Єдиний унікальний номер 248/4197/13-ц
Номер провадження 22-ц/775/5335/2014
Головуючий у 1 інстанції: Лугай А.М.
Доповідач: Мальований Ю.М.
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М
У К Р А Ї Н И

05 серпня 2014 року Апеляційний суд
Донецької області в складі:

Головуючого Мальованого Ю.М.,

суддів Новосядлої В.М., Солодовник
О.Ф.,

при секретарі: Козаку І.С.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Донецьку апеляційну
скаргу ОСОБА_1 на рішення Харцизького
міського суду Донецької області від 21
травня 2014 року по справі за позовом
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ житлового
будинку та літньої кухні в натурі між
власниками, встановлення порядку
користування господарськими спорудами
та земельною ділянкою та за зустрічним
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про поділ
майна в натурі, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 в травні 2013 року
звернувся до суду з позовом до
відповідача ОСОБА_3 про поділ житлового
будинку та літньої кухні в натурі між
власниками, встановлення порядку
користування господарськими спорудами
та земельною ділянкою, який мотивує
тим, що згідно свідоцтва про право на
спадщину за законом, посвідченого
державним нотаріусом Першої
Харцизької державної нотаріальної
контори Нагорняк Т.А. від 04.09.2008 р. за
реєстровим № 1-1957 (Спадкова справа № 78
за 2008-й рік), він є власником 1/2 частини
жилого будинку АДРЕСА_1, який
розташований на неприватизований
земельній ділянці площею 600 кв.м., на
якій знаходиться один шлакоблочний
житловий будинок загальною площею 52,60
кв.м., в тому числі жилою площею 27,10 кв.м.,
позначений на плані літ. А, літня кухня
Б, уборна В, сарай Г, огорожа № 1.
Власником другої 1/2 частини будинку є
його брат - відповідач ОСОБА_3

У 2012 році між ними виник спір про
порядок користування і володіння
вищевказаним будинком та
господарськими спорудами. Угоди про
спосіб виділення його частки із
загального майна не досягнуто. Він
фактично не користується вказаним
будинком та господарським спорудами,
оскільки відповідач не надає йому
такого права. Фактично відповідач
користується своєю та його часткою
будинку.

Позивач просив поділити житловий
будинок АДРЕСА_1 в натурі між
власниками та виділити йому у
власність житлове приміщення, яке за
розмірами дорівнює його частці у
будинку; поділити літню кухню в натурі
між власниками і виділити йому у
власність приміщення, яке за розмірами
дорівнює його частці; встановити
порядок користування господарськими
спорудами (окрім літньої кухні),
встановити порядок користування
земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_1;
стягнути з відповідача на його користь
витрати по сплаті судового збору.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2
уточнив свої позовні вимоги, та просив:
1) поділити нерухоме майно яке
знаходиться у спільній частковій
власності, а саме - домоволодіння
розташоване за адресою: АДРЕСА_1, в
натурі між співвласниками; 2) визнати
право власності за ним на частину
житлового будинку позначеного на плані
під літерою А, а саме приміщення №1-1, 1-2,
1-3, 1-4, 1-6, 1-7 (згідно даних технічного
паспорту) та сарай позначений на плані
під літерою З; 3) визнати право
власності за ОСОБА_3 на літню кухню
позначену на плані під літерою Б в
цілому та на частину житлового будинку
позначеного на плані під літерою А, а
саме приміщення №1-5 (згідно даних
технічного паспорту), та сарай
позначений на плані під літерою Г; 4)
встановити порядок користування
прибудинковими спорудами, виділивши
йому в користування гараж позначений
на плані під літерою Д, а ОСОБА_3 - гараж,
позначений на плані під літерою Е; 5)
залишити земельну ділянку, на якій
розташовано домоволодіння за адресою:
буд. АДРЕСА_1 у загальному користуванні;
6) стягнути з відповідача на його
користь понесені ним витрати по сплаті
судового збору та по оплаті судової
будівельно-технічної експертизи.

Відповідач ОСОБА_3 в серпні 2013 року
звернувся до суду із зустрічним
позовом до ОСОБА_2 про розділ майна, що
знаходиться у спільній частковій
власності в натурі, який мотивує тим, що
на підставі свідоцтва про право на
спадщину за законом від 04.09.2008 року,
посвідченого державним нотаріусом
Першої харцизької державної
нотаріальної контори Нагорняк Т.А., під
реєстровим № 1-1950, він є власником 1/2
частини жилого будинку АДРЕСА_1, на
земельній ділянці площею 600 кв.м., на
якій знаходиться один шлакоблочний
жилий будинок загальною площею 52,60 кв.
м., жилою площею 27,10 кв. м., (літ. А), літня
кухня (літ. Б), уборна (літ. В), сарай (літ.
Г), огорожа № 1. Власником другої 1/2
частини будинку є ОСОБА_2 на підставі
свідоцтва про право на спадщину за
законом. Однак, на підставі частини 3 ст.
357 ЦК України власник має право на
відповідне збільшення свої частки в
праві спільної часткової власності,
якщо поліпшення спільного майна, які не
можна відокремити, зроблені ним своїм
коштом за згодою всіх співвласників, з
додержанням встановленого порядку
використання спільного майна. Крім
того, згідно частини 4 ст. 357 ЦК України
співвласник житлового будинку, іншої
будівлі, споруди може зробити у
встановленому законом порядку за свій
рахунок добудову (прибудову) без згоди
інших співвласників, якщо це не порушує
їхніх прав. Така добудова (прибудова) є
власністю співвласника, який її зробив,
і не змінює розміру часток
співвласників у праві спільної
часткової власності. У 1957 році на
підставі договору про надання у
безстрокове користування земельної
ділянки їх батькові ОСОБА_5 було надано
у користування земельну ділянку,
розташовану за адресою: буд. АДРЕСА_1, на
якому той побудував житловий будинок,
літню кухню і господарські будівлі.

З 1958 року по теперішній час відповідач
проживає у будинку за вказаною адресою.

У 2002 році він організував і оплатив
прокладку каналізаційної мережі до
будинку і встановив прилад обліку води.
В 2004 році на земельній ділянці ним був
побудований ще один гараж, для чого він
придбав за свої кошти шлакоблок. У 2007
році він встановив лічильник газу за
свої кошти. ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_5
помер, після його смерті відкрилася
спадщина у вигляді спірного жилого
будинку. Дружина померлого ОСОБА_6
відмовилася від своєї частки у
спадщині на користь синів, в результаті
чого власниками спірного будинку стали
він і ОСОБА_2 - по 1/2 частині будинку
кожний.

У 2011 році відповідач перекрив дах на
літній кухні і зробив у ній ремонт:
переклеєні шпалери, поміняна
сантехніка, електропроводка, постелив
лінолеум, в період з 2011 року по 2013 рік
встановив 3 пластикових вікна, у 2012 році
замінив прилад обліку води, придбав
новий газовий котел, провів повну
реконструкція системи газопостачання.

Під час розділу майна, яке перебуває у
спільній сумісній власності,
вважається, що частки співвласників у
праві сумісної власності є рівними,
якщо інше не встановлено домовленістю
між ними чи законом. За рішенням суду
частка може бути збільшена чи зменшена
з урахуванням обставин, які мають
суттєве значення.

Просив розділити майно, яке перебуває у
спільній частковій власності, а саме:
спірний будинок, в натурі між ОСОБА_2 і
ним, визнавши за ним право на 2/3 частки
власності, а за ОСОБА_2 - на 1/3 частину
власності вказаного будинку; стягнути
з ОСОБА_2 на його користь витрати із
сплати судового збору в сумі 229 грн. 40
коп., витрати із сплати послуг адвоката
в розмірі 2500,00 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_3 уточнив
свої позовні вимоги за зустрічним
позовом та просив: 1) розділити майно, що
знаходиться у сумісній частковій
власності, а саме будинок за адресою:
буд. АДРЕСА_1 в натурі між ним і ОСОБА_2; 2)
визнати за ним, ОСОБА_3, право власності
на літню кухню, позначену на плані
літерою Б, а саме - приміщення № 8, 9, 10, 11,
12, 13 і 14, частку жилого будинку,
позначеного на плані літерою А, а саме -
приміщення № 4 і 5; гараж, позначений на
плані літерою Е, і сарай під літерою Г; 3)
визнати за ОСОБА_2, право власності на
частку жилого будинку, позначеного на
плані літерою А, а саме - приміщення № 1,
2, 3, 6, 7; сарай, позначений на плані
літерою З, і гараж, позначений на плані
літерою Д; 4) стягнути з ОСОБА_2 на його
користь витрати по оплаті судового
збору в розмірі 229 грн. 40 коп. і витрати
по оплаті послуг адвоката в розмірі
2500,00грн.

Рішенням Харцизького міського суду від
21 травня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_2
до ОСОБА_3 про поділ житлового будинку
та літньої кухні в натурі між
власниками, встановлення порядку
користування господарськими спорудами
та земельною ділянкою задоволено.
Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3 до
ОСОБА_2 про поділ майна в натурі
задоволено частково.

Розділено в натурі житловий будинок з
господарсько-побутовими будівлями,
розташований за адресою: буд. АДРЕСА_1
на 1/2 та 1/2 частини згідно висновку
судової будівельно-технічної
експертизи № 545/2014ОЦ від 24 березня 2014
року, визнано право власності за ОСОБА_2
та ОСОБА_3 на виділені їм в натурі
частини.

ОСОБА_3 виділено в натурі частину № 1
домоволодіння загальною вартістю 96 574
грн. 92 коп., яка складається: з квартири
№ 1 - житлової кімнати « 11», площею 9,9
кв.м., яка перетворюється в житлову
кімнату « 1-1», площею 9,9 кв.м. житлової
кімнати « 10», площею 17,7 кв.м., яка
перетворюється в житлову кімнату « 1-2»,
площею 17,7 кв.м.; кухні « 9» та ванної « 8»,
площею 8,4 кв.м., які перетворюються в
кухню « 1-4», площею 8,4 кв.м житлової
кімнати « 5», площею 6,3 кв.м., яка
перетворюється в санвузол « 1-7», площею
6,3 кв.м.; кухні « 12», площею 6,8 кв.м., яка
перетворюється в житлову кімнату « 1-3»,
площею 6,8 кв.м.; коридору « 13», площею 5,6
кв.м., який перетворюється в коридор «
1-5», площею 5,6 кв.м.; коридору « 14», площею
3,5 кв.м., який перетворюється в коридор «
1-6», площею 3,5 кв.м., всього загальною
площею 58,2 кв.м. (55% , в межах будов по Літ.
«А-1», «а1», «Б», «б», «б1»), що у
вартісному вираженні складає 94582 грн. 90
коп.; сарай під Літ. «Г», вартістю 1992
грн.02 ко.

ОСОБА_2 виділено в натурі частину
№ 2 домоволодіння загальною вартістю
77724 грн. 37 коп., яка складається: з
квартири № 2 - кладової « 3», площею 3,4
кв.м., яка перетворюється в кладову «
2-5», площею 3,4 кв.м.; кухні « 4», площею 10,1
кв.м., яка перетворюється в прихожу «
2-3», площею 10,1 кв.м.; житлової кімнати «
6», площею 13,2 кв.м., яка перетворюється в
житлову кімнату « 2-1», площею 13,2 кв.м.;
житлової кімнати « 7», площею 7,6 кв.м.,
яка перетворюється в житлову кімнату «
2-2», площею 7,6 кв.м.; коридору « 2», площею
8,4 кв.м., який перетворюється в кухню «
2-4», площею 8,4 кв.м.; коридору « 1», площею
4 кв.м., який перетворюється в коридор «
2-6», площею 4 кв.м., всього загальною
площею 46,7 кв.м. (45% в межах будов по Літ.
«А-1», «а», «а1», «Б», «б», «б1»), що у
вартісному вираженні складає 77385 грн. 99
коп.; сарай під Літ. «З», вартістю 338 грн.
38 коп.

Гараж під Літ. «Е», вартістю 15489
грн. 72 коп., залишено в користуванні
ОСОБА_3.

Гараж під Літ. «Д», вартістю 12723
грн. 71 коп., залишено в користуванні
ОСОБА_2.

Залишено в загальному
користуванні ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ворота
№ 1, вартістю 468 грн. 95 коп., огорожу № 2,
вартістю 817 грн 88 коп., ворота з калиткою
№ 3, вартістю 621 грн. 87 коп., огорожу № 4,
вартістю 944 грн. 25 коп., а також земельну
ділянку, площею 600 кв.м., на якій
розташовано домоволодіння за адресою:
буд. АДРЕСА_1.

Покладено на ОСОБА_3 проведення
переобладнання для утворення
приміщень квартири №1: демонтувати
ванну « 8»; пробити дверний отвір із
житлової кімнати « 5» в кухню « 1-4»; в
житловій кімнаті « 5» встановити ванну,
умивальник та унітаз, переобладнавши в
санвузол « 1-7».

