Ухвала

іменем україни

30 липня 2014 рокум. КиївКолегія суддів
судової палати у цивільних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ у складі:

головуючого Мартинюка В.І.,

суддів: Амеліна В.І.,
Карпенко С.О.,

Наумчука М.І.,
Ступак О.В.,

розглянувши в судовому засіданні
справу за клопотанням Компанії «Фамед
Інжиніринг ГмбХ енд Ко КГ» (VAMED Engineering GmbH
& CO KG), заінтересована особа - Державне
підприємство для постачання медичних
установ «Укрмедпостач» Міністерства
охорони здоров'я України, про
скасування рішення Міжнародного
комерційного арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті України від
04 квітня 2013 року у справі
АС № 195а/2012, за касаційними скаргами
Державного підприємства для
постачання медичних установ
«Укрмедпостач» Міністерства охорони
здоров'я України та заступника
прокурора м. Києва в інтересах держави
в особі Міністерства охорони здоров'я
України, до яких на підставі заяви
приєдналося Міністерство охорони
здоров'я України, на ухвалу
Шевченківського районного суду м.
Києва від 03 вересня 2013 року та ухвалу
апеляційного суду м. Києва від 18
березня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

У серпні 2013 року Компанія «Фамед
Інжиніринг ГмбХ енд Ко КГ» (VAMED Engineering GmbH
& CO KG) звернулася до суду з указаним
клопотанням, у якому просила скасувати
рішення Міжнародного комерційного
арбітражного суду при
Торгово-промисловій палаті України
(далі - МКАС при ТПП України) від 04
квітня 2013 року у справі
АС № 195а/2012 за позовом Державного
підприємства для постачання медичних
установ «Укрмедпостач» Міністерства
охорони здоров'я України (далі - ДП
«Укрмедпостач» МОЗ України) до
Компанії «VAMED Engineering GmbH & CO KG» (Австрія)
про зобов'язання вчинити дії та
стягнення коштів.

У зазначеному клопотанні заявник
вказує, що рішенням МКАС при ТПП
України від 04 квітня 2013 року у справі АС
№ 195а/2012 задоволено позовну заяву ДП
«Укрмедпостач» МОЗ України до Компанії
«VAMED Engineering GmbH & CO KG» (Австрія) про
зобов`язання вчинити дії та стягнення
коштів. Зобов`язано відповідача у
арбітражній справі - Компанію «VAMED
Engineering GmbH & CO KG» протягом 90 календарних
днів з моменту отримання рішення
здійснити заміну медичного обладнання,
а саме: «Інкубатор транспортний модель
ІТ-158-ТS», поставленого за договором
поставки від 14 вересня 2009 року, у
кількості 85 одиниць, на транспортні
інкубатори, які за своєю якістю,
ефективністю та безпечністю будуть
відповідати умовам договору та нормам
чинного законодавства України, та які
можна буде використовувати за
призначенням в Україні; у випадку
невиконання вказаної вимоги в
установлений строк - стягнути з
відповідача на користь позивача 4 973 590,55
євро, сплачених за вищевказане медичне
обладнання; стягнуто з відповідача на
користь позивача 34 058,77 євро в порядку
відшкодування сплаченого арбітражного
збору.

Заявник вважає, що рішення МКАС при ТПП
України у справі АС №
195а/2012 підлягає скасуванню на підставі
ст. 34 Закону України «Про міжнародний
комерційний арбітраж»
<http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_150/ed_2005_09_06/pravo1
/T400200.html?pravo=1>, оскільки арбітражне
застереження, на підставі якого
розглянуто спір і винесено арбітражне
рішення, є недійсним; рішення у справі
суперечить публічному порядку України;
склад третейського суду та арбітражна
процедура не відповідали угоді сторін.

Ухвалою Шевченківського районного
суду м. Києва від 03 вересня 2013 року,
залишеною без змін ухвалою
апеляційного суду м. Києва від
18 березня 2014 року, клопотання
задоволено.

У касаційних скаргах заявники просять
скасувати ухвали судів першої й
апеляційної інстанцій, постановити
нову ухвалу, якою в задоволенні
указаного клопотання відмовити,
обґрунтовуючи свою вимогу порушенням
судами норм процесуального права та
неправильним застосуванням норм
матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши
доводи касаційних скарг, колегія
суддів дійшла висновку про те, що
касаційні скарги підлягають
відхиленню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 389-5 ЦПК України
<http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_2985/ed_2014_02_23/pravo
1/T041618.html?pravo=1> рішення МКАС при ТПП
України може бути скасовано судом лише
з підстав, передбачених міжнародним
договором України та/або Законом
України «Про міжнародний комерційний
арбітраж»
<http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2005_09_06/pravo1/T40020
0.html?pravo=1>.

Відповідно до ст. 34 вказаного Закону
<http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_150/ed_2005_09_06/pravo1
/T400200.html?pravo=1> арбітражне рішення може
бути скасовано, якщо: сторона, що
заявляє клопотання про скасування,
подасть докази того, що: угода є
недійсною за законом, якому сторони цю
угоду підпорядкували, а вразі
відсутності такої вказівки - за законом
України; або склад третейського суду
або арбітражна процедура не
відповідали угоді сторін, якщо тільки
така угода не суперечить будь-якому
положенню Закону України «Про
міжнародний комерційний арбітраж»
<http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2005_09_06/pravo1/T40020
0.html?pravo=1>, від якого сторони не можуть
відступати, або, за відсутності такої
угоди, не відповідали цьому Закону; або
суд визначить, що: об'єкт спору не може
бути предметом арбітражного розгляду
за законодавством України; або
арбітражне рішення суперечить
публічному порядку України.

Перелік підстав для скасування рішення
арбітражного суду, встановлений
названим Законом, є вичерпним, і
повністю відповідає переліку, який
міститься в ст. 34 Типового закону
ЮНІСТРАЛ та повторює положення статті V
Нью-Йоркської Конвенції про визнання
та виконання іноземних арбітражних
рішень 1958 року.

Встановлення однієї з наведених
обставин є самостійною підставою для
скасування оскаржуваного рішення МКАС.

Судами попередніх інстанцій
установлено, що рішенням МКАС при ТПП
України від 04 квітня 2013 року у справі АС
№ 195а/2012 задоволено позовну заяву ДП
«Укрмедпостач» МОЗ України до Компанії
«VAMED Engineering GmbH & CO KG» (Австрія) про
зобов`язання вчинити дії та стягнення
коштів. Зобов`язано відповідача у
арбітражній справі - Компанію «VAMED
Engineering GmbH & CO KG» протягом 90 календарних
днів з моменту отримання рішення
здійснити заміну медичного обладнання,
а саме: «Інкубатор транспортний модель
ІТ-158-ТS», поставленого за договором
поставки від 14 вересня 2009 року, у
кількості 85 одиниць, на транспортні
інкубатори, які за своєю якістю,
ефективністю та безпечністю будуть
відповідати умовам договору та нормам
чинного законодавства України та які
можна буде використовувати за
призначенням в Україні; у випадку
невиконання вказаної вимоги в
установлений строк, - стягнути з
відповідача на користь позивача 4 973 590,55
євро, сплачених за вищевказане медичне
обладнання; стягнуто з відповідача на
користь позивача 34 058,77 євро в порядку
відшкодування сплаченого арбітражного
збору.

Відповідно до п. 2 постанови Кабінету
Міністрів України від 05 серпня 2009 року
№ 819 «Про залучення державним
підприємством для постачання медичних
установ «Укрмедпостач» у 2009 році
іноземного кредиту для реалізації
інвестиційного проекту щодо
забезпечення
лікувально-профілактичних закладів
обладнанням, транспортними засобами,
виробами медичного призначення та
лікарськими засобами під державну
гарантію»
<http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/ed_2010_07_06/pravo1/KP0908
19.html?pravo=1> ДП «Укрмедпостач» МОЗ
України визначено відповідальним
виконавцем інвестиційного проекту за
участю австрійської Компанії «VAMED
Engineering GmbH & CO KG».

14 вересня 2009 року між вказаними
сторонами укладено договір поставки
медичного обладнання, поставку
здійснено за кошти, отримані в кредит
під державну гарантію України для
задоволення державних потреб.

На момент укладення договору поставки
відповідно до ч. 2 ст. 12 ГПК України
<http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_132/ed_2014_02_23/pravo1
/T179800.html?pravo=1> заборонялося передавати
спори, що виникають з договорів,
укладених у зв'язку із задоволенням
державних потреб, на вирішення
третейського (арбітражного) суду.
Враховуючи, що договір поставки у ст. 13
містить арбітражну угоду, відповідно
до якої усі спори щодо цього договору
підлягають вирішенню МКАС при ТПП
України, тому суд першої інстанції, з
яким погодився й апеляційний суд,
дійшов висновку про невідповідність
арбітражної угоди законодавству
України, а отже про відсутність
компетенції арбітражного суду щодо
розгляду даного спору, що відповідно до
ст. 34 Закону України «Про міжнародний
комерційний арбітраж»
<http://search.ligazakon.ua/l_doc2.nsf/link1/an_150/ed_2005_09_06/pravo1
/T400200.html?pravo=1> є підставами для
скасування арбітражного рішення.

Такі висновки судів є обґрунтованими.

Доводи касаційних скарг про те, що
Європейська конвенція про
зовнішньоекономічний арбітраж від 21
квітня 1961 року, ратифікована Україною 18
березня 1963 року, не встановлює винятків
щодо арбітрабельності спорів, є
необґрунтованими, оскільки за змістом
ч. 2 ст. VI Європейської конвенції про
зовнішньоекономічний арбітраж при
винесенні рішення з питання наявності
чи дійсності арбітражної угоди,
державні суди Договірних Держав, в яких
піднято це питання, повинні керуватися
або законом, якому сторони
підпорядкували арбітражне
застереження, або, при відсутності
вказівок на цей рахунок - законом
країни, в якій повинно бути винесено
рішення. Крім того, вказано, що суд
(мається на увазі державний суд), може
не визнати арбітражну угоду, якщо за
законом його країни спір не може бути
предметом арбітражного розгляду. Отже,
Європейська конвенція про
зовнішньоекономічний арбітраж залишає
право за кожною з договірних країн
своїм національним законодавством
встановити певний імунітет.

Відповідно до ч. 4 ст. 1 Закону України
«Про міжнародний комерційний
арбітраж» цей Закон не зачіпає дії
будь-якого іншого закону України, в
силу якого певні спори не можуть
передаватися до арбітражу або можуть
бути передані до арбітражу тільки
згідно з положеннями іншими, ніж ті, що
є в цьому Законі. В свою чергу у ч. 2 ст. 12
ГПК України (в редакції від 05 березня 2009
року) встановлена заборона на передачу
певної категорії спорів на вирішення
третейського суду, в тому числі спорів,
що виникають при укладені, зміні,
розірванні та виконанні господарських
договорів, пов'язаних із задоволенням
державних потреб.

Крім того, суди попередніх інстанцій
встановили, що рішення МКАС при ТПП
України у справі від 04 квітня 2013 року АС
№ 195а/2012 підписано Головою складу
арбітражного суду О. Чиричем та
арбітром В.І. Іващенком. На вказаному
рішенні міститься надпис від руки
Голови МКАС Н.Ф.Селівона, а не складу
суду, про те, що арбітр С. Хегер не
підписала рішення у зв'язку з незгодою
з ним. У викладеній у формі пояснень
свідка окремій думці арбітр С. Хегер
повідомляє про усунення її від участі в
обговоренні та прийнятті рішення, про
надання їй на підпис вже підписаного
двома іншими арбітрами рішення,
направленого сторонам, у зв'язку з чим
часу на підготування окремої думки не
залишилось.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про
міжнародний комерційний арбітраж» при
арбітражному розгляді колегіальним
складом арбітрів будь-яке рішення
третейського суду, якщо сторони не
домовились про інше, повинно бути
винесено більшістю арбітрів. Проте
питання процедури можуть вирішуватись
арбітром, що є головою третейського
суду, якщо його уповноважать на це
сторони або всі члени третейського
суду.

Статтею 31 вказаного Закону також
встановлено, що арбітражне рішення
повинно бути винесено у письмовій
формі та підписано одноособовим
арбітром або арбітрами. При
колегіальному арбітражному розгляді
достатньо наявності підписів
більшості всіх членів третейського
суду за умови зазначення причини
відсутності інших підписів. Аналогічні
положення закріплені у ст. 49 Регламенту
МКАС при ТПП України. Крім того, ч. 4
названої статті Регламенту визначає
вимоги до змісту рішення, а також
вказує, що на рішенні повинні бути
підписи арбітрів.

Отже, оскаржуване рішення арбітражного
суду в порушення Регламенту МКАС при
ТПП України та Закону України «Про
міжнародний комерційний арбітраж»
містить напис, здійснений Головою МКАС
при ТПП України про причини
відсутності підпису третього арбітра
на вказаному рішенні, що є порушенням
арбітражної процедури.

Статтею 335 ЦПК України встановлено, що
під час розгляду справи в касаційному
порядку суд перевіряє в межах
касаційної скарги правильність
застосування судом першої або
апеляційної інстанції норм
матеріального чи процесуального права
і не може встановлювати або (та) вважати
доведеними обставини, що не були
встановлені в рішенні чи відкинуті ним,
вирішувати питання про достовірність
або недостовірність того чи іншого
доказу, про перевагу одних доказів над
іншими.

Вищевикладене дає підстави для
висновку про те, що касаційні скарги
підлягають відхиленню, а постановлені
у справі ухвали - залишенню без змін з
підстав, передбачених ст. 337 ЦПК
України.

Керуючись ст. ст. 336, 337 ЦПК України,
колегія суддів судової палати у
цивільних справах Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ

у х в а л и л а:

Касаційні скарги Державного
підприємства для постачання медичних
установ «Укрмедпостач» Міністерства
охорони здоров'я України та заступника
прокурора м. Києва в інтересах держави
в особі Міністерства охорони здоров'я
України, до яких на підставі заяви
приєдналося Міністерство охорони
здоров'я України, відхилити.

Ухвалу Шевченківського районного суду
м. Києва від 03 вересня 2013 року
та ухвалу апеляційного суду м. Києва
від 18 березня 2014 року залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий В.І. Мартинюк Судді:
В.І. Амелін

С.О. Карпенко

М.І. Наумчук

О.В. Ступак