Справа №333/7229/14-ц
Провадження №2/333/2807/14
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2014 року
м.Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя Тучков С.С., розглянувши
заяву Публічного акціонерного
товариства «ОТП Банк» про забезпечення
позову по цивільній справі №333/7229/14-ц за
позовом Публічного акціонерного
товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1,
ОСОБА_2, ОСОБА_3 про солідарне стягнення
заборгованості за кредитним договором,
-

В С Т А Н О В И В:

Позивач Публічне акціонерне
товариство «ОТП Банк» звернулося до
суду з позовом до ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3
про солідарне стягнення
заборгованості за кредитним договором,
в якому просить суд стягнути солідарно
з відповідачів заборгованість за
кредитним договором в сумі 225057,21
гривень, а також судові витрати.

Разом з позовною заявою до суду
надійшла заява Публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк» про
забезпечення позову шляхом накладення
арешту на все рухоме та нерухоме майно,
яке належить відповідачам, в межах суми
позовних вимог.

На підставі п.1 Постанови Пленуму
Верховного Суду України №9 від 22.12.2006
року «Про практику застосування судами
цивільного процесуального
законодавства при розгляді заяв про
забезпечення позову» забезпечення
позову допускається на будь-якій
стадії розгляду справи після відкриття
провадження у ній, якщо невжиття
заходів забезпечення може утруднити чи
зробити неможливим виконання рішення
суду.

Ухвалою Комунарського районного суду
м.Запоріжжя від 26.09.2014 року провадження
у зазначеній справі відкрито.

Суд розглядає заяву про забезпечення
позову за правилами ст.153 Цивільного
процесуального кодексу України без
повідомлення відповідача та інших
осіб, які беруть участь у справі.

Вивчивши матеріали цивільної справи
№333/7229/14-ц, суд приходить до висновку, що
заява позивача не підлягає задоволенню
з наступних підстав.

Згідно ч.3 ст.151 ЦПК України
забезпечення позову допускається на
будь-якій стадії розгляду справи, якщо
невжиття заходів забезпечення позову
може утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст.152 ЦПК України суд
може застосувати кілька видів
забезпечення позову.

Частиною 1 статті 152 ЦПК України позов
забезпечується, зокрема, накладення
арешту на майно, що належить
відповідачеві і знаходиться у нього
або в інших осіб, передачею речі, яка є
предметом спору, на зберігання іншим
особам.

На підставі ч.3 ст.152 ЦПК України види
забезпечення позову мають бути
співмірними із заявленими позивачем
вимогами.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму
Верховного Суду України «Про практику
застосування судами цивільного
процесуального законодавства при
розгляді заяв про забезпечення позову»
від 22 грудня 2006 року №7, розглядаючи
заяву про забезпечення позову, суд має
з врахуванням доказів, наданих
позивачем на підтвердження своїх
вимог, пересвідчитися, зокрема в тому,
що між сторонами дійсно виник спір та
існує реальна загроза невиконання чи
утруднення виконання можливого
рішення суду про задоволення позову;
з'ясувати обсяг позовних вимог, дані
про особу відповідача, а також
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати особа,
котра звернулася з такою заявою,
позовним вимогам.

Разом з тим, у заяві про забезпечення
позову повинно бути зазначено причини,
у зв'язку з якими потрібно забезпечити
позов, вид забезпечення позову, який
належить застосувати, з обґрунтуванням
його необхідності, інші відомості,
необхідні для забезпечення позову.

У поданій до суду заяві заявник не
обґрунтовує необхідність забезпечення
позову, не вказує де знаходиться майно
відповідачів, на яке він просить
накласти арешт, та на яке саме майно
потрібно накласти арешт.

Крім того, позивач не надав суду
доказів, які б свідчили про наміри
відповідачів утруднити чи зробити
неможливим виконання рішення суду
(наприклад, оголошення відповідача про
відчуження будь-якого майна, зняття
будь-якого майна з реєстраційного
обліку), мотиви подання такої заяви
позивачем ґрунтуються лише на
припущеннях.

Відсутність зазначених відомостей у
заяві про забезпечення позову
позбавляє суд дійти висновку про
наявність достатньо обґрунтованого
припущення, що невжиття заходів
забезпечення позову може у майбутньому
утруднити чи зробити неможливим
виконання рішення суду, а також робить
неможливим виконання такої ухвали.

Таким чином, реальної загрози
невиконання чи утруднення виконання
можливого рішення суду про задоволення
даного позову на даний час суд не
вбачає.

Також, у зв'язку з не зазначенням
позивачем конкретного майна
відповідачів, на яке він просить
накласти арешт, не можливо встановити
на даний час співмірність та
відповідність виду забезпечення
позову, який просить застосувати
позивач, позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.151-153 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви Публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк» про
забезпечення позову по цивільній
справі №333/7229/14-ц за позовом Публічного
акціонерного товариства «ОТП Банк» до
ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3 про солідарне
стягнення заборгованості за кредитним
договором - відмовити.

Копію ухвали суду направити сторонам
по справі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду
першої інстанції може бути подана до
апеляційного суду Запорізької області
через Комунарський районний суд
м.Запоріжжя протягом п'яти днів з дня
її проголошення. У разі якщо ухвалу
було постановлено без участі особи, яка
її оскаржує, апеляційна скарга
подається протягом п'яти днів з дня
отримання копії ухвали.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя
С.С. Тучков