Покладено на ОСОБА_2 проведення
переобладнання для утворення
приміщень квартири № 2: закласти дверні
та віконні отвори з приміщення « 4» в
приміщення « 9», « 5», « 13» та « 2»;
закласти віконний отвір з приміщення «
6» в приміщення « 2»; закласти дверний
отвір з приміщення « 3» в приміщення «
13»; зробити дверний отвір з приміщення
« 3» в приміщення « 2»; зробити дверний
отвір на місці віконного отвору між
приміщеннями « 6» та « 1».

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_2 понесені ним витрати по сплаті
судового збору у розмірі 229 грн. 40 коп.,
витрати по оплаті судової будівельно -
технічної експертизи у розмірі 1000 грн.,
а всього 1229 грн. 40 коп.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь
ОСОБА_3 понесені ним витрати по сплаті
судового збору у розмірі 229 грн. 40 коп.,
витрати на правову допомогу у розмірі
2500 грн., а всього 2729 грн. 40 коп.

Не погодившись із вказаним рішенням,
ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій
просить рішення суду скасувати через
порушення судом норм матеріального і
процесуального права та ухвалити нове
рішення, яким задовольнити його
позовні вимоги. В обґрунтування скарги
вказав, що суд не правильно дав оцінку
доказам, які є в матеріалах справи, та
не врахував його клопотання, в якому
він просив при проведенні оціночної
експертизи поставити конкретні
питання.

У судовому засідання апеляційного суду
представник відповідача ОСОБА_3 -
ОСОБА_7 наполягав на доводах
апеляційної скарги. Позивач ОСОБА_2 та
його представник ОСОБА_8 проти доводів
апеляційної скарги заперечували,
просили рішення суду залишити без змін.

Вислухавши суддю-доповідача,
дослідивши матеріали цивільної справи
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу з наступних підстав.

Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення
суду повинно бути законним і
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються, як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Згідно зі ст. 308 ЦПК України,
апеляційний суд відхиляє апеляційну
скаргу і залишає рішення без змін, якщо
визнає, що суд першої інстанції ухвалив
рішення з додержанням норм
матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що
на підставі свідоцтв про право на
спадщину за законом від 04 вересня 2008
року, посвідченого державним
нотаріусом Першої харцизької
державної нотаріальної контори
Нагорняк Т.А. (спадкова справа № 78 за 2008
рік), ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на праві спільної
часткової власності належить кожному
по 1/2 частині жилого будинку АДРЕСА_1,
на земельній ділянці площею 600 кв.м., на
якій знаходиться один шлакоблочний
житловий будинок, загальною площею 52,60
кв.м., в тому числі жилою площею 27,10 кв.м.,
позначений на плані літ. А, літня кухня
Б, уборна В, сарай Г, огорожа № 1, який
залишився після смерті їх батька
ОСОБА_5, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 року.
Зазначений житловий будинок належав
померлому на підставі договору про
надання у безстрокове користування
земельної ділянки, посвідченого 02
грудня 1957 року Харцизькою нотаріальною
конторою, реєстр № 8976, зареєстрованого
в БТІ м. Харцизьк в реєстрову книгу № 30
за № 6338. (Т.1, а.с.6, 36).

Згідно технічного паспорту на
домоволодіння АДРЕСА_1, виготовленого
Харцизьким БТІ станом на 5 травня 2008
року (Т.1, а.с.193-202), зазначене
домоволодіння складалося з житлового
будинку позначеного на плані під літ. А,
літньої кухні під літ. Б, уборної під
літ. В, сараю під літ. Г, гаражу під літ.
Д, гаражу під літ. Е, воріт № 1 та № 2,
огорожі № 3.

Згідно технічного паспорту на
домоволодіння АДРЕСА_1, виготовленого
Харцизьким БТІ станом на 16 серпня 2013р.
(Т.1, а.с.177-183), зазначене домоволодіння
на даний час складається з житлового
будинку позначеного на плані під
літ.А-1, літньої кухні під літ. Б, уборної
під літ. В, сараю під літ.Г-1, сараю під
літ.З-1, гаражу під літ.Д-1, гаражу під
літ.Е-1, воріт №1 та №3, огорожі №2 та №4.

Згідно висновку судової
будівельно-технічної експертизи №
545,2014 ОЦ від 24 березня 2014 року (Т.2, а.с.1-28),
проведеної за клопотанням позивача
ОСОБА_2, ринкова вартість домоволодіння
АДРЕСА_1 складає 205365 грн. 67 коп. Експерт
зазначає, що розділ домоволодіння на
частки, близькі до 1/2 на кожного
співвласника можливий за єдиним
варіантом з урахуванням
переобладнання, яке забезпечить
роздільне функціонування обох частин
домоволодіння. Пропонується розподіл
приміщень в будинку по Літ. «А-1», «а»,
«а1», «Б», «б», «б1». В квартиру № 1
пропонується виділити наступні
приміщення, які перетворити,
відповідно: житлову кімнату « 11»,
площею 9,9 кв.м. - в житлову кімнату « 1-1»,
площею 9,9 кв.м.; житлову кімнату « 10»,
площею 17,7 кв.м. - в житлову кімнату « 1-2»,
площею 17,7 кв.м.; кухню « 9» та ванну « 8»,
площею 8,4 кв.м. - в кухню « 1-4», площею 8,4
кв.м.; житлову кімнати « 5», площею 6,3
кв.м. - в санвузол « 1-7», площею 6,3 кв.м.;
кухню « 12», площею 6,8 кв.м. - в житлову
кімнату « 1-3», площею 6,8 кв.м.; коридор «
13», площею 5,6 кв.м. - в коридор « 1-5»,
площею 5,6 кв.м.; коридор « 14», площею 3,5
кв.м. - в коридор « 1-6», площею 3,5 кв.м.,
всього загальною площею 58,2 кв.м. (55% , в
межах будов по Літ. «А-1», «а1», «Б», «б»,
«б1»), що у вартісному вираженні складає
94582 грн. 90 коп. По квартирі №1 необхідно
виконати наступні переобладнання:
демонтувати ванну « 8»; пробити дверний
отвір із житлової кімнати « 5» в кухню «
1-4»; в житловій кімнаті « 5» встановити
ванну, умивальник та унітаз,
переобладнавши в санвузол « 1-7». В
квартиру № 2 пропонується виділити
наступні приміщення, які перетворити,
відповідно: кладову « 3», площею 3,4 кв.м. -
в кладову « 2-5», площею 3,4 кв.м.; кухню «
4», площею 10,1 кв.м. - в прихожу « 2-3»,
площею 10,1 кв.м.; житлову кімнату « 6»,
площею 13,2 кв.м. - в житлову кімнату « 2-1»,
площею 13,2 кв.м.; житлову кімнату « 7»,
площею 7,6 кв.м. - в житлову кімнату « 2-2»,
площею 7,6 кв.м.; коридор « 2», площею 8,4
кв.м. - в кухню « 2-4», площею 8,4 кв.м.;
коридор « 1», площею 4 кв.м. - в коридор «
2-6», площею 4 кв.м.

Задовольняючи у повному обсязі позовні
вимоги ОСОБА_2 і частково задовольняючи
зустрічні позовні вимоги ОСОБА_3, суд
першої інстанції виходив із того, що
відповідно до статті 364 ЦК України
співвласник має право на виділ у натурі
частки із майна, що у є спільній
частковій власності і розділ між
сторонами жилого будинку з надвірними
побудовами за варіантом розділу, який
був запропонований судово-будівельною
експертизою.

Однак з таким висновком суду першої
інстанції погодитись неможливо з
наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається.

ОСОБА_2 і ОСОБА_3 є співвласниками
жилого будинку АДРЕСА_1.

Кожний із них отримав у спадщину за
законом після смерті свого батька
ОСОБА_5, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 року, по
12 частині цього жилого будинку з
відповідними надвірними побудовами.

На підставі Свідоцтва про право
власності на спадщину за законом, після
смерті ОСОБА_5, виданого Першою
Харцизькою державною нотаріальною
конторою 4 вересня 2008 року за
реєстровим номером №1951 ОСОБА_2
належить 12 частина жилого будинку
АДРЕСА_1, розташованого на земельній
ділянці площею 600 кв.в., який є
шлакоблочним будинком загальною
площею 52.6 кв.м., у тому числі жилою
площею 27,10 кв.м., означений на плані літ.
А, літня кухня Б, уборна В, сарай Г,
огорожа №1 (т. 1, а.с. 6).

ОСОБА_3, також на підставі Свідоцтва про
право власності на спадщину за законом,
після смерті ОСОБА_5, виданого Першою
Харцизькою державною нотаріальною
конторою 4 вересня 2008 року за
реєстровим номером №1950 належить 12
частина жилого будинку АДРЕСА_1,
розташованого на земельній ділянці
площею 600 кв.в. , який є шлакоблочним
будинком загальною площею 52.6 кв.м., у
тому числі жилою площею 27,10 кв.м.,
означений на плані літ. А, літня кухня Б,
уборна В, сарай Г, огорожа №1 (т. 1, а.с. 5).

Спадковий жилий будинок належав їх
батькові ОСОБА_5 на підставі Договору
про надання у безстрокове користування
земельної ділянки, посвідченого
Харцизькою нотаріальною конторою 2
грудня 1957 року за реєстровим номером 8976
(т. 1, а.с. 6, 36).

22 травня 2013 року ОСОБА_2 звернувся до
суду з позовом до ОСОБА_3 про поділ в
натурі жилого будинку з надвірними
побудовами та встановлення порядку
користування господарським спорудами
та земельною ділянкою.

На час звернення ОСОБА_2 до суду із
вказаним позовом, у нього був відсутній
технічний паспорт на спірний жилий
будинок з надвірними побудовами, про що
він зазначив у позовній заяві,
посилаючись на те, що після
виготовлення технічного паспорту його
позовні вимоги щодо поділу жилого
будинку і надвірних побудов будуть
уточнені (т. 1, а.с. 3).

Після уточнення позовних вимог ОСОБА_2
просив виділити йому в натурі кімнати
№1-1, 1-2, 1-3, 1-4, 1-6, 1-7 та сарай літ. З, а
відповідачу виділити в натурі
приміщення у будинку під №1-5, літню
кухню літ. Б, та сарай літ. Г., та
встановити порядок користування
надвірними спорудами, на які сторони не
мають права власності (так зазначено у
позовній заяві т. 2, а.с. 36-37): ОСОБА_2 -
будівлю літ. Д, ОСОБА_3 передати будівлю
літ. Е, земельну ділянку залишити у
загальному користуванні.

У серпні 2013 року відповідач ОСОБА_3
звернувся до суду із зустрічним
позовом до ОСОБА_2 про розділ спірного
жилого будинку.

Після неодноразових уточнень позовних
вимог ОСОБА_3 просив суд розділити
жилий будинок в натурі та визнати за
ним право власності на частину жилого
будинку літ. А, а саме: на приміщення №4
і 5, літню кухню літ. Б, сарай Г та гараж
Е, а за ОСОБА_2 визнати право власності
на приміщення №1, 2, 3, 6, 7 у жилому
будинку літ. А., сарай літ. З та гараж
літ. Д (т. 1, а.с. 217-218).

Під час розгляду справи у суді першої
інстанції була проведена судова
будівельно-технічна експертиза, згідно
із якою був запропонований варіант
розділу спірного жилого будинку і
надвірних побудов (т. 2, а.с. 1-18).

Згідно із висновком судової
будівельно-технічної експертизи від 24
березня 2014 року загальна площа жилого
будинку складає 104.9 кв.м.

Із аналізу характеристики жилого
будинку з надвірними побудовами, яка
зазначена в Свідоцтві про право на
спадщину за законом, виданого у 2008 році
і характеристики жилого будинку, яку
дав експерт, вбачається, що після
отримання у спадок спірного жилого
будинку його загальна площа
збільшилась з 52.6 кв. м. до 104.9 кв. м.

На час отримання свідоцтва про право
на спадщину у будинку було три жилі
кімнати площею 6.3 кв.м., 13.2 кв.м. та 7.6
кв.м., тобто жила площа будинку
становила - 27.1 кв.м., а кількість жилих
кімнат збільшилась до п*яти кімнат
площею 9.9 кв.м., 17.7 кв.м., 6.3 кв.м, 13.2 кв.м.,
7.6 кв.м. - жила площа з 27.1 кв.м.
збільшилась до 64.7 кв.м.

А на земельній ділянці, крім літньої
кухні, сараю, уборної та огорожі,
знаходяться надвірні побудови, які не
вказані у правоустановчому документі
(Свідоцтві про право на спадщину), а
саме: були побудовані 2 гаражі, сарай,
огорожа.

