника з подальшою реєстрацією
та введення будинку в експлуатацію, про
поділ майна, що є спільною сумісною
власністю. В обґрунтування позову
вказала, що вона та ОСОБА_2 перебували у
зареєстрованому шлюбі, який рішенням
Коростишівського районного суду був
розірваний. Від шлюбу сторони мають
двох дітей. Під час перебування у шлюбі
сторони побудували будинок, який на
даний час не зданий в експлуатацію,
придбали приміщення корівника, в
подальшому були виготовлені державні
акти на земельні ділянки, також був
придбаний автомобіль марки Мітцубіші.
Просить суд визнати вказане майно
спільною сумісною власністю подружжя
та розділити вказане майно між
сторонами, а також зобов’язати
відповідача компенсувати позивачу
вартість 1/2 частини автомобіля.

Дана позовна заява підлягає залишенню
без руху, оскільки не відповідає
вимогам ст.119 ЦПК України.

Відповідно до ст.119 ЦПК України
встановлені обов’язкові вимоги щодо
форми і змісту позовної заяви, зокрема
відповідно до п.п.5,6 названої норми
закону позовна заява повинна містити
виклад обставин, якими позивач
обґрунтовує свої вимоги, та зазначення
доказів, що підтверджують кожну
обставину, наявність підстав для
звільнення від доказування. Позовна
заява повинна відповідати іншим
вимогам, встановленим законом.

Тому позивач має надати суду належні та
допустимі докази, зокрема,
правовстановлюючі документи на
вказане у позовній заяві нерухоме
майно та автомобіль.

Відповідно до п.22 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами законодавства при
розгляді справ про право на шлюб,
розірвання шлюбу, визнання його
недійсним та поділ спільного майна
подружжя» № 11 від 21.12.2007 року
роз’яснено, що поділ спільного майна
подружжя здійснюється за правилами,
встановленими статтями 69-72 СК та ст.372
ЦК Вартість майна, що підлягає поділу,
визначається за погодженням між
подружжям, а при недосягненні згоди -
виходячи з дійсної його вартості на час
розгляду справи.

Відповідно до ст.70,71 СК України у разі
поділу майна, що є об’єктом права
спільної сумісної власності подружжя,
частки майна дружини та чоловіка є
рівними, якщо інше не визначено
домовленістю між ними або шлюбним
договором. При вирішенні спору про
поділ майна суд може відступити від
засади рівності часток подружжя за
обставин, що мають істотне значення,
зокрема якщо один із них не дбав про
матеріальне забезпечення сім’ї,
приховав, знищив чи пошкодив спільне
майно, витрачав його на шкоду інтересам
сім’ї.

За рішенням суду частка майна
дружини, чоловіка може бути збільшена,
якщо з нею, ним проживають діти, а також
непрацездатні повнолітні син, дочка, за
умови, що розмір аліментів, які вони
одержують, недостатній для
забезпечення їхнього фізичного,
духовного розвитку та лікування.

Майно, що є об’єктом права спільної
сумісної власності подружжя, ділиться
між ними в натурі.

Так, вартість майна, що підлягає поділу,
визначається за погодженням між
подружжям, про що відмічається в
позовній заяві чи акті-переліку
спільного майна, а при відсутності
згоди - виходячи з дійсної його
вартості на час розгляду справи.

Поділ неподільної речі (автомобіля,
трактора) відбувається за згодою
одного з подружжя на компенсацію і
внесення другим з подружжя відповідної
грошової суми на депозитний рахунок
суду.

Якщо дружина та чоловік не
домовилися про порядок поділу майна,
спір може бути вирішений судом. При
цьому суд бере до уваги інтереси
дружини, чоловіка, дітей та інші
обставини, що мають істотне значення.

Позивач звертається до суду з вимогою
поділити автомобіль та нерухоме майно,
однак відсутні дані про його дійсну
вартість (товарні чеки, квитанції про
проведення оплати, висновки
товарознавчих експертиз про дійсну
вартість спірного майна з врахуванням
його зносу тощо), джерело та час їх
придбання.

Відсутня належно обгрунтована ціна
позову щодо вимог майнового характеру,
яка відповідно до вимог ст.80 ЦПК
України визначається дійсною вартістю
майна на момент звернення до суду.

Також не конкретизований зміст
позовних вимог, не повністю визначений
склад осіб, які братимуть участь у
справі.

Відповідно до ст.121 ЦПК України суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
ст.ст.119, 120 ЦПК України, постановляє
ухвалу, в якій зазначаються підстави
залишення заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк
для усунення недоліків.

Відповідно до ст.121 ЦПК України суддя,
встановивши, що позовну заяву подано
без додержання вимог, викладених у
ст.ст.119, 120 ЦПК України, постановляє
ухвалу, в якій зазначаються підстави
залишення заяви без руху, про що
повідомляє позивача і надає йому строк
для усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись
ст.121 ЦПК України,-

У Х В А Л И
В :

1.Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про
визнання права власності на 1/2 частину
будинку шляхом визнання права
забудовника з подальшою реєстрацією
та введення будинку в експлуатацію, про
поділ майна, що є спільною сумісною
власністю - залишити без руху.

2.Надати позивачу строк для усунення
недоліків, який не може перевищувати
п’яти днів з дня отримання позивачем
ухвали про залишення позовної заяви
без руху.

3.Роз’яснити позивачу, якщо відповідно
до ухвали суду у встановлений строк
виконає вимоги, визначені ст.119 ЦПК
України, позовна заява вважається
поданою в день первісного її подання до
суду. Інакше заява вважатиметься
неподаною та буде повернута позивачу.

4.Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Т.З.Пасічний