Справа № 149/3469/13-ц
Провадження №2/149/57/14
Номер рядка звіту 38
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

30.09.2014 року Хмільницький
міськрайонний суд Вінницької області в
складі:

головуючої судді Робак М. В.,

при секретарі Поліщук Л. А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Хмільнику цивільну
справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2,
третя особа: ОСОБА_3, ОСОБА_4, про
визнання права власності на спадкове
майно, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до
ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_5, про
встановлення факту проживання однією
сім'єю та визнання права власності на
майно, як на частку в спільній сумісній
власності, за зустрічним позовом
ОСОБА_5 до ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3, про
визнання майна спільною сумісною
власністю подружжя, визнання права
власності на майно, як на частку в
спільній сумісній власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з
позовною заявою та просить визнати за
нею право власності на спадкове майно
після смерті батька - ОСОБА_6, який помер
ІНФОРМАЦІЯ_1, а саме: на ? частину
житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами за АДРЕСА_1 що
належав померлому ОСОБА_6 на підставі
рішення Хмільницького міського суду
від 09 квітня 1984 року та рішення
Третейського суду від 18 червня 2007 року,
а також на ? частину будівельних
матеріалів, які були використані
померлим ОСОБА_6 в процесі самовільного
будівництва приміщення бані. Позов
мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її
батько ОСОБА_6. Після його смерті
відкрилась спадщина, яка складається
із 1/2 частини житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами
за АДРЕСА_1. Після смерті батька ОСОБА_6
спадкоємцями по закону першої черги є,
крім позивача, ще дочка ОСОБА_3. На
протязі шести місяців після смерті
батька позивач та її сестра ОСОБА_3, у
відповідності до вимог ст.. 1269 ЦК
України подали заяви до Хмільницької
міської державної нотаріальної
контори про прийняття спадщини.
Половина житлового будинку з по
господарськими будівлями та спорудами
належала покійному батькові ОСОБА_6 на
підставі рішення Хмільницького
міського народного суду Вінницької
області від 09.04.1984 року та рішення
Третейського суду від 18.06.2007 року, які
зареєстровані в КП ВООБТІ. Перед смертю
батько ОСОБА_6 співмешкав з ОСОБА_2, яка
на даний час проживає в спірному
житловому будинку та у якої
знаходяться правовстановлюючі
документи на нього. В добровільному
порядку передати позивачу оригінал
рішення Третейського суду ОСОБА_2 не
бажає, а тому вона не має можливості
оформити своє право на спадщину в
нотаріальному порядку, оскільки
відсутні правовстановлюючі документи
на належну батькові половину житлового
будинку, що змусило її звернутись до
суду. Крім того, на присадибній
земельній ділянці спадкодавець за
життя самочинно збудував баню,
позначену в технічному паспорті КП
«ВООБТІ» літ. «Е», а тому позивач
просить визнати право власності за нею
на ? частину будівельних матеріалів,
які були використанні в процесі
будівництва бані.

До початку розгляду справи по
суті відповідач ОСОБА_2 звернулась до
суду із зустрічним позовом в якому
просить, з урахуванням уточнення
позовних вимог, встановити факт її
проживання із ОСОБА_6 однією сім»єю та
визнати за нею право власності на 1/8
частину цілого житлового будинку,
розташованого по АДРЕСА_1. Позовна
заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2
помер ОСОБА_6, з яким вона з травня 1999
року по день його смерті постійно
проживала однією сім'єю у фактичних
шлюбних відносинах без реєстрації
шлюбу за адресою АДРЕСА_1. За час
проживання однією сім»єю з покійним,
ними спільно було набуто майно, а саме
відповідно до рішення Третейського
суду від 18.06.2007 року ? частини цілого
житлового будинку, що розташований по
АДРЕСА_1. ОСОБА_2 отримати свідоцтво про
право власності на частку в спільному
майні подружжя позбавлена можливості,
оскільки необхідно встановити факт
проживання однією сім»єю, крім того між
нею та дітьми покійного виник спір щодо
нерухомого майна, а тому вона вимушена
звернутись до суду.

До початку розгляду справи по суті
ОСОБА_5 подала зустрічну позовну заяву
в якій, уточнивши позовні вимоги,
просить визнати ? частину будинку з
господарськими будівлями та спорудами,
що знаходиться по АДРЕСА_1, що належала
спадкодавцю ОСОБА_6, спільною сумісною
власністю ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та визнати
за нею право власності на 1/8 частини
цілого житлового будинку з
господарськими будівлями та
спорудами., що знаходиться в АДРЕСА_1, що
належала спадкодавцю згідно рішення
Хмільницького міського народного суду
від 09.04.1984 року. Позовна заява
мотивована тим, що 05.02.1980 року відділом
реєстрації актів цивільного стану
Хмільницького міськвиконкому
Вінницької області було зареєстровано
шлюб між нею та ОСОБА_6. За час
перебування у шлюбі ними було придбано
? частину цілого житлового будинку, що
знаходиться по АДРЕСА_1, та який за
спільною згодою було зареєстровано за
ОСОБА_6. 23.07.1991 року шлюб між нею та
ОСОБА_6 розірвано, а вже згодом ОСОБА_6
було набуто ще ? частину цього ж будинку
по АДРЕСА_1. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер, і
після його смерті відкрилась спадщина
на особисто ним придбане майно та на ?
частину житлового будинку, що в свій
час була придбана ними під час
проживання у шлюбі. ОСОБА_5 вчасно
звернулась з заявою до нотаріальної
контори з заявою, однак отримати
свідоцтво про право власності на
належну їй частку майна вона не має
можливості, оскільки з приводу
спадкового майна на даний час існує
спір, який вирішується в судовому
порядку.

В судовому засідання позивач ОСОБА_1
свої позовні вимоги підтримала та
просила їх задовільнити, відмовивши в
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2,
а також не заперечує щодо задоволення
зустрічного позову ОСОБА_5

Представник позивача за первісним
позовом - адвокат ОСОБА_7 позовні вимоги
підтримав, посилаючись на обставини
зазначені в позові, не заперечує щодо
задоволення вимог ОСОБА_5 та повністю
заперечує позовні вимоги ОСОБА_2 При
цьому додав, що відповідач за первісним
позовом не надав доказів придбання
частини будинку за спільні кошти
спадкодавця та відповідачки. Також
зазначив, що відповідач ОСОБА_2, під час
розгляду справи Третейським судом за
позовом спадкодавця про визнання
дійсним договору купівлі-продажу
частини житлового будинку,
представляла інтереси іншої сторони
та заперечувала щодо задоволення
позовних вимог про визнання права
власності за ОСОБА_6 на 1/4 частини
спірного житлового будинку.

Відповідач за первісним позовом -
ОСОБА_2 та її представник - адвокат
ОСОБА_8 підтримали свої позовні вимоги
в повному обсязі, не заперечили щодо
задоволення позову ОСОБА_5 та
заперечують в задоволенні первісного
позову ОСОБА_1 в частині визнання за нею
права власності на 1/4 частини спірного
житлового будинку, вказуючи на те, що
дійсно ОСОБА_1 має право на прийняття
спадщини в меншій частці ніж зазначено
у позовних вимогах. Також ОСОБА_2
додала, що вона спільно з ОСОБА_6,
проживаючи як подружжя, за спільні
кошти придбали частину спірного
будинку, який було зареєстровано за її
згодою за останнім. Мати ОСОБА_2 для
придбання спірного майна позичала
кошти. Крім того, проживаючи з ОСОБА_6,
вони вели спільно господарство,
доглядали будинок, будували прибудови
до нього, мали єдиний сімейний бюджет,
кошти витрачали на спільні потреби,
один перед одним несли сімейні
обов»язки, однаковою мірою дбали про
матеріальне забезпечення сім'ї,
підтримували один одного як морально,
так і матеріально, тобто між ними
склались сталі сімейні відносини. В
період їх спільного проживання вона
працювала в лікарні та отримувала
заробітну плату, яка складала їх
сімейний бюджет, витрачалась на
побутові потреби, а також на придбання ?
частини спірного майна. З 1999 року по
даний час вона проживає в спірному
будинку, як на той час так і після
смерті ОСОБА_6 сплачує комунальні
послуги.

Позивач за сустрічним позовом - ОСОБА_5
та її представник - адвокат ОСОБА_9
підтримали свої позовні вимоги, дали
пояснення аналогічні обставинам
зазначеним в їх позові. При вирішенні
позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2
поклались на розсуд суду.

Свідок ОСОБА_10 суду показала, що вона
являється дружиною рідного брата
покійного ОСОБА_6 та проживає в іншій
половині будинку по АДРЕСА_1. ОСОБА_2
разом з покійним проживали спільно
сім»єю протягом 15 років. За цей час вона
бачила як вони разом будували баню та
інші прибудови біля будинку. ОСОБА_2
піклувалася про покійного, купувала
ліки та ходила разом з ним до лікарні.
Знає що вони спільно купували частину
будинку. А також повідомила, що ОСОБА_2
була вагітною, однак втратила дитину.

Свідок ОСОБА_11 суду показала, що вона
являється двоюрідною сестрою
покійного ОСОБА_6. Останній з ОСОБА_2
прожив біля 15 років, тобто до дня своєї
смерті. Під час їхнього спільного
проживання вони побудували баню,
придбали частину будинку за їхні
спільні кошти. При цьому покійний їй
сам говорив, що частину коштів на
придбання будинку надала мати ОСОБА_2
Вона неодноразово приїжджала до них та
завжди бачила в будинку ОСОБА_2 Всі
сприймають її як дружину покійного.

Свідок ОСОБА_12 суду показала, що вона є
головою вуличного комітету по вулиці
Ч.Козацтва. Однак, оскільки по АДРЕСА_1
не обраний голова вуличного комітету,
тому вона видала довідку ОСОБА_2 про те,
що остання спільно проживала з ОСОБА_6.
ОСОБА_2 їй повідомила, що міська рада
дала дозвіл на видачу такої довідки,
поскільки вона знала дану сім"ю. Крім
того додала, що на протязі останніх
десяти років неодноразово бачила
ОСОБА_2 разом з ОСОБА_6 на базарі , в
магазині та лікарні. Також в лікарні
бачила ОСОБА_2, коли вона приносила
ОСОБА_6 їжу та ліки.

Свідок ОСОБА_13 суду показав, що він з
покійним ОСОБА_6 товаришували.
Пам»ятає, що після святкування, яке
відбулось 5 травня 1999 року ОСОБА_6 почав
спільно проживати з ОСОБА_2 До них
додому він приїздив кожного тижня.
ОСОБА_6 та ОСОБА_2 жили однією сім»єю, не
реєструючи шлюбу, вели спільне
господарство, разом будували баню.
ОСОБА_6 йому розповідав, що він з ОСОБА_2
спільно позичали кошти на купівлю
будинку, а потім разом їх повертали.
ОСОБА_2 працювала в лікарні, а ОСОБА_6
був головою кооперативу дачних
участків. Перед смертю ОСОБА_6
доглядадала його дружина, тобто ОСОБА_2,
а дочок ОСОБА_6 він жодного разу не
бачив.