Правова підстава збільшення загальної
і жилої площ у спірному будинку та
побудови надвірних споруд ні у
технічному паспорті, ні у висновку
судової будівельно-технічної
експертизи не вказані.

Під час розгляду справи в апеляційній
інстанції сторони пояснили, що
будівельні роботи, які призвели до
збільшення розміру загальної і жилої
площ жилого будинку, та будівництво
надвірних споруд проводились ними без
відповідних дозволів.

Стаття 383 ЦК України передбачає, що
власник жилого будинку, квартири має
право використовувати помешкання для
власного проживання, проживання членів
своєї сім'ї, інших осіб і не має права
використовувати його для промислового
виробництва.

Власник квартири може на свій розсуд
здійснювати ремонт і зміни у квартирі,
наданій йому для використання як
єдиного цілого, за умови, що ці зміни не
призведуть до порушень прав власників
інших квартир у багатоквартирному
жилому будинку та не порушать
санітарно-технічних вимог і правил
експлуатації будинку.

Згідно із статтею 152 ЖК України
переобладнання і перепланування
жилого будинку (квартири), що належить
громадянинові на праві приватної
власності, провадяться з дозволу
виконавчого комітету місцевої Ради
народних депутатів.

Умови і порядок переобладнання,
перебудови, перепланування будинків,
жилих і нежилих приміщень у жилих
будинках встановлені Правилами
утримання жилих будинків та
прибудинкових територій,
затвердженими наказом Державного
комітету України з питань
житлово-комунального господарства від
17 травня 2005 року №76.

Згідно з пунктом 1.4.1 цього наказу
переобладнання і перепланування жилих
будинків, жилих і нежилих у жилих
будинках приміщень дозволяється
робити після одержання дозволу
виконавчого комітету місцевої Ради
народних депутатів відповідно до
законодавства.

Цими ж правилами надається визначення
таких понять, як переобладнання,
перепланування і реконструкція жилого
будинку:

Перепланування - до елементів
перепланування жилих приміщень
належать: перенесення і розбирання
перегородок, перенесення і влаштування
дверних прорізів, улаштування і
переустаткування тамбурів, прибудова
балконів на рівні перших поверхів
багатоповерхових будинків.

Переобладнання - улаштування в окремих
квартирах багатоквартирних будинків
індивідуального опалення та іншого
інженерного обладнання, перенесення
нагрівальних, сантехнічних і газових
приладів; влаштування і
переустаткування туалетів, ванних
кімнат, вентиляційних каналів.

Реконструкція жилого будинку -
комплекс будівельних робіт,
спрямованих на поліпшення
експлуатаційних показників приміщень
жилого будинку шляхом їх
перепланування та переобладнання,
надбудови, вбудови, прибудови з
одночасним приведенням їх показників
відповідно до нормативно-технічних
вимог.

Таким чином, за змістом зазначених норм
закону, власник будинку може
здійснювати в ній ремонт або зміни,
тобто перепланування і переобладнання.
Здійснення змін у будинку має
проводитись при наявності проектів та
з дозволу виконкому відповідної
місцевої ради депутатів.

Виходячи з наведеного, особа для
здійснення переобладнання,
перепланування чи реконструкції
жилого будинку повинна отримати на
проведення вказаних будівельних робіт
дозвіл відповідного органу, технічний
висновок про відповідність виконаних
робіт будівельним нормам і правилам,
висновок про відповідність
перепланування
санітарно-епідеміологічним вимогам,
пропонованим до будинків і приміщень, і
правилам пожежної безпеки, а також
залежно від об*єму проведених робіт,
підлягають поданню висновки й інших
служб.

Який саме вид будівельних робіт
(переобладнання, перепланування чи
реконструкція жилого будинку) було
здійснено сторонами та коли вони були
здійснені, можуть встановити лише
спеціалісти в цій галузі, а виходячи із
виду цих робіт, і визначитись із
законодавством, яке регулює вказані
правовідносини та переліком
документів, які необхідно було
отримати для їх проведення.

