Київський районний суд м. Одеси
Справа № 520/6709/14-ц
Провадження № 2/520/4722/14
Київський районний суд м.Одеси
У складі судді Калашнікової О.І.
При секретарі Малярчук О.М.
Розглянув у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення
ОСОБА_1 звернулася до суду з вимогами
постановити рішення, яким стягнути з
відповідача - ОСОБА_2 на її користь
втрати від інфляції, три проценти
річних та проценти у розмірі облікової
ставки НБУ за договором позики,
посилаючись на часткове виконання
відповідачем рішення суду про
стягнення заборгованості. На суму
заборгованості, що залишилась
непогашеною, позивачем нараховані
відповідні суми, що складають ціну
Відповідач до суду не з'явився, про час
і місце слухання справи сповіщався за
місцем реєстрації. За згодою
позивачевої сторони суд ухвалює
рішення при заочному розгляді справи,
що відповідає положенням ст. 224 ЦПК
України, так як надані матеріали є
повними і достатніми для розгляду
справи у відсутності відповідача.

Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі
повторної неявки в судове засідання
відповідача, повідомленого належним
чином, суд вирішує справу на підставі
наявних у ній даних чи доказів.

Суд вислухав позивача, вивчив
матеріали по справі і встановив
наступне.

В 2007 році позивачка, маючи намір
придбати у відповідача житло, передала
ОСОБА_2 кошти у сумі 175 000 гривень, що
еквівалентно 35 000 доларів США, в
рахунок договору купівлі-продажу, що
мав бути укладений в подальшому.
Вказаний договір сторонами не був
укладений, тому рішенням Київського
районного суду м.Одеси від 17 січня 2008
року по справі №2-736/08 (набрало законної
сили 28.01.2008р.) з відповідача на користь
позивачки стягнуто 175 000 гривень.
Зазначеним рішенням суду встановлений
факт передачі позивачкою відповідачу
цієї суми грошових коштів, факт їх
неповернення станом на дату ухвалення
рішення, а також факт наявності між
сторонами правовідносин за договором
позики. Відповідно до вимог ч.3 ст.61 ЦПК
України, вказані факти не підлягають
повторному доказуванню.

За період з після ухвалення рішення
Київського районного суду м.Одеси від 17
січня 2008 року до 10.12.2013 року відповідач
повернув позивачці 107 300 гривень. У
розрахунку повернення заборгованості,
складеним 10.12.2013 року відповідачем і
наданим до суду позивачкою, ОСОБА_2
допущена помилка: за розпискою від 25
жовтня 2008 року (копія у справі),
відповідач повернув позивачу суму у
розмірі 3 000 доларів США, що відповідно
до офіційного курсу НБУ на дату
передачі коштів складає 15 450 грн.,
замість 23 100 грн., як помилково вказав у
розрахунку відповідач (на час передачі
грошових коштів ОСОБА_2 розрахував по
7грн 70 копійок за один долар США, у той
час, як за повідомленням НБУ від 24.10.2008
року цей курс складав 5 грн. 15 копійок за
один долар США). У зв»язку з тим, що
відповідач рішення суду від 17.01.2008 року
почав виконувати у квітні місяці 2008
року, у період з жовтня 2008 року по
квітень 2010 року не сплачував будь-яких
сум на погашення заборгованості, і з
липня місяця 2011 року не повертає
заборгованість, позивачка вимагає
стягнути з відповідача на її користь: 1)
втрати від інфляції, розраховані
відповідно до сум заборгованості за
період з 29.01.2008 року по день звернення
до суду з цим позовом, що складає 41570,41
грн; 2) 3% річних, розраховані позивачкою
також за період з 29.01.2008 року по день
звернення до суду, що складає 15291,15 грн;
3) проценти за користування грошовими
коштами, розраховані за період з 13.07.2011
року по день звернення до суду з цим
позовом, в сумі 14818,61 грн. Таким чином,
позивачка вимагає стягнути з
відповідача на її користь 71680 грн 32 коп.

Позивачева сторона на підтвердження
вимог посилалась на такі докази:
рішення Київського районного суду
м.Одеси 17.01.2008р. по справі №2-736/08,
розрахунок боргу та його часткового
погашення за підписом відповідача,
розписка від 25.10.2008р.

При вищенаведених обставинах суд
вважає позов ОСОБА_1 обґрунтованим і
підлягаючим задоволенню з наступних
підстав:

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України,
позичальник зобов'язаний повернути
позикодавцеві позику (грошові кошти у
такій самій сумі або речі, визначені
родовими ознаками, у такій самій
кількості, такого самого роду та такої
самої якості, що були передані йому
позикодавцем) у строк та в порядку, що
встановлені договором.

Ч.1 та ч.2 ст.625 ЦК України
визначають, боржник не звільняється
від відповідальності за неможливість
виконання ним грошового зобов'язання.
Боржник, який прострочив виконання
грошового зобов'язання, на вимогу
кредитора зобов'язаний сплатити суму
боргу з урахуванням встановленого
індексу інфляції за весь час
прострочення, а також три проценти
річних від простроченої суми, якщо
інший розмір процентів не встановлений
договором або законом.

Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України,
позикодавець має право на одержання
від позичальника процентів від суми
позики, якщо інше не встановлено
договором або законом. Розмір і порядок
одержання процентів встановлюються
договором. Якщо договором не
встановлений розмір процентів, їх
розмір визначається на рівні облікової
ставки Національного банку України.

Суд погоджується з доводами позивача
відносно того, що ухвалення судом
рішення про задоволення вимог
кредитора, виконання якого не
здійснено, не припиняє зобов'язальних
правовідносин сторін договору,
оскільки законодавством України не
передбачена така підстава для
припинення зобов'язання, як ухвалення
судом рішення. Ця позиція відповідає
судовій практиці Верховного Суду
України, у тому числі - рішенню, що є
обов'язковим при розгляді аналогічних
справ (ухвала Судової палати у
цивільних справах ВСУ від 12.03.2009р,
Постанова ВСУ від 14.10.2011р.).

Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України
стороні, на користь якої ухвалено
рішення, суд присуджує з другої сторони
понесені нею і документально
підтверджені судові витрати. У даному
випадку це судовий збір у сумі 717 грн.

Правовідносини, які виникли між
сторонами з приводу виконання умов
договору позики та відповідальності за
невиконання договору, регулюються
нормами ст.ст.625, 1048, 1049 ЦК України.

Керуючись ст.213,214,215,224 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_2 (ІДН НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 71 780 грн 32 коп ( сімдесят
одну тисячу шістсот вісімдесят грн. 32
коп), де 41 570,56 грн втрати від інфляції, 15
291,15 грн 3% річних, 14 818,61 грн проценти у
розмірі облікової ставки НБУ.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІДН НОМЕР_1) на
користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 717
грн.

Рішення може бути оскаржено в Одеський
апеляційний суд через Київський райсуд
м. Одеси протягом 10 днів з дня його
проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте
судом, що його ухвалив, за заявою
відповідача, наданою протягом 10 днів з
дня отримання копії рішення.

Суддя
Калашнікова О. І.