30.09.2014 року до суду надійшли заяви від
сторін, згідно яких: позивач-відповідач
за первісним позовом ОСОБА_1 зменшила
свої позовні вимоги та просила визнати
за нею право власності на спадщину за
законом на 1/8 частину цілого житлового
будинку з господарськими будівлями та
спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 а
також право власності на спадкове
майно, а саме на 1/2 частку будівельних
матеріалів та обладнання, які були
використанні померлим ОСОБА_6 в процесі
будівництва бані. Позовні вимоги
ОСОБА_5 та ОСОБА_2 визнає в повному
обсязі Справу просить розглядати у її
відсутність; відповідач-позивач за
первісним позовом ОСОБА_14 та її
представник адвокат ОСОБА_8 свої
позовні вимоги підтримали в повному
обсязі, просять їх задовольнити,
позовні вимоги ОСОБА_5 та зменшені
позовні вимоги ОСОБА_1 визнають в
повному обсязі, просять справу
розглянути у їх відсутність; позивач за
зустрічним позовом ОСОБА_5 свої позовні
вимоги підтримує, позовні вимоги
ОСОБА_14 визнає, розгляд справи просить
провести у її відсутність та
відсутність її представника. Третя
особа за первісним позовом ОСОБА_4 при
винесенні рішення покладається на
розсуд суду, справу просить розглядати
у його відсутність.

Третя особа за первісним позовом
ОСОБА_3 в судове засідання не з"явилась.
про день та час розгляду справи
повідомлялась неодноразово, від неї на
адресу суду жодних клопотань чи
заперечень не надходило.

Суд, дослідивши матеріали справи,
встановив наступне:

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Хмільнику Вінницької
області помер ОСОБА_6 (а.с.7,51,52,123);
позивач за первісним позовом ОСОБА_1
являється дочкою спадкодавця (а.с.8,9);
рішенням Хмільницького міського суду
№2-87/84 від 09.04.1984 року за ОСОБА_6 визнано
право власності на 1/4 частину
домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с. 11,119),
довідкою виданою управлінням
містобудування та архітектури
Хмільницької міської ради доведено, що
станом на день розгляду справи спірний
житловий будинок знаходиться за
адресою АДРЕСА_1(а.с.192); згідно копії
рішення Третейського суду від 18.06.2007
року, за ОСОБА_6 визнано право власності
на ? частину цілого житлового будинку
розташованого за адресою АДРЕСА_1 (а.с.
12-14,121-122); згідно свідоцтва про
укладення шлюбу серії НОМЕР_1, 5 лютого
1980 року було укладено шлюб між ОСОБА_6
та ОСОБА_5 (а.с.117-118); Згідно свідоцтва
про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 від
15.05.1993 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_5
розірвано (а.с.55,120); Згідно свідоцтва
про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 від
01.02.1980 року шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_15
розірвано(а.с.54); Сторони до
нотаріальної контори з заявами про
прийняття спадщини та про видачу
свідоцтва про право власності на ?
частку у спільному майні подружжя
звернулись на протязі шести місяців з
часу відкриття спадщини, в зв"язку з чим
нотаріусом було заведено спадкову
справу (а.с.10, 27-32); В позасудовому
порядку оформити спадщину у позивача -
ОСОБА_1 немає можливості, оскільки
згідно листа нотаріуса відсутні
правовстановлюючі документи щодо
належності спадкового майна
спадкодавцю (а.с.21).ОСОБА_5 в
позасудовому порядку оформити своє
право на спірне майно не має можливості
(а.с. 128); отримання ОСОБА_2 в період
проживання з ОСОБА_6 заробітної плати
підтверджується копією трудової
книжки та довідками про заробітну
плату (а.с. 193-200). Крім того, ОСОБА_2 на
підтвердження

існування фактичних шлюбних відносин
було надано фотокартки із зображенням
ОСОБА_6 та її, оглянуто книжки про
оплату комунальних послуг. Згідно
довідки вуличного комітету - ОСОБА_2
проживала з ОСОБА_6 однією сім'єю без
реєстрації шлюбу з 1999 року по січень 2013
року в будинку АДРЕСА_1 (а.с.61). Також
судом було оглянуто інвентаризаційну
справу на спірний житловий будинок.

Суд, урахувавши думку сторін,
дослідивши матеріали цивільної справи
приходить до висновку про наявність
законних підстав для задоволення
позовних вимог сторін.

Згідно зі ст. 5 ЦК України акти
цивільного законодавства регулюють
відносини, які виникли з дня набрання
ними чинності. Акт цивільного
законодавства не має зворотної дії у
часі, крім випадків, коли він пом'якшує
або скасовує цивільну
відповідальність особи. Якщо цивільні
відносини виникли раніше і
регулювалися актом цивільного
законодавства, який втратив чинність,
новий акт цивільного законодавства
застосовується до прав та обов'язків,
що виникли з моменту набрання ним
чинності.

При вирішенні спору щодо заявлених
вимог ОСОБА_16 про визнання майна
спільною сумісною власністю подружжя
та визнання права власності на майно,
судом застосовуються норми КпШтС
України, які діяли на час придбання
спірного майна.

В силу статті 22 КпШС України майно,
нажите подружжям за час шлюбу, є його
спільною сумісною власністю. Кожен з
подружжя має рівні права володіння,
користування і розпорядження цим
майном. Згідно ст. 28 КпШС України,
в разі поділу майна, яке є спільною
сумісною власністю подружжя, їх
частки визнаються рівними.

Як встановлено в судовому засіданні та
не заперечується сторонами, під час
перебування в зареєстрованому шлюбі
ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ними, на підставі
рішення Хмільницького міського
народного суду Вінницької області від
09.04.1984 року, було придбано ? частини
домоволодіння АДРЕСА_1. Зазначений
номер будинку згодом було змінено на
АДРЕСА_1. Таким чином, оскільки
доведено набуття спірного майна під
час перебування ОСОБА_5 у
зареєстрованому шлюбі, тому її позовні
вимоги підлягають до задоволення в
повному обсязі.

Що стосується заявлених вимог ОСОБА_2, з
урахуванням їх зменшення, суд виходить
з наступного.

Показами свідків, які є близькими
родичами померлого ОСОБА_6, а також
показами свідка ОСОБА_13 доведено, що
ОСОБА_2 з 1999 року проживала з ОСОБА_6
однією сім»єю без реєстрації шлюбу,
оскільки її всі сприймали як дружину
померлого, крім того свідки
підтвердили ведення ними спільного
господарства, ОСОБА_2 своєю працею
приймала участь у будівництві прибудов
до спірного будинку, виконувала хатню
роботу, доглядала під час хвороби свого
чоловіка. Також суд вважає доведеним
існування спільного бюджету, оскільки
обоє працювали та кошти витрачали на
потреби сім»ї. Тобто між ОСОБА_2 та
ОСОБА_6 склались сталі сімейні
відносини притаманні подружжю.

ОСОБА_2 в підтвердження існування
фактичних шлюбних відносин також було
надано фотокартки із зображенням її та
покійного, однак з них судом не
вбачається наявності або відсутності
факту проживання однією сім»єю між
сторонами. Також суд не приймає до
уваги довідку видану головою вуличного
комітету по вулиці Ч.Козацтва, оскільки
ОСОБА_2 не проживає по зазначеній
вулиці, а тому законність такої довідки
викликає у суду сумнів. Однак, суд
приймає до уваги покази ОСОБА_12 надані
в судовому засіданні, яка
підтверджувала існування між ОСОБА_2 та
ОСОБА_6 сімейних відносин. Таким чином в
судовому засіданні підтверджено
спільне проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_6
однією сім»єю без реєстрації шлюбу з 1999
року по 2013 рік. Крім того, зазначений
факт не заперечується сторонами по
справі.

Як зазначалось вище, до відносин,
які виникли до 1 січня 2004 року,
застосовуються положення КпШС України,
яким не було передбачено можливості
визнання факту спільного проживання
без реєстрації шлюбу, як підстави для
визнання набутого майна спільною
сумісною власністю, тому позовна
вимога ОСОБА_2, про встановлення факту
проживання однією сім»єю без
реєстрації шлюбу підлягає частковому
задоволенню, а саме підлягає
встановленню факт спільного
проживання в період з 01.01.2004 року по 23
січня 2013 року.

Оскільки частину спірного майна було
придбано на підставі рішення
Третейського суду від 18.06.2007 року, тому
до спірних відносин суд застосовує
норми діючого Сімейного кодексу
України.

Відповідно до ч.2. ст.3 СК України, сім»ю
складають особи, які спільно
проживають, пов»язані спільним
побутом, мають взаємні права та
обов»язки.

Згідно ч.1 ст. 74 СК України, коли
чоловік та жінка проживають однією
сім»єю, але не перебувають у шлюбі між
собою, майно, набуте ними за час
спільного проживання, належить їм на
праві спільної сумісної власності,
якщо інше не встановлено договором між
ними. На майно, що є об'єктом спільної
сумісної власності жінки та чоловіка,
які не перебувають у шлюбі між собою
або в будь-якому іншому шлюбі,
поширюється положення глави 8 цього
Кодексу.

Відповідно до ст. 60 СК України
майно, набуте подружжям за час шлюбу,
належить дружині та чоловікові на
праві спільної сумісної власності
незалежно від того, що один з них не мав
з поважної причини (навчання, ведення
домашнього господарства, догляд за
дітьми, хвороба тощо) самостійного
заробітку (доходу). Вважається, що кожна
річ, набута за час шлюбу, крім речей
індивідуального користування, є
об'єктом права спільної сумісної
власності подружжя.

Згідно п. 20 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 р.
"Про практику застосування судами
законодавства при розгляді справ про
право на шлюб, розірвання шлюбу,
визнання його недійсним та поділ
спільного майна подружжя", при
застосуванні ст.74 СК України, що
регулює поділ майна осіб, які
проживають у фактичних шлюбних
відносинах, судам необхідно
враховувати, що правило зазначеної
норми поширюється на випадки, коли
чоловік та жінка не перебувають у
будь-якому іншому шлюбі і між ними
склалися усталені відносини, що
притаманні подружжю.

Аналіз указаних норм дає підстави
для висновку, що ст. 74 СК України
поширюється на правовідносини між
чоловіком та жінкою, які проживають у
фактичних шлюбних відносинах, і для
визнання майна, придбаного під час
фактичних шлюбних відносин, спільною
сумісною власністю необхідні докази:
ведення спільного господарства,
наявності у сторін спільного бюджету,
проведення спільних витрат, тощо.

Суд вважає доведеним, що частина
спірного нерухомого майна, а саме
житлового будинку по АДРЕСА_1 у м.
Хмільнику було придбано ОСОБА_6 спільно
з ОСОБА_2, оскільки вони зазначене майно
придбали під час їх спільного
проживання однією сім»єю за спільні
кошти. Наявність спільного бюджету
підтверджується наданими ОСОБА_2
доказами, а саме довідками про
отримання нею заробітної плати під час
спільного проживання. Ведення
спільного господарства також
підтверджено показами свідків. Крім
того, на думку суду, доказом того, що
ОСОБА_2 є співвласницею будинку і
свідчить факт її проживання за даною
адресою на даний час. Також суд бере до
уваги заяву спадкоємиці ОСОБА_1 про
визнання позовних вимог ОСОБА_2

За наведеного, суд вважає, що за ОСОБА_14
слід визнати право власності на 1/8
частину цілого житлового будинку по
АДРЕСА_1.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1, суд
виходить з наступного.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу
право на спадкування за законом мають
діти спадкодавця, у тому числі зачаті
за життя спадкодавця та народжені
після його смерті, той з подружжя, який
його пережив, та батьки.

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу
спадщини входять усі права та
обов'язки, що належали спадкодавцеві на
момент відкриття спадщини і не
припинилися внаслідок його смерті.

Спадщину, яка відкрилась після
смерті ОСОБА_6, позивач-відповідач за
первісним позовом ОСОБА_2 прийняла,
відповідно до вимог статті 1269 ЦК
України, оскільки на протязі шести
місяців з дня смерті батька звернулась
до нотаріальної контори з заявою про
видачу свідоцтва на спадщину за
законом. Крім позивача спадкоємцем
майна померлого являється третя особа
без самостійних вимог ОСОБА_3, яка також
прийняла спадщину шляхом звернення до
нотаріуса з заявою про видачу
свідоцтва про право на спадщину за
законом.

Згідно ст. 1278 ЦК України частки
кожного спадкоємця у спадщині є
рівними, якщо спадкодавець у заповіті
сам не розподілив спадщину між ними.

Таким чином, з урахуванням прав
спадкоємиці ОСОБА_3, суд вважає за
можливе визнати за ОСОБА_1 право
власності на спадщину за законом на 1/8
частину цілого житлового будинку, що
розташований по АДРЕСА_1.

Відповідно до пункту 7 Постанови
Пленуму Верховного Суду України "Про
судову практику у справах про
спадкування" від 30.05.2008 року №7, якщо
спадкодавцем було здійснене самочинне
будівництво (ч.1 ст. 376 ЦК), до
спадкоємців переходить право
власності на будівельні матеріали,
обладнання тощо, які були використанні
в процесі цього будівництва.

Оскільки ОСОБА_6 за життя на
присадибній ділянці було самовільно
збудовано приміщення бані, яке в
технічному паспорті позначена літ "Е",
тому за ОСОБА_1 слід визнати право
власності 1/2 частини будівельних
матеріалів, які були використані
спадкодавцем в процесі її будівництва.

Керуючись ст. ст. 22, 28 КпШтС, ст. ст.
3,60,74 Сімейного Кодексу України, ст.ст.5,
1218, 1261,1269,1278 ЦК України, ст. 5,6,11,60,88,212-215,294
ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1
задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право
власності на спажщину за законом на 1/8
частину цілого житлового будинку з
господарськими будівлями та спорудами,
що знаходиться в м. Хмільнику по
АДРЕСА_1,14.

Визнати за ОСОБА_1 право власності
на спадщину за законом на ? частину
будівельних матеріалів та обладнання,
які були використані померлим
ІНФОРМАЦІЯ_1 батьком ОСОБА_6, в процесі
будівництва бані, що позначена в
технічному паспорті літ. "Е"

Позовні вимоги ОСОБА_2
задовольнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_6,
який помер в м. Хмільнику ІНФОРМАЦІЯ_1
проживав однією сім'єю без реєстрації
шлюбу з ОСОБА_2, в період з 01.01.2004 року
року по 23.01.2013 року.

Византи за ОСОБА_2 право власності на
1/8 частини цілого житлового будинку,
який розташований в АДРЕСА_1, та належав
ОСОБА_6, відповідно рішення
Третейського суду від 18 червня 2007 року.

Визнати ? частину цілого
житлового будинку з господарськими
будівлями та спорудами, що знаходиться
по АДРЕСА_1 та належала ОСОБА_6, згідно
рішення Хмільницького міського суду
Вінницької області від 09 квітня 1984
року, спільною сумісною власністю
ОСОБА_5 та ОСОБА_6.

Визнати за ОСОБА_5 право власності
на 1/8 частину цілого житлового будинку
з господарськими будівлями та
спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 та
належала ОСОБА_6, згідно рішення
Хмільницького міського суду
Вінницької області від 09.04.1984 року.

Витрати залишити за сторонами.

Рішення може бути оскаржене в
апеляційному порядку до апеляційного
суду Вінницької області через
Хмільницький міськрайонний на протязі
10-ти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили
після закінчення строку для подання
апеляційної скарги, якщо апеляційну
скаргу не було подано. У разі подання
апеляційної скарги рішення, якщо його
не скасовано, набирає законної сили
після розгляду справи апеляційним
судом.

Суддя
Робак М. В.