Таким чином, будівельні роботи, які
були виконані сторонами є самочинним
будівництвом, оскільки дозволу на
початок та проведення будівельних
робіт відповідними органами не
видавалося, проекту перепланування,
переобладнання або реконструкції
будинку, погодженого у встановленому
порядку, не було. Не було надано
сторонами документів про
відповідність перепланування
санітарно-епідеміологічним вимогам,
пропонованим до будинків і приміщень, і
правилам пожежної безпеки.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦК
України житловий будинок, будівля,
споруда, інше нерухоме майно
вважаються самочинним будівництвом,
якщо вони збудовані або будуються на
земельній ділянці, що не була відведена
для цієї мети, або без належного
дозволу чи належно затвердженого
проекту, або з істотними порушеннями
будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила або здійснює
самочинне будівництво нерухомого
майна, не набуває права власності на
нього.

Виходячи із встановлених обставин,
наданих сторонами доказів та вимог
закону, апеляційний суд приходить до
висновку, що рішення суду постановлено
із порушенням норм матеріального і
процесуального права, що у
відповідності до пункту 4 частини 1
статті 309 ЦПК є підставою для
скасування рішення суду першої
інстанції і ухвалення нового рішення
про відмову у задоволенні позову про
розділ в натурі жилого будинку і
встановлення порядку користування
надвірними побудовами з вище
приведених підстав.

Що стосується позовних вимог про
встановлення порядку користування
земельною ділянкою, то земельна
ділянка знаходиться у користуванні
сторін і тому у задоволенні цих
позовних вимог також необхідно
відмовити.

При цьому сторони не позбавлені
можливості, після вирішення питання у
відповідних органах щодо законності
проведення будівельних робіт,
отримання документів про
відповідність виконаних робіт
будівельним нормам і правилам,
санітарно-епідеміологічним вимогам,
пропонованим до будинків і приміщень,
правилам пожежної безпеки, а також
залежно від об'єму проведених робіт,
висновків інших служб, звернутись до
суду з позовом про розділ в натурі
жилого будинку з надвірними
побудовами.

Апеляційний суд не може погодитись із
поясненням позивача про те, що всі
будівельні роботи були зроблені ще за
життя спадкодавця і при видачі
свідоцтва про право на спадщину
нотаріус був обізнаний щодо стану
жилого будинку і надвірних побудов, які
сторони просять поділити в натурі, з
наступних підстав.

Згідно із пунктом 216 Інструкції про
порядок вчинення нотаріальних дій
нотаріусами України №20/5 від 03.03.2004
року, затвердженої Наказом
Міністерства юстиції України (в
редакції, яка діяла на час смерті
спадкодавця), видача свідоцтва про
право на спадщину на майно, яке
підлягає реєстрації, провадиться
нотаріусом після подання
правовстановлювальних документів про
належність цього майна спадкодавцеві
та перевірки відсутності заборони або
арешту цього майна, у тому числі
наявності чи відсутності податкової
застави та інших застав за даними
відповідних реєстрів.

Коли з витягу з Реєстру прав власності
на нерухоме майно видно, що власник,
наприклад, жилого будинку здійснив або
здійснює його перебудову чи прибудову,
у тому числі перепланування жилого
будинку, переобладнання нежитлового
приміщення в житлове і навпаки, або
звів чи зводить господарські, побутові
будівлі та споруди без установленого
дозволу або без належно затвердженого
проекту чи з істотними відхиленнями
від проекту, або з грубим порушенням
основних будівельних норм і правил,
нотаріус вимагає подання рішення
органу місцевого самоврядування про
дозвіл здійснити перебудову,
прибудову, перепланування чи звести
господарські, побутові будівлі та
споруди. При відсутності такого
рішення нотаріус відмовляє в
посвідченні договору відчуження
житлового будинку, власником якого
здійснено таку перебудову, прибудову,
переобладнання чи зведено
господарські побутові будівлі та
споруди (пункт 63 Інструкції).

Аналогічним чином нотаріус діє і при
видачі Свідоцтва про право на спадщину
на нерухоме майно.

Керуючись статтями 303, 307, 309, 316 ЦПК
України, апеляційний суд

В И Р І Ш И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити
часткво.

Рішення Харцизького міського суду
Донецької області від 21 травня 2014 року
скасувати.

У задоволенні позовних вимог
ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ житлового
будинку з надвірними спорудами та
земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1
в натурі між власниками та в
задоволенні зустрічного позову ОСОБА_3
до ОСОБА_2 про поділ майна в натурі
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, може бути
оскаржено протягом двадцяти днів з дня
набрання законної сили шляхом подання
касаційної скарги безпосередньо до
Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий: Судді: