Дата документу Справа №
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження №22ц/778/4047/14
Головуючий у 1 інстанції: Баруліна Т.Є.
Суддя-доповідач: Коваленко А.І.
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2014 року м.
Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у
цивільних справах апеляційного суду
Запорізької області у складі:

головуючого: Боєвої В.В.,

суддів: Коваленко А.І.,

Денисенко Т.С.,

при секретарі: Хомяк К.В.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні цивільну справу за
апеляційною скаргою ОСОБА_3 в особі
представника ОСОБА_4 на рішення
Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 04 серпня 2014 року у справі
за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5, третя
особа: приватний нотаріус Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_6
про стягнення коштів в порядку новації
боргу, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2013 року ОСОБА_3 звернулася до
суду з позовом до ОСОБА_5 про стягнення
коштів в порядку новації боргу.

У позові зазначала, що 09.09.2008 року між
нею та відповідачем було укладено
договір позики грошових коштів в
розмірі 32 000 доларів США, посвідчений
приватним нотаріусом ОСОБА_6 та
зареєстрований в реєстрі за №4390, за
умовами якого позивачка передала, а
відповідач прийняв грошові кошти в
сумі 153 600 грн., що було еквівалентно
сумі боргу, та зобов'язався повернути
борг до 27.02.2009 року. На підтвердження
укладення договору та отримання грошей
відповідач надав позивачці розписку.

Відповідач з моменту укладення
договору позики частково сплатив
позивачці кошти тільки в сумі 6 000
доларів США, тому вона у вересні 2011 року
звернулася до Ленінського районного
суду з позовом про стягнення
заборгованості з врахуванням
повернутої частини боргу.

За період з 28.02.2009 року по 27.08.2013 року
сума боргу відповідача складає 26 000
доларів США, що еквівалентно 207 740 грн.

Посилаючись на вказані обставини,
позивачка просила суд стягнути з
відповідача в порядку новації боргу
суму в розмірі 207 740 грн. і судові
витрати.

Рішенням Ленінського районного суду м.
Запоріжжя від 04 серпня 2014 року у
задоволенні позову ОСОБА_3 до ОСОБА_5
про стягнення коштів в порядку новації
боргу відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_3
в особі представника ОСОБА_4 подала
апеляційну скаргу, в якій, посилаючись
на порушення судом норм матеріального
та процесуального права, просить
скасувати рішення суду та ухвалити
нове рішення, яким задовольнити
позовні вимоги.

Заслухавши у засіданні
апеляційного суду суддю-доповідача,
пояснення представника апелянта та
заперечення представника відповідача,
перевіривши матеріали справи в межах
доводів апеляційної скарги, вимог,
заявлених у суді першої інстанції,
колегія суддів приходить до висновку,
що апеляційна скарга підлягає
задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд
першої інстанції виходив з того, що
договір позики є реальним, вважається
укладеним з моменту передачі грошей,
але відповідач стверджує, що грошові
кошти за цим договором не отримував,
тому цей договір вважається
неукладеним та позивачем не доведено
позовні вимоги, про стягнення коштів у
порядку новації.

Проте, погодися з такими висновками
суду не можна, оскільки вони зроблені з
порушенням норм матеріального та
процесуального права.

Із матеріалів справи вбачається, що 09
вересня 2008 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_5
укладено договір купівлі - продажу
житлового будинку АДРЕСА_1 посвідчений
приватним нотаріусом Запорізького
міського нотаріального округу ОСОБА_6,
зареєстрований в реєстрі №4385. Продаж
цей сторони вчинили за 485 030 грн., які
покупець передав, а продавець прийняв
готівкою до підписання цього договору
(п.3 договору).

Одночасно, 09 вересня 2008 року між
позивачкою та відповідачем було
укладено договір позики грошових
коштів, посвідчений приватним
нотаріусом ОСОБА_6 та зареєстрований в
реєстрі за №4390, за умовами якого
позивачка передала, а відповідач
прийняв грошові кошти в сумі 32 000
доларів США та зобов'язався повернути
борг до 27.02.2009 року. Відповідно до п. 3
договору позики в разі девальвації
протягом строку дії цього договору
національної грошової одиниці України
позичальник зобов'язався повернути
суму грошей у гривнях еквівалентну 32 000
доларів США за офіційним курсом
Національного Банку України на день
платежу. На підтвердження укладення
цього договору позики відповідач надав
позивачці розписку (оригінал долучено
до матеріалів справи) про отримання
грошових коштів в розмірі 153 600 грн., що
за середнім курсом продажу доларів США
приватним особам комерційними банками
м. Запоріжжя була еквівалентна 32 000
доларів США.

З моменту укладення цього договору
станом на 31.10.2008 року відповідач
визнаючи борг, частково повернув
заборгованість, сплативши позивачці 6
000 доларів США, що на той час по курсу 5,76
грн. за 1 долар США було еквівалентно 34
500 грн.

За період з 28.02.2009 року по 27.08.2013 року
сума боргу відповідача, з урахуванням
повернутих коштів, складає 26 000 доларів
США, що станом на 27.08.2013 року по курсу 7,99
грн. за 1 долар США еквівалентно 207 740
грн.

В судовому засіданні суду першої
інстанції третя особа приватний
нотаріус ОСОБА_6 пояснила, що вона
посвідчувала договір купівлі - продажу
житлового будинку, укладений між
сторонами. Оскільки покупець для
придбання будинку взяв кредит у банку
під його іпотеку, але сума кредиту була
меншою вартості будинку, а він не мав
більше коштів, ОСОБА_5 домовився з
ОСОБА_3, що він сплатить продавцю не
повну вартість будинку, а решту коштів
виплатить згодом. Проте, у зв'язку з
передачею будинку в іпотеку договір
купівлі-продажу будинку у розстрочку
не міг бути посвідчений, тому за
обопільною домовленістю сторін вони
уклали договір позики на суму боргу,
який посвідчили нотаріально. Це було
волевиявлення сторін.

Відповідно до ст. 1053 ЦК України, за
домовленістю сторін борг, що виник із
договорів купівлі-продажу, найму майна
або з іншої підстави, може бути
замінений позиковим зобов'язанням.

Заміна боргу позиковим зобов'язанням
провадиться з додержанням вимог про
новацію і здійснюється у формі,
встановленій для договору позики
(стаття 1047 цього Кодексу).

Таким чином, колегія суддів вважає, що
договір купівлі-продажу жилого будинку
і договір позики укладені сторонами та
посвідчені приватним нотаріусом
ОСОБА_6 в один день - 09 вересня 2008 року і
борг у відповідача виник із договору
купівлі-продажу, сторони досягли згоди
щодо заміни боргу позиковим
зобов'язанням, тобто відбулася новація
правовідносин в інші.

Новація - це спосіб припинення
зобов'язання за домовленістю сторін
про заміну первісного зобов'язання
новим зобов'язанням між тими ж
сторонами згідно з вимогами ч.2 ст.604 ЦК
України.

Відповідач оскаржував дійсність цього
договору позики. Рішенням Хортицького
районного суду м. Запоріжжя від 03.09.2012
року ОСОБА_5 відмовлено у задоволені
позову про визнання договору позики
недійсним. Рішенням апеляційного суду
від 18.10.2012 року зазначене рішення
змінено щодо обґрунтування підстави
для відмови в задоволенні позову, а
саме: оскільки в судових засіданнях
позивачка та відповідач підтвердили,
що за договором позики гроші взагалі не
передавалися, тому він є неукладеним.

Відповідно до ст. 1051 ЦК України
позичальник має право оспорити договір
позики на тій підставі, що грошові
кошти або речі насправді не були
одержані ним від позикодавця або були
одержані у меншій кількості, ніж
встановлено договором.

Проте, суд першої інстанції при
вирішенні спору по цій справі
неправильно застосував дану норму
матеріального закону, вважаючи, що
рішенням апеляційного суду
встановлено, що договір позики
неукладений через його безгрошовість,
в той час як безгрошовість є підставою
для оспорювання договору позики, а не
для визнання його недійсним, та не
поширюється на новацію.

Доводи відповідача про те, що за
договором позики він сплатив позивачці
грошові кошти в розмірі 10 000 доларів на
придбання будівельних матеріалів для
закінчення будівництва купленого
житлового будинку, безпідставні.
Відповідно до п. 7 договору купівлі -
продажу вказаний в цьому договорі
жилий будинок візуально оглянутий
покупцем до підписання цього договору.
Недоліків чи дефектів, які б
перешкоджали використанню жилого
будинку за призначенням, на момент
огляду виявлено не було.

Щодо розміру сплачених грошових
коштів, позивачкою визнано 6 000 доларів
США та з врахуванням повернутої суми
визначено суму боргу. Будь - яких
доказів про повернення позивачці ще 4 000
доларів США відповідачем суду не
надано.

Посилання відповідача на те, що
позивачка пропустила строк позовної
давності для звернення до суду
спростовується матеріалами справи.
Так, у вересні 2011 року позивачка
звернулася до Ленінського суду м.
Запоріжжя з позовною заявою до
відповідача про стягнення
заборгованості, яка ухвалою цього суду
від 23 квітня 2013 року була залишена без
розгляду. Враховуючи, що з квітня 2012
року по 18.10.2012 року в судах розглядався
спір за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 про
визнання договору позики недійсним,
повторно позивачка звернулася до суду
з вимогами про стягнення боргу 12
вересня 2013 року. За таких обставин,
колегія суддів вважає, що строк
позовної давності нею не пропущений.

Враховуючи викладене, оскільки
відповідно до ч. 1 ст. 1053 ЦК України за
домовленістю сторін борг, що виник із
договорів купівлі-продажу, найму майна
або з іншої підстави, може бути
замінений позиковим зобов'язанням,
тобто у даному випадку має місце
новація боргу, рішення суду на підставі
п.3, п. 4 ч.1 ст. 309 ЦПК України підлягає
скасуванню з ухваленням нового рішення
про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 307, 309, 314, 316,
317 ЦПК України, колегія суддів, -

В И Р І Ш ИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в особі
представника ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Ленінського районного
суду м. Запоріжжя від 04 серпня 2014 року
по цій справі скасувати та ухвалити
нове рішення наступного змісту.

Позовні вимоги ОСОБА_3
задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь
ОСОБА_3 в порядку новації боргу суму 207
740 (двісті сім тисяч сімсот сорок)
грн. та судові
витрати у розмірі 2077 (дві тисячі
сімдесят сім) грн. 40 коп.

Рішення набирає законної сили з
моменту проголошення, проте може бути
оскаржено в касаційному порядку
безпосередньо до Вищого
спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних і кримінальних
справ протягом двадцяти днів.

Головуючий:

Судді: