Справа № 360/1761/14-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2014 року
Бородянський
районний суд

Київської області в складі: головуючої
судді - Міланіч А.М.

при секретарі
- Хоменко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в смт.Бородянка
цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на
дії державного виконавця,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась до суду із
вказаною скаргою, обгрунтовуючи її тим,
що постановою від 10 червня 2014 року
державний виконавець ВДВС
Бородянського РУЮ Дихніч В.І.,
керуючись п.6 ч.1 ст.26 ЗУ «Про виконавче
провадження», відмовив у відкритті
виконавчого провадження з примусового
виконання ухвали Бородянського
районного суду від 29 травня 2014 року по
справі № 360/1023/14-ц про накладення арешту
на житловий будинок, що знаходиться в
АДРЕСА_1, мотивуючи відмову тим, що дана
ухвала не відповідає вимогам статті 19
ЗУ «Про виконавче провадження».

Вважала, що вказана постанова є
незаконною та такою, що підлягає
скасуванню.

Тому просила поновити пропущений
строк для подачі скарги, визнати
незаконною та скасувати вищевказану
постанову державного виконавця,
зазначену ухвалу Бородянського
районного суду від 29 травня 2014 року
повернути до відділу ДВС Бородянського
РУЮ для виконання.

В судовому засіданні представник
скаржника ОСОБА_3 скаргу підтримав та
викладене підтвердив.

Державний виконавець ВДВС
Бородянського РУЮ Дихніч В.І. в судове
засідання не з»явився, про час і місце
розгляду скарги повідомлений належним
чином.

Вислухавши пояснення представника
скаржника, дослідивши письмові докази
по справі, суд вважає, що скарга
підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що постановою
від 10 червня 2014 року державний
виконавець ВДВС Бородянського РУЮ
Дихніч В.І., керуючись п.6 ч.1 ст.26 ЗУ «Про
виконавче провадження» відмовив у
відкритті виконавчого провадження
(відмовлено у прийнятті до провадження
виконавчого документа) з примусового
виконання ухвали Бородянського
районного суду від 29 травня 2014 року по
справі № 360/1023/14-ц про накладення арешту
на житловий будинок, що знаходиться в
АДРЕСА_1, який належав на праві
власності ОСОБА_4 та який на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом від 13 серпня 2013 року
успадкувала ОСОБА_5 після смерті
ОСОБА_6, до розгляду справи по суті,
мотивуючи відмову тим, що дана ухвала
не відповідає вимогам статті 19 ЗУ «Про
виконавче провадження».

Відповідно до ч.1 ст.385 ЦПК України
скаргу може бути подано до суду у
десятиденний строк з дня, коли особа
дізналася або повинна була дізнатися
про порушення її прав чи свобод.

Відповідно до ч. ст. 26 ЗУ «Про виконавче
провадження», у разі відмови у
відкритті виконавчого провадження на
підставі пункту 6 частини першої цієї
статті державний виконавець роз'яснює
заявникові право на звернення до суду
чи іншого органу (посадової особи), які
видали виконавчий документ, щодо
приведення його у відповідність з
вимогами статті 18 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст. 31 ЗУ «По виконавче
провадження», копії постанов
державного виконавця та інші документи
виконавчого провадження (далі -
документи виконавчого провадження), що
державний виконавець зобов'язаний
довести до відома сторін та інших
учасників виконавчого провадження,
надсилаються адресатам із
супровідними листами простою
кореспонденцією, крім постанов про
відкриття виконавчого провадження або
відмову у відкритті виконавчого
провадження, про повернення
виконавчого документа стягувачу
відповідно до статті 47 цього Закону, що
надсилаються рекомендованим листом з
повідомленням про вручення. Боржник
вважається повідомленим про відкриття
виконавчого провадження, якщо йому
надіслано постанову про відкриття
виконавчого провадження за адресою,
зазначеною у виконавчому документі.

Як пояснив представник скаржника в
судовому засіданні, про дану постанову
скаржниця дізналася лише після
ознайомлення з матеріалами цивільної
справи № 360/1023/14-ц, а саме 29 липня 2014
року.

Оскільки скаржниця не була повідомлена
державним виконавцем про винесення ним
вищевказаної постанови, а відповідно
їй не було роз»яснено її право на
звернення до суду для приведення у
відповідність з вимогами статті 18 ЗУ
«Про виконавче провадження» ухвали
суду від 29 травня 2014 року, про
оспорювану постанову державного
виконавця вона /скаржниця/ дізналася
вже після закінчення десятиденного
строку визначеного ч.1 ст.385 ЦПК України
для її оскарження, а тому суд вважає
причину пропуску строку для подання
скарги до суду поважною і вбачає за
необхідне поновити пропущений
скаржницею строк для подачі даної
скарги до суду.

Частиною 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче
провадження» визначено, що державний
виконавець відмовляє у відкритті
виконавчого провадження у разі:

1) пропуску встановленого строку
пред'явлення документів до виконання;

2) неподання виконавчого документа,
зазначеного у статті 17 цього Закону, та
неподання заяви про відкриття
виконавчого провадження у випадках,
передбачених цим Законом;

3) якщо рішення, на підставі якого
видано виконавчий документ, не набрало
законної (юридичної) сили, крім
випадків, коли воно у встановленому
законом порядку допущено до негайного
виконання;

4) пред'явлення виконавчого документа
до органу державної виконавчої служби
не за місцем або не за підвідомчістю
виконання рішення;

5) якщо не закінчилася відстрочка
виконання рішення, надана судом, яким
постановлено рішення;

6) невідповідності виконавчого
документа вимогам, передбаченим
статтею 18 цього Закону;

6 1) офіційного оприлюднення
повідомлення про визнання боржника
банкрутом і відкриття ліквідаційної
процедури;

7) якщо виконавчий документ повернуто
стягувачу за його заявою, крім
виконавчих документів про стягнення
аліментів та інших періодичних
платежів;

8) наявності інших передбачених законом
обставин, що виключають здійснення
виконавчого провадження.

Як вбачається з оскаржуваної постанови
державний виконавець відмовив у
прийнятті до виконавчого провадження
вищезазначеної ухвали суду від 29
травня 2014 року, мотивуючи відмову тим,
що дана ухвала не відповідає вимогам
ст.19 ЗУ «Про виконавче провадження»,
якою визначено лише підстави для
відкриття виконавчого провадження.

В розумінні положень Закону України
«Про виконавче провадження»
обов'язковою умовою для відмови у
відкритті виконавчого провадження є
наявність, зокрема, передбачених
законом обставин, що виключають
здійснення виконавчого провадження,
однак, зважаючи на те, що такі обставини
не вказані державним виконавцем при
прийнятті такого рішення, його дії не є
правомірними.

Відповідно до приписів ст. 129
Конституції України однією із основних
засад судочинства є обов'язковість
рішення суду.

В свою чергу за положеннями ст. 11 Закону
України «Про виконавче провадження»
державний виконавець зобов'язаний
вживати передбачених цим Законом
заходів примусового виконання
рішень, неупереджено, своєчасно і в
повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно до приписів ч. 1 ст. 387 ЦПК України
у разі встановлення обґрунтованості
скарги суд визнає оскаржувані рішення,
дії чи бездіяльність неправомірними і
зобов'язує державного виконавця або
іншу посадову особу державної
виконавчої служби задовольнити вимогу
заявника та усунути порушення або
іншим шляхом поновлює його порушені
права чи свободи.

З огляду на вищевикладене, суд вважає
за необхідне, задовольняючи скаргу,
визнати дії державного виконавця
відділу державної виконавчої служби
Бородянського РУЮ Дихніч В.І. щодо
винесення 10 червня 2014 року постанови
про відмову у відкритті виконавчого
провадження (відмову в прийнятті до
провадження виконавчого документа) з
примусового виконання ухвали
Бородянського районного суду від 29
травня 2014 року у цивільній справі №
360/1023/14-ц про накладення арешту на
житловий будинок АДРЕСА_1,
неправомірними, а постанову -
незаконною та такою, що підлягає
скасуванню.

Керуючись ст.385-387 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до
суду.

Скаргу ОСОБА_1 на дії державного
виконавця задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати
постанову державного виконавця ВДВС
Бородянського РУЮ Дихніча Василя
Івановича від 10 червня 2014 року про
відмову в прийнятті до провадження
виконавчого документа та у відкритті
виконавчого провадження з примусового
виконання ухвали Бородянського
районного суду від 29 травня 2014 року у
цивільній справі № 360/1023/14-ц про
накладення арешту на житловий будинок
АДРЕСА_1.

Ухвалу Бородянського районного суду
від 29 травня 2014 року у цивільній справі
№ 360/1023/14-ц про накладення арешту на
житловий будинок АДРЕСА_1, повернути до
відділу ДВС Бородянського РУЮ для
виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
подається протягом п»яти днів з дня її
проголошення до Апеляційного суду
Київської області через Бородянський
районний суд Київської області. Особи,
які брали участь у справі, але не були
присутні у судовому засіданні під час
проголошення ухвали, можуть подати
апеляційну скаргу протягом п»яти днів
з дня отримання копії цієї ухвали.

Головуючий-суддя А.Міланіч