Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/4441/14
Головуючий у 1 інстанції: Бахаєв І.М.
Суддя-доповідач: Каракуша К.В.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2014 року м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Бєлки В.Ю.

суддів: Каракуші К.В.

Спас О.В.

при секретарі: Евальд Д.Д.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення
Мелітопольського міськрайонного суду
Запорізької області від 20 серпня 2014
року по справі за позовом ОСОБА_3 до
Мелітопольської міської ради, третя
особа Комунальне підприємство
«Мелітопольське міжміське бюро
технічної інвентаризації» про
визнання права власності на самочинне
будівництво, -

ВСТАНОВИЛА:

У липні 2014 року ОСОБА_3 звернувся до
суду з вказаним позовом до
Мелітопольської міської ради про
визнання права власності на самочинне
будівництво.

Позов обґрунтовував тим, що він є
власником житлового будинку та споруд,
які розташовані по АДРЕСА_1, які
розташовані на земельній ділянці 0,05 га
на підставі витягу з протоколу зборів
уповноважених колгоспу «Зоря» « про
надання земельної ділянки для
будівництва індивідуального житлового
будинку» від 28.01.1994 року. При спробі у 2007
році отримати право власності на
нерухоме майно та земельну ділянку
позивачу було відмовлено на підставі
того, що не має правових підстав для
опрацювання питання введення в
експлуатацію самочинно збудованого
позивачем будинку.

Посилаючись на вказані обставини,
позивач просив суд визнати за ним право
власності на самочинно збудовані
будівлі та споруди, згідно з планом
забудови земельної ділянки 0,05 га, а
саме: житлового будинку «А-1» розміром
4,5 х 8,7 м, прибудова «а-1» розміром 3,97 х 8,65
м, сараї «Д-1» розміром 4,0 х 2,9 м, «Б-1»
розміром 2,8 х 2,45 м, «Ж-1» розміром 2,09 х 2,45
м, літня кухня «Г-1» розміром 3,6 х 2,65 м,
гараж «В-1» розміром 7,8 х 3,8 м.

Рішенням Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 20 серпня 2014 року позовну
заяву залишено без задоволення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням
суду, ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в
якій посилаючись на невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушення судом норм матеріального та
процесуального права, просить
скасувати рішення та справу направити
на новий судовий розгляд.

Заслухавши у засіданні
апеляційного суду суддю - доповідача,
пояснення представника апелянта,
перевіривши законність і
обґрунтованість рішення суду першої
інстанції та обставини справи в межах
доводів апеляційної скарги і вимог,
заявлених в суді першої інстанції,
колегія суддів вважає, що апеляційна
скарга не підлягає задоволенню з
наступних підстав.

Згідно ст.307 ЦПК України за наслідками
розгляду апеляційної скарги на рішення
суду першої інстанції апеляційний суд
має право постановити ухвалу про
відхилення апеляційної скарги і
залишення рішення без змін.

У відповідності до ст.308 ЦПК України
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається і
встановлено судом, що на підставі
рішення Мелітопольської міської ради
№103/5 від 28.03.1974 року за ОСОБА_3 визнано
право власності на самочинні збудовані
сарай розміром 4,45*8,97м. з коридором
2,3*3,35м, гараж розміром 4,4*3,6 м за адресою
АДРЕСА_1 (а.с.6). Вказана адреса була
згодом змінена на АДРЕСА_1 (а.с.11). Актом
Мелітопольского МБТІ за №2172 від 10.11.2007
року за вказаною адресою були
встановлені відхилення від
затвердженого проекту (а.с.14).

Відмовляючи у задоволенні позову суд
першої інстанції правомірно виходив з
того, що ОСОБА_3 позиваючись до суду про
визнання права власності на самочинне
будівництво не надав суду даних про те,
що порушене ним питання було предметом
розгляду компетентним державним
органом, рішення якого чи його
відсутність дають підстави вважати про
наявність спору про право.

Відповідно до приписів ст.376 ЦК
житловий будинок, будівля, споруда,
інше нерухоме майно вважаються
самочинним будівництвом, якщо вони
збудовані або будуються на земельній
ділянці, що не була відведена для цієї
мети, або без належного дозволу чи
належно затвердженого проекту, або з
істотними порушеннями будівельних
норм і правил. Особа, яка здійснила або
здійснює самочинне будівництво
нерухомого майна, не набуває права
власності на нього.

Право власності на самочинно збудоване
нерухоме майно може бути за рішенням
суду визнане за особою, яка здійснила
самочинне будівництво на земельній
ділянці, що не була їй відведена для
цієї мети, за умови надання земельної
ділянки в установленому порядку особі
під уже збудоване нерухоме майно.

Судом першої інстанції правильно
вирішено спір і зроблено обґрунтований
висновок про те, що визнання судом
права власності на самочинне
будівництво можливе в тому разі, якщо в
прийнятті такого об'єкту в
експлуатацію було незаконно
відмовлено.

Порядком прийняття в експлуатацію
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них, громадських
будинків та будівель і споруд
сільськогосподарського призначення I
та II категорій складності, які
збудовані без дозволу на виконання
будівельних робіт, і проведення
технічного обстеження їх будівельних
конструкцій та інженерних мереж,
затвердженим наказом Міністерства
регіонального розвитку, будівництва та
житлово-комунального господарства
України від 19 березня 2013 року № 95 (далі -
Порядок прийняття в експлуатацію
індивідуальних (садибних) житлових
будинків), встановлено процедуру та
умови прийняття в експлуатацію
збудованих без дозволу на виконання
будівельних робіт та механізм
проведення технічного обстеження
будівельних конструкцій та інженерних
мереж індивідуальних (садибних)
житлових будинків, садових, дачних
будинків, господарських (присадибних)
будівель і споруд, прибудов до них,
збудованих у період з 5 серпня 1992 року
до 12 березня 2011 року.

За положеннями п. п. 3.1., 3.2. Порядку
прийняття в експлуатацію
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, прийняття в експлуатацію
об'єктів, зазначених у пункті 1.1 розділу
I цього Порядку, здійснюється
безоплатно територіальними органами
Держархбудінспекції України протягом
10 робочих днів з дня подання заяви
власниками (користувачами) земельних
ділянок, на яких розміщені такі об'єкти,
за результатами технічного обстеження
цих об'єктів шляхом реєстрації
декларації про готовність об'єкта до
експлуатації, яка складається за
формою, наведеною у додатку 2 до цього
Порядку.

Документом, який засвідчує
відповідність закінчених будівництвом
до 5 серпня 1992 року індивідуальних
(садибних) житлових будинків, садових,
дачних будинків, господарських
(присадибних) будівель і споруд,
прибудов до них, які не підлягають
прийняттю в експлуатацію, вимогам
законодавства, будівельних норм,
державних стандартів і правил, зокрема
для потреб державної реєстрації прав
власності на нерухоме майно, є
технічний паспорт, складений за
результатами технічної
інвентаризації.

Замовник або його уповноважена особа
подає особисто або надсилає
рекомендованим листом з описом
вкладення до Інспекції за
місцезнаходженням об'єкта заяву про
прийняття в експлуатацію об'єкта за
формою, наведеною у додатку 3 до цього
Порядку, до якої додаються: два
примірники заповненої декларації; звіт
про проведення технічного обстеження
будівельних конструкцій та інженерних
мереж об'єкта з висновком про їх
відповідність вимогам надійності і
безпечної експлуатації (крім
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, садових, дачних будинків,
прибудов до них загальною площею до 300
квадратних метрів включно,
господарських (присадибних) будівель і
споруд, прибудов до них загальною
площею до 100 квадратних метрів включно);
засвідчені в установленому порядку
копії: документа, що посвідчує право
власності чи користування земельною
ділянкою, на якій розміщено об'єкт;
технічного паспорта.

Позивач не довів що він звертався
до територіальних органів
Держархбудінспекції України із
питанням введення в експлуатацію
самочинних споруд у відповідності до
процедури, яка визначена Порядком
прийняття в експлуатацію
індивідуальних (садибних) житлових
будинків, та те, що йому було відмовлено
цими органами у вирішенні зазначеного
питання.

Висновки суду першої інстанції
узгоджуються із роз'ясненнями, що
надані у постанові пленуму Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ від 30 березня 2012 року N 6 "Про
практику застосування судами статті 376
Цивільного кодексу України (про
правовий режим самочинного
будівництва)".

Враховуючи викладене вище, колегія
суддів погоджується з висновком суду
першої інстанції про відсутність
правових підстав для задоволення
позовних вимог.

Інші доводи, наведені в апеляційній
скарзі, не відносяться до підстав, з
якими процесуальне законодавство
пов'язує можливість скасування або
зміни оскаржуваного рішення.

Керуючись ст.ст. 303, 307, 308, 313 - 315, 317, 319 ЦПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 відхилити.

Рішення Мелітопольського
міськрайонного суду Запорізької
області від 20 серпня 2014 року по цій
справі залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту
її проголошення, проте вона може бути
оскаржена в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: