АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2014 року
м. Чернівці

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Чернівецької області у складі:

головуючого Владичан А. І.

суддів: Височанської Н.К., Міцнея
В.Ф.

секретаря Кусяк М.Д.

з участю сторін: представника
позивача - ОСОБА_1

представника
відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні цивільну справу за
позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про визнання
договору купівлі-продажу дійсним та
визнання права власності на нерухоме
майно, за апеляційною скаргою ОСОБА_5 на
рішення Путильського районного суду
Чернівецької області від 12 грудня 2011
року, -

В С Т А Н О В
И Л А :

В листопаді 2011 року ОСОБА_3
звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4
про визнання договору купівлі-продажу
дійсним та визнання права власності на
нерухоме майно.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що
18.05.2011 року між ним та відповідачем
ОСОБА_4 у письмовій формі був укладений
договір купівлі - продажу нерухомого
майна, згідно якого відповідач продав
йому нерухоме майно, а саме земельну
ділянку розміром 0,35 га, що знаходиться
у с. Сергії Путильського району
Чернівецької області.

Після підписання договору
купівлі-продажу земельної ділянки
позивач передав ОСОБА_4 грошові кошти в
розмірі 15 000 гривень, що
підтверджується розпискою про
отримання коштів.

Відповідач нотаріального
посвідчення договору не заперечує,
однак в нотаріальну контору не
з'явився, посилаючись на ту обставину,
що він загубив державний акт на
земельну ділянку і не може його знайти,
тому він вимушений звернутися до суду
за захистом свого порушеного права.

___________________________________________________________________

№ 22ц/794/908/2014 р.
Головуючий у І
інстанції: Дідух Д.В.

Категорія: 19/20

Суддя-доповідач Владичан А.І.

Вважав, що у зв'язку з тим, що вони
досягли усіх істотних умов договору,
відбулося виконання письмового
договору купівлі - продажу, однак
відповідач ухиляється від
нотаріального посвідчення договору,
просив суд визнати вказаний договір
купівлі-продажу дійсним та визнати за
ним право власності на нерухоме майно.

Рішенням Путильського районного суду
Чернівецької області від 12 грудня 2011
року позов ОСОБА_3 задоволено повністю.

Не погоджуючись з вказаним
судовим рішенням ОСОБА_5 подав
апеляційну скаргу, як особа, права якої
безпосередньо порушені ухваленням
рішення суду першої інстанції, в якій
вважає, що рішення суду підлягає
скасуванню з підстав порушення та
неправильного застосування судом норм
матеріального та процесуального права,
недоведеністю обставин, що мають
значення для справи , які суд вважав
встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
просить його скасувати та ухвалити
нове рішення яким відмовити в
задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 за
безпідставністю.

В своїй апеляційній скарзі
посилається на те, що згідно договору
дарування, він являється власником
житлового будинку, з належною до даного
будинку земельною ділянкою площею, 0,60
га, де з даної площі ОСОБА_4 продав
ОСОБА_3 0,35 га земельної ділянки. Вказує,
що суд дійшов помилкового висновку про
задоволення позовних вимог ОСОБА_3, про
визнання договору купівлі-продажу
дійсним та визнання за ним права
власності на вказану земельну ділянку,
оскільки фактично на той час він вже
являвся власником вказаної земельної
ділянки, і цим рішення безпосередньо
порушуються його права як власника.

Заслухавши доповідача про суть
оскаржуваного рішення, доводи
апеляційної скарги, дослідивши
матеріали справи, колегія суддів
вважає, що апеляційна скарга підлягає
задоволенню виходячи з наступних
підстав.

Згідно ч.1 ст.303 ЦПК України,
апеляційний суд перевіряє законність
та обґрунтованість рішення суду першої
інстанції в межах доводів апеляційної
скарги та вимог заявлених в суді першої
інстанції.

Стаття 309 ЦПК України передбачає, що
рішення суду першої інстанції підлягає
скасуванню з ухваленням нового
рішення, якщо неповно з'ясовано судом
обставини, що мають значення для
справи, не доведено обставини, що мають
значення для справи, які суд вважав
встановленими, невідповідність
висновків суду обставинам справи,
порушено або неправильно застосовано
норми матеріального та процесуального
права.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення
суду повинно бути законним та
обґрунтованим. Законним є рішення, яким
суд, виконавши всі вимоги цивільного
судочинства, вирішив справу згідно із
законом. Обґрунтованим є рішення,
ухвалене на основі повно і всебічно
з'ясованих обставин, на які сторони
посилаються як на підставу своїх вимог
і заперечень, підтверджених тими
доказами, які були досліджені в
судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3
про визнання договору купівлі-продажу
дійсним, суд першої інстанції виходив з
того, що сторони досягли усіх істотних
умов договору, відбулося виконання
письмового договору купівлі-продажу,
відповідач позов визнав і не
заперечував проти задоволення
позовних вимог.

Однак, колегія суддів не
погоджується з даними висновками суду
першої інстанції, вважає їх такими, що
не відповідають обставинам справи та
зроблені з порушенням норм
матеріального права.

Судом встановлено, що 18.05.2011
року між ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_4
у письмовій формі був укладений
попередній договір купівлі - продажу
нерухомого майна, згідно якого
відповідач продав позивачу нерухоме
майно у вигляді земельної ділянки,
розміром 0,35 га, що знаходиться у с.
Сергії Путильського району
Чернівецької області.

Після укладення попереднього
договору купівлі - продажу та отримання
грошей, відповідач відмовився від
подальшої реєстрації договору у
нотаріальній конторі, у зв'язку з чим в
односторонньому порядку порушив умови
договору.

Відповідно до ст.657 ЦК України договір
купівлі-продажу земельної ділянки,
єдиного майнового комплексу, житлового
будинку (квартири) або іншого
нерухомого майна укладається у
письмовій формі і підлягає
нотаріальному посвідченню та
державній реєстрації.

Частиною 3 ст.640 ЦК України встановлено,
що договір, який підлягає
нотаріальному посвідченню або
державній реєстрації, є укладеним з
моменту його нотаріального
посвідчення або державної реєстрації,
а в разі необхідності і нотаріального
посвідчення, і державної реєстрації - з
моменту державної реєстрації.

Згідно з ч.1 ст.210 ЦК України правочин
підлягає державної реєстрації лише у
випадках, встановлених законом. Такий
правочин є вчиненим з моменту його
державної реєстрації.

Отже, правила ст.220 ЦК України не
поширюються на правочини, які
підлягають нотаріальному посвідченню
та державної реєстрації, оскільки
момент вчинення таких правочинів у
відповідності до ст.ст.210, 640 ЦК України
пов'язується з державною реєстрацією,
тому вони є неукладеними і такими, що не
породжують для сторін права та
обов'язки.

Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у
разі визнання відповідачем позову суд
ухвалює рішення про задоволення позову
за наявності для того законних підстав.

Визнання відповідачем цього позову
також не дає підстав для його
задоволення, оскільки таке визнання
суперечить закону.

З урахуванням вищенаведеного, суд
першої інстанції дійшов
необґрунтованого висновку про
задоволення позову ОСОБА_3.

З огляду на наведене колегія суддів
вважає, що в задоволенні позовних вимог
про визнання договору купівлі-продажу
дійсним та визнання за ОСОБА_3 права
власності на земельну ділянку слід
відмовити.

Таким чином рішення суду першої
інстанції внаслідок неправильного
застосування норм матеріального
закону підлягає скасуванню з
ухваленням апеляційним судом нового
рішення про відмову в задоволенні
позовних вимог.

Керуючись п.2 ч.1 ст. 307, ст.ст. 316,317,319
ЦПК України, колегія суддів,-

ВИРІШИЛА :

Апеляційну скаргу ОСОБА_5
задовольнити.

Рішення Путильського районного суду
Чернівецької області від 12 грудня 2011
року скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до
ОСОБА_4 про визнання договору
купівлі-продажу дійсним та визнання
права власності на нерухоме майно,
відмовити.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, але може бути
оскаржена в касаційному порядку
протягом двадцяти днів до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ.

Головуючий:

Судді: